Справа № 152/1262/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 вересня 2018 року місто Шаргород Вінницької області

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Строгого І.Л.,

за участі:

секретаря Палій М.Д.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Стрільницька сільська рада Шаргородського району Вінницької області,

у с т а н о в и в:

10 вересня 2018 року ОСОБА_1 (далі - заявник) звернулася до суду з заявою, у якій просила встановити факт смерті 16 червня 2003 року у с. Стрільники Шаргородського району Вінницької області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У обґрунтування заяви зазначила, що 27 січня 2010 року померла її бабуся ОСОБА_3, яка по день смерті проживала у ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона є спадкоємцем майна ОСОБА_3 за заповітом. Раніше, 16 червня 2003 року помер чоловік ОСОБА_3 ОСОБА_2, спадщину після смерті якого вона фактично прийняла, але не встигла оформити. ОСОБА_2 похоронений на сільському кладовищі у с. Стрільники Шаргородському району Вінницької області. Труп ОСОБА_2 на судово-медичне освідчення не возили через те, що були заклопотані організацією похорону та не встигли зібрати необхідних документів для отримання свідоцтва про смерть.

При зверненні до Шаргородського відділу ДРАЦС з заявою про поновлення актового запису про смерть ОСОБА_2, заявнику було відмовлено у вчиненні цієї дії через відсутність лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_2

Установлення факту смерті ОСОБА_2 заявнику необхідно для оформлення спадщини.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що і у заяві.

Представник заінтересованої особи Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області у судове засідання не з'явився. Від Стрільницького сільського голови ОСОБА_4 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, щодо задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечує (а.с. 34).

Зясувавши усі обставини справи та перевіривши, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, на які посилалась заявник як на підставу своїх вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд установив наступне.

Згідно з даними погосподарських книг за: 1991-1995 роки, 1996-2000 роки та 2001-2005 роки, які ведуться у Стрільницькій сільській раді Шаргородського району Вінницької області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживали разом як чоловік та дружина (а.с. 18-21).

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 26 лютого 2018 року № 1 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 1 листопада 1972 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області, номер актового запису 20 (а.с. 10).

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 27 лютого 2018 року № 305 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 16 червня 2003 року. Похований він на кладовищі у с. Стрільники Шаргородського району Вінницької області (а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина, яка складається, зокрема із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перше травня», розміром 1,66 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серія ВН № 0193606 (а.с. 12).

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 27 лютого 2018 року № 306 ОСОБА_2 на день смерті постійно проживав та був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_4. На час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_3 (а.с. 14).

Суд вважає, що, оскільки дружина спадкодавця ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживала та була зареєстрована разом з ОСОБА_2, то відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Водночас ОСОБА_3 спадщину після смерті свого чоловіка не оформила, що вбачається із листа завідуючої Шаргородської ДНК Вінницької області ОСОБА_5 від 22 вересня 2018 року № 1927/01-16 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22 вересня 2018 року № 53404399, згідно з якими спадкова справа до майна померлого 16 червня 2003 року ОСОБА_2 не заводилась (а.с. 32, 33).

Окрім того, судом установлено, що 14 липня 1993 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області, згідно з яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі усе те, що належатиме їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй внучці ОСОБА_6 (а.с. 8).

27 січня 2010 року ОСОБА_3 померла у с. Стрільники Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 І-АМ №356127 (а.с. 7).

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 27 лютого 2018 року № 307 ОСОБА_3 на день смерті постійно проживала та була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_4. На час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ніхто не проживав. Спадкоємцем по заповіту є ОСОБА_6 (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина, яка складається, зокрема з її права на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 20 травня 2016 року №4, зі свідоцтва про шлюб ОСОБА_8 І-ОЛ № 110124 та з паспорта громадянина України №001148422, виданого 31 жовтня 2017 року вбачається, що прізвище ОСОБА_6 змінювалось на «Степанюк», а на день розгляду справи в суді її прізвище - «Гудзенко» (а.с. 9, 38, 39).

ОСОБА_1 не може оформити спадщину по заповіту після смерті ОСОБА_3, оскільки у неї відсутнє свідоцтво про смерть ОСОБА_2, а начальник Шаргородського відділу ДРАЦС ОСОБА_9 26 лютого 2018 року відмовила заявнику у поновлені актового запису про смерть у звязку з відсутністю лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_2 (а.с. 17).

Згідно з довідкою, виданою начальником Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_10 від 1 березня 2018 року №778/217 відомостей щодо звернення чи повідомлення про смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у відділенні поліції немає, оскільки матеріали звернень та повідомлень зберігаються 5 років, а факт смерті був 16 червня 2003 року (а.с. 15).

Згідно з довідкою Рахнянської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 13 березня 2018 року ОСОБА_2 з 2003 року за медичною допомогою не звертався, на «Д» обліку не перебував. Амбулаторна карточка в архіві не збереглася (а.с. 16).

Факт смерті ОСОБА_2 16 червня 2003 року підтверджується наступними доказами.

Згадуваною раніше довідкою Виконавчого комітету Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 27 лютого 2018 року № 305 (а.с.13).

Поясненнями заявника, яка у судовому засіданні стверджувала, що вона особисто була присутня на похоронах ОСОБА_2 та час від часу відвідує його могилу.

Показаннями свідка ОСОБА_8, яка у судовому засіданні пояснила, що особисто бачила труп ОСОБА_2 на подвірї домоволодіння, де він проживав, була на його похоронах та знає, де знаходиться його могила, оскільки неподалік від неї похований її родич. Окрім того, будучи секретарем сільської ради, у день смерті ОСОБА_2, тобто 16 червня 2003 року, вона особисто внесла до погосподарської книги запис про це.

Показаннями свідка ОСОБА_11, яка у судовому засіданні пояснила, що вона була сусідкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 У день смерті ОСОБА_2 його дружина прийшла до свідка та повідомила, що він помер. Свідок разом з ОСОБА_3 прийшли на подвіря, де проживала ОСОБА_2 і свідок особисто бачила труп останнього.

Також заявник та свідки стверджували, що труп ОСОБА_2 не направлявся на розтин, оскільки його дружина - ОСОБА_3 вживала алкогольні напої та не вважала за необхідне займатись оформленням документів, повязаних зі смертю чоловіка.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Установлення факту смерті ОСОБА_2 має юридичне значення для заявника, адже від його встановлення залежить реалізація її права на отримання спадщини після смерті ОСОБА_2 і іншого порядку його встановлення немає.

Зважаючи на усе вище викладене, суд доходить до висновку, що заяву слід задовольнити, установивши факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер 16 червня 2003 року у с. Стрільники Шаргородського району Вінницької області.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 76-81, 83, 89, 90, 92, 95, 258, 259, 263-265, 268, 273, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву задовольнити.

Установити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер 16 червня 2003 року у с. Стрільники Шаргородського району Вінницької області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги апеляційний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне судове рішення складено та підписано 27 вересня 2018 року.

Суддя І.Л. Строгий