Ухвала

01 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 2/0417/6302/2012

провадження № 61-37079ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О.розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 рокуу справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року, що підтверджується відомостями на поштовому конверті, тобто з пропуском встановленого законом строку.

Відповідно до підпункту 14 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 325 ЦПК України, яка була чинною на момент ухвалення апеляційним судом оскаржуваного судового рішення, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Можливість поновлення строку на касаційне оскарження в разі його пропуску з поважних причин передбачена статтею 390 ЦПК Україниу чинній редакції.

До касаційної скарги додано клопотання, у якомузаявники просять поновити строк на касаційне оскарження, вважаючи, що такий пропущений з поважних причин. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначають, що про існування рішенняАпеляційного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року вони дізналися 18 вересня 2017 року після відкриття виконавчого провадження, оскільки жодних повідомлень із суду апеляційної інстанції не отримували. Копію оскаржуваного судового рішення отримано ними 28 грудня 2017 року після звернення з відповідною заявою. З даною касаційною скаргою до суду касаційної інстанції вони зверталися вже двічі, однак ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2017 року та ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2018 року її було повернуто.

Наведені у клопотанні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки попередню касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернуто 19 липня 2018 року, а з даною касаційною скаргою заявники звертаються лише 17 жовтня 2018 року.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, заявникам необхідно надати до суду касаційної інстанції належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії ухвали Верховного Суду від 19 липня 2018 року про повернення попередньої касаційної скарги, або навести інші підстави для поновлення цього строку.

Безпідставне поновлення процесуального строку є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявниками не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі,або документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чииній на час звернення до суду з позовом, - квітень 2012 року) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної платистаном на 01 січня 2012 року складав 1 073,00 грн.

На підставі зазначеного, заявникам слід сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у цій справі за вимогою майнового характеру, що була заявлена в суді першої інстанції, виходячи з ціни позову, та надати до суду відповідний документ на підтвердження його сплати.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Посилання заявників на те, що квитанція про сплату судового збору була подана при первинному зверненні з касаційною скаргою та залишилася у справі, є безпідставними і такими, що суперечать вимогам ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 рокузалишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 30 листопада 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникам.

Якщо наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов