Провадження № 2/761/6094/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Піхур О.В.,

за участю :

секретаря судового засідання - Орел П.Ю.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем до червня 2016 року проживали однією сімєю, без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_4. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не приймає участі у його вихованні, не цікавиться його інтересами.

Тому позивач просила суд стягнути з відповідача щомісячно аліменти на утримання малолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою від 25.06.2018 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позовні вимоги задовольнити, зазначив, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку надавати матеріальну допомогу сину, хоча має задовільний стан здоровя, працює та отримує заробітну плату.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, додаткових пояснень не надав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони до червня 2016 року проживали однією сімєю, без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_4.

Позивач зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її інтересами.

Відповідно Акту від 16.05.2018 року на вул. Половецькій в м. Києві дійсно проживає ОСОБА_4 разом зі своєю мамою ОСОБА_3 та бабусею ОСОБА_6 (а.с. 12).

Відповідно Наказу Північного регіонального центру страхового фонду документації №29-К від 23.03.2018 року ОСОБА_3 прийнято на посаду провідного економіста бухгалтерсько-фінансового відділу з 26.03.2018 року з посадовим окладом 3207 грн. та надбавкою за складність та напруженість в розмірі 50% від посадового окладу (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», установлено у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Враховуючи обставини справи, перебування дитини на утриманні позивачки, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ щомісячно починаючи з 12.06.2018 року до повноліття дитини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 704,80 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3-5, 7-13, 17,43, 49, 76-81, 141, 258, 262, 264, 265, 268, 280, 352-353 ЦПК України; ст. 51 Конституції України; ст.ст. 75, 77, 80, 84, 180, 182, 191 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ щомісячно починаючи з 12.06.2018 року до повноліття дитини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 12.10.2018 року.

Суддя