Справа № 148/1935/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Саламаха О.В., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до Тульчинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області про скасування арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Тульчинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області про скасування арешту на майно. Підставою звернення позивача до суду з позовом стало те, що він будучи власником транспортного засобу марки "VOLKSWAGEN JETTA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, вирішив його продати. Однак, продаж вказаного автомобіля здійснити не може, оскільки відділом ДВС 04.09.2013 та 18.07.2014 накладено арешт на все належне йому рухоме майно. Позивач вказує, що 2013 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, який він згодом сплатив. Інших боргових зобов'язань у нього не має. Однак, Тульчинським районним відділом ДВС ГТУЮ у Вінницькій області позивачу відмовлено у знятті арешту з автомобіля та рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2015 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства.

Отже, стягувач або боржник у виконавчому провадженні має право звернутись із скаргою на дії державного виконавця з вимогою про зняття арешту в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, якщо виконавче провадження відкрито на підставі рішення суду, ухваленого за нормами ЦПК України. При цьому, така скарга подається до суду, який ухвалив рішення суду, з примусового виконання якого було відкрито виконавче провадження.

З огляду на викладене, якщо ОСОБА_1 за відповідним рішенням, з примусового виконання якого було відкрито провадження, і в межах якого державним виконавцем було накладено арешт на майно, є боржником, то він має право звернутись не із заявою, а зі скаргою на дії державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК.

Якщо особа, яка є законним володільцем майна, на яке накладено арешт, не є боржником чи стягувачем у виконавчому провадженні, така особа має право подати позов (а не заяву) про зняття арешту з майна. Відповідачами, за такими позовами є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Однак, з поданої заяви позивача не можливо встановити чи є він стороною виконавчого провадження, чи особою, яка не є такою стороною, але є законним володільцем майна, що унеможливлює встановлення судом правомірності обраного ним способу захисту у даному випадку.

Згідно п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, зокрема, повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, а також, виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, зазначених у статтях 175 і 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За викладених обставин, приходжу до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху до виправлення позивачем вказаних недоліків.

На підставі викладеного і керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тульчинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області про скасування арешту на майно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити ОСОБА_1, що у випадку неусунення недоліків, вказаних в ухвалі суду, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, позовна заява буде повернута і вважатиметься неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя