Справа № 555/298/18
Номер провадження 2/555/178/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2018 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді - Старовецької Ю.В.

при секретарі - Григорієвій В.М.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_4 «Рівнеобленерго» в особі Березнівського РЕМ до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 «Рівнеобленерго» звернулось із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди.

Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що відповідно до постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 20.12.2016 року було встановлено, що 06.12.2016 року о 12 год.30 хв. ОСОБА_2 в с.Антонівка Березнівського району Рівненської області по вул.Центральній, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Caddy», номерний знак НОМЕР_1, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та здійснив наїзд на електроопору, чим порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В результаті вказаних дій відповідача було пошкоджено опору №33 Л-48-01 «В.Поле» на ПЛ-10 кВ в с.Антонівка Березнівського району Рівненської області та заподіяно збитки позивачу у розмірі 4 773,37 грн., що були затрачені на придбання та відновлення вказаного обєкту. На підставі положень ст.ст.22,192,1187 ЦК України просить стягнути з ОСОБА_2 вказану суму збитків.

Представник позивача ОСОБА_5 підтримала позовні вимоги в повному обємі та пояснила, що судовим рішення у справі про адміністративне правопорушення було встановлено факт пошкодження відповідачем електричної опори №33 Л-48-01 «В.Поле» на ПЛ-10 кВ в с.Антонівка Березнівського району Рівненської області. Оскільки пошкоджене майно не підлягало ремонту, позивачем було проведено його заміну і розмір понесених витрат становить 4 773,37 грн. Вона як представник підприємства особисто спілкувалась із відповідачем, проте останній відмовився здійснити відшкодування заподіяної шкоди. В січні 2018 року товариством було направлено відповідачу претензію щодо необхідності відшкодування заподіяної майнової шкоди, однак ОСОБА_2 добровільно будь-яких дій спрямованих на відшкодування шкоди не вчинив. Щодо посилання сторони відповідача щодо невизнання позову з підстав обов'язку відшкодування збитків саме страховою, зазначила, що відповідно до положень чинного законодавства та судової практики право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Крім того, представник позивача покликається на те, що ОСОБА_2 не повідомив ОСОБА_4 «Рівнеобленерго» про те, що його відповідальність застрахована та не надав інформацію про страхову компанію, що призвело до того, що ОСОБА_4 пропустив визначений Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» річний строк для звернення до страхової компанії з метою отримання страхового відшкодування.

Представник позивача ОСОБА_6 суду пояснив, що 06.12.2016 року було пошкоджено опору №33 Л-48-01 «В.Поле» на ПЛ-10 кВ в с.Антонівка Березнівського району Рівненської області. Він та головний інженер здійснили виїзд на місце події та виявили, що опора була пошкоджена у двох місцях, її подальша експлуатація чи ремонт були неможливі відповідно до технічних норм. 07.12.2016 року було проведено заміну опору. Вартість нової електричної опори та відповідних робіт склала 4 777,37 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, вказавши, що дійсно 06.12.2016 року не впорався з керуванням транспортним засобом через слизьку дорогу та допустив наїзд на електричну опору. Однак вважає, що оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована у ПАТ «СК «Країна», відшкодувати шкоду має саме страхова компанія, а не він, оскільки про факт дорожньо-транспортної пригоди він повідомив страхову компанію. З вказаної підстави просить у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні відповідач не заперечив, що не повідомив ОСОБА_4 «Рівнеобленерго» про той факт, що його цивільно-правова відповідальність застрахована.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_3 заперечив проти задоволення позовних вимог, покликаючись на те, що всупереч вимогам чинних положень процесуального закону щодо доведення належними та допустимими доказами обставин, на які позивач посилається, позивач не підтвердив розмір майнової шкоди єдиним належним доказом - висновком експерта, або оцінювача, а право на звернення до суду з вимогою про стягнення збитків безпосередньо до заподіювача шкоди, відповідальність якого застрахована, а не до страхової компанії не звільняє позивача від обовязку самостійно провести експертизу і за її результатами визначити реальний розмір майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню в судовому порядку. На обовязковість призначення такої експертизи вказують правові положення Постанови КМУ від 22 січня 1996 р. N116 «Про затвердження Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей» затверджено Порядок визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей. Наданий до суду Локальний кошторис на будівельні роботи не може бути належним доказом розміру збитків, а в сукупності з поясненнями представників позивача, які не змогли підтвердити балансову вартість електроопори на день ДТП та сам факт перебування даної опори на балансі ПАТ «Рівнеобленерго», вартість оприбуткованих матеріалів, які залишилися в результаті заміни електроопори, а також не змогли підтвердити будь-якими доказами непридатність ушкодженої електроопори для подальшої експлуатації свідчить тільки про бажання безпідставно стягнути з відповідача кошти без належного обґрунтування їх розміру.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 20.12.2016 року 06.12.2016 року о 12 год.30 хв. ОСОБА_2 в с.Антонівка Березнівського району Рівненської області по вул.Центральній, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Caddy», номерний знак НОМЕР_1 не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та здійснив наїзд на електроопору, чим порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення ОСОБА_2 був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до Локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1 відшкодування збитків по факту пошкодження електричної опори №33 Л-48-01 «В.Поле» на ПЛ-10 кВ в с.Антонівка Березнівського району, довідки загальна кошторисна вартість відновлювальних робіт становить 4 773,37 грн., довідки ОСОБА_4 «Рівнеобленерго» №22-1411 від 02.03.2018 року загальна сума витрат на відновлення обєкту (придбання матеріалів і вартості відновлювальних робіт) складає 4 773,37 грн.

