УХВАЛА

29 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 556/520/17-ц

провадження № 61-42961ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Рівненської області від 04 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Собіщицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, ОСОБА_2, про визнання незаконним та скасування рішення,

встановив:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Собіщицької сільської ради про визнання недійсним та скасування рішення Собіщицької сільської ради, запису про реєстрацію земельної ділянки у системі Державного земельного кадастру та запису в Поземельній книзі.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 січня 2018 року у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

Постановою апеляційного суду Рівненської області від 04 травня 2018 року рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 січня 2018 року скасовано. У задоволенні позову відмовлено.

21 серпня 2018 року ОСОБА_1 оскаржила постанову апеляційного суду у касаційному порядку.

Заявник просила поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що отримала копію оскаржуваної постанови лише 22 липня 2018 року, на підтвердження чого приєднала копію супровідного листа суду першої інстанції.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 вересня 2018 року указані причини пропуску процесуального строку визнані неповажними, касаційну скаргу залишено без руху та встановлено заявникові строк для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із обґрунтуванням інших поважних причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження, у якій вона зазначає, що дотрималась строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки отримала копію оскаржуваної постанови апеляційного суду від суду першої інстанції лише 22 липня 2018 року (долучає копії супровідного листа та конверта апеляційного суду про направлення кореспонденції), а подала касаційну скаргу 21 серпня 2018 року. Також зазначає, що документ на підтвердження факту неотримання нею копії постанови апеляційного суду до вказаної дати відсутній, проте нею здійснено запит до ПАТ «Укрпошта» на отримання цього документа і після його надходження він буде надісланий Верховному Суду.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Останнім днем подачі касаційної скарги на постанову апеляційного суду Рівненської області від 04 травня 2018 року є 06 червня 2017 року.

ОСОБА_1 подала касаційну скаргу 21 серпня 2018 року, тобто із пропуском строку, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

Причини, на які посилається заявник у касаційній скарзі та заяві про поновлення строку, зокрема, отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду від суду першої інстанції за її зверненням від 18 липня 2018 року, не підтверджують порушення судом апеляційної інстанції порядку вручення судового рішення.

Виходячи з викладеного, наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження постанови апеляційного суду Рівненської області від 04 травня 2018 року суд вважає неповажними.

Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження, судом враховано, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Оскільки в заяві, поданій на виконання вимог ухвали суду про усунення недоліків, не наведено істотних причин пропуску строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення, які б могли свідчити про наявність непереборних обставин, за яких заявник не подала касаційну скаргу у передбачений законом строк, суд не вбачає підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Рівненської області від 04 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Собіщицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, ОСОБА_2, про визнання незаконним та скасування рішення відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель