ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2018 року м. Кропивницький

справа № 389/964/18

провадження № 22-ц/4809/157/18

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Кіселика С.А.

за участі секретаря - Тимошенко Т.О.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4,

заінтересована особа: Суботцівська сільська рада Знам'янського району Кіровоградської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 червня 2018 року у складі судді Українського В.В. і

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просила встановити факт, що померлий ОСОБА_5 і вона проживали однією сім'єю протягом більше п'яти років до часу відкриття спадщини, тобто з початку 1992 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5.

Заява мотивована тим, що з 1991 року ОСОБА_4 зареєстрована та фактично проживає АДРЕСА_1, разом зі своєю матір'ю ОСОБА_6 та ОСОБА_5, який був зареєстрований по АДРЕСА_2

Мати заявниці ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживали разом однією сім'єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу до смерті матері, вели спільне господарство, несли витрати на утримання житла.

Після смерті матері заявника - ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, ОСОБА_5 продовжував проживати із ОСОБА_4 однією сім'єю до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Вона вважала його членом сім'ї, купувала ліки, продукти харчування, вони мали спільний бюджет, підтримували один одного морально та фінансово, разом вели спільне господарство, а потім здійснила його поховання за власний рахунок.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на все його майно, зокрема на земельну ділянку (пай), яка знаходиться на території Суботцівської сільської ради, однак у заявниці відсутні документи на земельну ділянку.

ОСОБА_4 має намір успадкувати майно померлого ОСОБА_5, як спадкоємець четвертої черги, у зв'язку з чим звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт проживання однією сім'єю з померлим ОСОБА_5 не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 червня 2018 року відмовлено у задоволені заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_4 не мають кровного споріднення, не являються родичами, ОСОБА_4 не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 відповідно до ЦК Української РСР.

Поняття четвертої черги спадкоємців з'явилося в положеннях Цивільного Кодексу України 2003 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким заяву про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Сукупністю доказів підтверджено той факт, що вона та спадкодавець з 1992 року по 1998 року проживали однією сім'єю.

Спору про право немає, встановлення даного факту не суперечить закону і не порушує прав та законних інтересів інших осіб.

Суботцівська сільська рада Знам'янського району Кіровоградської області надала відзив на апеляційну скаргу про залишення рішення суду без змін.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з'явилися про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

Від Суботцівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника.

Відповідно до положень ч.1 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки учасники справи про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без їх участі, що відповідає положенням ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4, її матір'ю була ОСОБА_6 (а.с.14).

Остання проживала разом із ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 з 1992 року по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11).

ОСОБА_5 проживав та був зареєстрований з 1992 року за вказаною адресою до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджено довідкою Суботцівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області (а.с.11).

Відповідно до паспортних даних ОСОБА_4 зареєстрована в АДРЕСА_1 та із пояснень заявника вона там же і проживає.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на все його майно та майнові права, в тому числі на земельну ділянку НОМЕР_1 на території Суботцівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області (а.с.12).

Відповідно до інформаційної довідки із спадкового реєстру після смерті ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_5, спадкова справа не заводилася.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спадщина відкрилася коли діяв Цивільний Кодекс Української РСР, який передбачав лише дві черги спадкоємців, а ОСОБА_4 бажає встановити факт сумісного проживання однією сім'єю з ОСОБА_5 з метою претендувати на спадщину, як спадкоємець четвертої черги, за положеннями Цивільним Кодексом України 2003 року.

Відповідно до п.4,5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (2003 року) та роз'яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 28.02.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Цивільний кодекс Української РСР передбачав дві черги спадкоємців. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно ст. 530 ЦК Української РСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Поняття четвертої черги спадкоємців з'явилося в положеннях нового Цивільного Кодексу України 2003 року.

Матеріалами справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_5 після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку НОМЕР_1, що знаходиться на території Суботцівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області (а.с.12).

Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру після смерті ОСОБА_5 спадкова справа не заводилася.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовано всі обставини справи та надано правильну оцінку доказам наданих сторонами та дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного суд вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону та відповідає матеріалам справи і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 червня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 05.11.2018.

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді О.Л. Карпенко

С.А. Кіселик