Справа №403/381/18 провадження № 2/403/204/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2018 року смт.Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Атаманової С.Ю., при секретарі судового засідання Гарбар С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення з останнього аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення їх спільною дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що за час перебування у шлюбі у сторін по справі народилася дочка, яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Враховуючи необхідність догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку позивач позбавлена можливості працювати, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає. За вказаних обставин, посилаючись на положення ч.2 ст.84 СК України, позивач вважає, що має право, як дружина, з якою проживає малолітня дочка, на утримання від відповідача - батька дитини, до досягнення нею трьох років.
В судове засідання по розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 не зявилась. Згідно направлених на електронну адресу суду письмових заяв прохала розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прохає суд їх задоволити. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.61, 62).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання по розгляду справи по суті не зявився. Про місце, день і час розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с.60).
Відзиву на позов ОСОБА_1 разом з доданими до нього доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог відповідач по справі ОСОБА_2 у встановлений судом строк не надав. Заяв та клопотань в порядку ст.ст.43, 83, 182 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за його відсутності чи відкладення судового розгляду від відповідача по справі на дату проведення судового засідання також не надходило.
З огляду на викладене, за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України 28.09.2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (ч.2 ст.247 ЦПК України).
Відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України, з урахуванням письмових заяв позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи по суті.
Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Судом по справі встановлено, що між сторонами по справі 26 вересня 2015 року за актовим записом №723 Фортечним районним у місті Кропивницькому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області було зареєстровано шлюб (а.с.7).
Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка на даний час проживає з матірю позивачем по справі ОСОБА_1 за адресою: вул.Садова, буд.№14-а смт.Устинівка Кіровоградської області та перебуває на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія І-ОЛ №185807 та довідками №, №1483, 1484, виданими 01.06.2018 року виконавчим комітетом Устинівської селищної ради Кіровоградської області (а.с.6, 8).
З огляду на викладене, з урахуванням засад змагальності та диспозитивності, суд вирішує спір на підставі наявних у справі доказів та відповідно до приписів ст.264 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, як учасником судового процесу, щодо наявності підстав для задоволення позову, приходить до наступного висновку.
Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом ч.1, п.2 ч.2 ст.18 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. При цьому способом захисту сімейних прав та інтересів є, крім іншого, примусове виконання добровільно не виконаного обовязку.
Відповідно до ч.1 ст.36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.
Відповідно до ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Згідно положень ч.1 ст.77, ч.1 ст.78 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. Подружжя має право укласти договір про надання утримання одному з них, у якому визначити умови, розмір та строки виплати аліментів. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На дату розгляду судом справи по суті наявності між сторонами домовленості щодо способу утримання позивача, як дружини, з якою проживає їх спільна малолітня дочка ОСОБА_4, за відсутності поданих ними відповідних письмових заяв з цього приводу, судом не встановлено. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що звернення позивача по справі ОСОБА_1, як дружини відповідача та матері дитини, з якою вона проживає, до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, як чоловіка, про стягнення з нього аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років, здійснено у спосіб, передбачений законом, а тому порушене право позивача, як дружини, на матеріальне утримання з боку чоловіка - відповідача по справі, як батька дитини, підлягає судовому захисту. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Із пояснень позивача, викладених нею в позовній заяві, та з доданих до заяви документів, судом по справі встановлено, що сторони по справі разом не проживають, позивач позбавлена можливості працювати та отримувати дохід у виді заробітної плати, оскільки здійснює догляд за малолітньою дочкою ОСОБА_3 до досягнення нею трирічного віку.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач по справі є фізичною особою працездатного віку. Належних доказів на підтвердження стану здоров'я, наявності аліментних зобов'язань перед іншими особами, а також тяжкого матеріального становища, які б унеможливлювали чи істотно впливали на виконання ним обов'язку щодо утримання позивача, як дружини, з якою проживає їх спільна малолітня дочка, відповідачем суду надано не було, а тому суд, з урахуванням відсутності заяви позивача ОСОБА_1 про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, приходить до висновку про спроможність відповідача брати участь в утриманні позивача шляхом сплати аліментів в частині від його заробітку (доходу).
Обставин, передбачених ст.85 СК України, за наявності яких право дружини на утримання припиняється, судом під час розгляду справи встановлено не було.
Згідно положень ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Згідно ст.5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування у шлюбі та у випадку його розірвання.
На підставі викладеного, враховуючи законодавчо врегульоване право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від її матеріального становища, та не подання відповідачем доказів неможливості надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання в частині від свого заробітку (доходу) у розмірі, визначеному в позовній заяві, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання позивача ОСОБА_1, які підлягають стягненню на її користь з відповідача по справі ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу).
За змістом ч.3 ст.77, ч.1 ст.79 СК України аліменти на утримання одному з подружжя сплачуються щомісячно. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Таким чином, встановивши обставини, якими обґрунтовується позов, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення із відповідача по справі ОСОБА_2 аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 19 червня 2018 року (день предявлення позову до суду) і до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.
Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає на необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч.1 ст.133, ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закону) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
За змістом ч.1, п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. За подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 01.01.2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1762 грн.00 коп..
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги задоволення позову ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років, з відповідача по справі на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), від сплати якого при поданні позовної заяви до суду звільнена позивач.
Керуючись ст.ст.2, 5, 12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280, 282, 287, 289, 354 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 19 червня 2018 року та до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до 15.11.2018 року.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання даного рішення суду щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Повне найменування сторін:
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через Устинівський районний суд Кіровоградської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного перегляду справи.
Головуючий С.Ю.Атаманова