Копія витягу із Оперативного журналу, наряд допуск №1907, копія витягу із Журналу реєстрації нарядів підтверджують факт здійснення ремонтних робіт по заміні електричної опори №33 Л-48-01 «В.Поле» на ПЛ-10 кВ в с.Антонівка Березнівського району.

Представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, покликається на те, що вказані докази є неналежними, а єдиним належним доказом, який визначить розмір заподіяних збитків, є висновок експерта, що мав би бути представлений стороною позивача.

З вказаними доводами сторони відповідача суд не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування ( ч.1 ст.77 ЦПК України).

Стаття 105 ЦПК України визначає випадки, коли призначення експертизи є обовязковим, а саме, у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обовязковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоровя; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Жоден із вказаних випадків у даному судовому засіданні не встановлений.

Таким чином, представлені стороною позивача письмові докази, які містять інформацію щодо виконаних ОСОБА_4 ««Рівнеобленерго» робіт по заміні пошкодженої електричної опори та їх вартості, суд розцінює як належні докази, із яких встановлено, що розмір шкоди, який було заподіяно позивачу протиправними діями відповідача становить 4 773,37 грн.

04 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в якій містяться висновки, щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність. Великою Палатою Верховного Суду було надано такі розяснення. «Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Згідно положень п.33.1.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, зокрема, поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 вказаного обов»язку не виконав і не поінформував потерплого ОСОБА_4 «Рівнеобленерго» про назву та місцезнаходження страховика та не надав відомості про свій страховий поліс.

Положення п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачають, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-трпа дорожньо-транспортної пригоди дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні було встановлено, що заяви про здійснення страхового відшкодування потерпілим ОСОБА_4 «Рівнеобленерго» не було подано у зв»язку з тим, що відповідач не поінформував юридичну особу про страховика та не надав відомості про відповідний страховий поліс.

З урахування наведеного, суд приходить до висновку, що обов»язок відшкодування шкоди позивачу має бути покладено саме на відповідача ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, суд стягує з відповідача на користь ОСОБА_4 «Рівнеобленерго» понесені та документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1762 (платіжні доручення № від 29.01.2018 року та № від 07.02.2018).

Керуючись ст.22 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.76,77,105,141,263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 «Рівнеобленерго» в особі Березнівського РЕМ до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» ( р/р 9704, Філія-РОУ АТ «Ощадбанк», МФО 333368, код 05424874) 4 773 (чотири тисячі сімсот сімдесят три) грн. 37 коп. майнової шкоди та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судових витрат по оплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_7