Постанова

Іменем України

12 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 646/9504/15-ц

провадження № 61-16892св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Погрібного С. О.,

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Реал Банк»,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Реал Банк» на рішення Апеляційного суду Харківської області від 16 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Бездітка В. М., Коваленко І. П., Овсяннікової А. І.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Реал Банк» (далі - ПАТ «Реал Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення штрафних санкцій.

В обґрунтування позову зазначено, що заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2014 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Реал Банк» заборгованість за договором овердрафту від 06 червня 2013 року, що утворилася станом на 16 липня 2014 року у загальній сумі 61 168,39 грн, із яких: 49 441,05 грн - заборгованість за кредитом; 1 293,12 - заборгованість за процентами; 9 888,40 грн - заборгованість зі сплати пені за кредитом; 545,82 грн - заборгованість зі сплати пені за простроченими процентами.

22 травня 2015 року державним виконавцем Червонозаводського Відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного рішення суду, у зв'язку зі сплатою ОСОБА_3 боргу у повному обсязі.

Відповідач своєчасно не погасив заборгованість за договором овердрафту від 06 червня 2013 року, яка стягнута з нього на підставі рішення суду, у зв'язку з чим у нього за період з 16 липня 2014 року по 21 травня 2015 року виникла заборгованість за штрафними санкціями у розмірі 80 638,91 грн, із яких: 76 635,10 грн - заборгованість зі сплати пені за простроченим кредитом; 4 944,11 грн - штраф, передбачений пунктом 6.1 договору за недодержання позичальником його умов, який не було стягнуто рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2014 року; 259,70 грн - заборгованість зі сплати пені за простроченими процентами.

Посилаючись на викладене, з урахуванням зменшення позовних вимог, ПАТ «Реал Банк» просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за договором овердрафту.

Заочним рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Реал Банк» заборгованість зі сплати пені за договором овердрафту та штраф за недодержання умов договору в сумі 80 638,91 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що у зв'язку з тим, що відповідач своєчасно не погасив заборгованість за договором овердрафту, яку стягнуто відповідно до рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2014 року, у нього утворилася заборгованість за несплаченими штрафними санкціями за період із 16 липня 2014 року по 21 травня 2015 року у розмірі 80 638,91 грн.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 16 лютого 2017 року заочне рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «Реал Банк».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що правовідносини сторін за договором овердрафту припинилися, а тому відповідач звільнений від передбаченої договором відповідальності за невиконання грошового зобов'язання у період з 16 липня 2014 року по 21 травня 2015 року.

У березні 2017 року ПАТ «Реал Банк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, а у травні 2017 року уточнену касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Харківської області від 16 лютого 2017 року, в яких просило скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема, в касаційній скарзі, з урахуванням її уточнення, заявник зазначає, що апеляційний суд не дослідив обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення сторін у справі, та якими доказами вони підтверджувалися, внаслідок чого ухвалив рішення, яким порушив законні права та інтереси позивача.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

У квітні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ указану справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки його ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Рішення суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ЦПК України.

Судом встановлено, що заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2014 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Реал Банк» заборгованість за договором овердрафту від 06 червня 2013 року, що утворилася станом на 16 липня 2014 року у загальній сумі 61 168,39 грн, із яких: 49 441,05 грн - заборгованість за кредитом; 1 293,12 - заборгованість за процентами; 9 888,40 грн - заборгованість зі сплати пені за кредитом; 545,82 грн - заборгованість зі сплати пені за простроченими процентами.

22 травня 2015 року державним виконавцем Червонозаводського Відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного рішення суду, у зв'язку зі сплатою ОСОБА_3 боргу у повному обсязі.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані його позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Позивач скористався своїм правом на стягнення всієї суми заборгованості за договором овердрафту від 06 червня 2013 року, строк дії якого закінчився 05 червня 2014 року, та стягнув із ОСОБА_3 заборгованість, що утворилася станом на 16 липня 2014 року у загальній сумі 61 168,39 грн.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав, не є підставою для нарахування штрафних санкцій, передбачених договором, а кредитор в цьому випадку має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення пені та штрафу, передбачених договором, строк дії якого закінчився та правовідносини сторін за яким припинилися.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Тобто Верховний Суд не має права встановлювати обставини справи і оцінювати докази.

З огляду на викладене, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, належним чином оцінивши подані сторонами докази, правильно виходив із того, що правовідносини сторін за договором овердрафту припинилися, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача суми штрафних санкцій, передбачених договором.

Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Реал Банк» залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 16 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

С.О. Погрібний

О.В. Ступак

Г. І.Усик