КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 листопада 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи № 367/205/14-ц

Головуючий у першій інстанції - Чернов Д.Є.

Апеляційне провадження № 22-ц/824/3641/2018

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2014 року по справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК-ТАВРИКА» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2014 року відкрито провадження по справі. (т.1 а.с.141)

Ухвалами Апеляційного суду Київської області від 03 червня 2014 року, 28 грудня 2015 року, 24 лютого 2016 року, 25 квітня 2016 року, 21 червня 2016 року, 22 серпня 2015 року, 29 вересня 2016 року, 24 квітня 2017 року, 06 липня 2017 року, 11 січня 2018 року, 21 червня 2018 року, відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2014 року. (т.1 а.с.167, т.2 а.с.74, 89, 114, 127, 133, 157, 165, 208, 216, 225-226, 235-236)

Не погодившись з ухвалою районного суду, 12 жовтня 2018 року ОСОБА_3 направив по пошті апеляційну скаргу. (т.2 а.с.239-240)

29 жовтня 2018 року зазначена справа отримана Київським апеляційним судом та 30 жовтня 2018 року передана судді доповідачу.

Вивчивши матеріали справи, зміст апеляційної скарги, суд дійшов до висновку про повернення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлено, що представники відповідача, а також сам відповідач ОСОБА_3 вже зверталися з тотожними за змістом апеляційними скаргами на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2014 року про відкриття провадження по справі та ухвалами Апеляційного суду Київської області від 03 червня 2014 року, 28 грудня 2015 року, 24 лютого 2016 року, 25 квітня 2016 року, 21 червня 2016 року, 22 серпня 2015 року, 29 вересня 2016 року, 24 квітня 2017 року, 06 липня 2017 року, 11 січня 2018 року, 21 червня 2018 року, відмовлено у відкритті апеляційного провадження. (т.1 а.с.167, т.2 а.с.74, 89, 114, 127, 133, 157, 165, 208, 216, 225-226, 235-236)

З матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 31 січня 2014 року подавав до суду клопотання про зняття справи з розгляду та її направлення до Апеляційного суду Київської області для розгляду апеляційної скарги на ухвалу про відкриття провадження по справі. (т.1 а.с.171)

12 вересня 2014 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звертався до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду. (т.1 а.с.183-184)

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звертався до суду також із заявою від 03 листопада 2014 року та листом від 06 листопада 2014 року був повідомлений про рух справи. (т.1 а.с.208, 210, 213)

18 листопада 2014 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 був присутній в судовому засіданні під час розгляду даної справи, подав до суду заперечення на позовну заяву, а 19 листопада 2014 року заяву про розгляд справи без участі в судовому засіданні відповідача чи його представника. (т.1 а.с.215, 218, 228)

17 лютого 2015 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 був присутній в судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги ПАТ «Банк «Таврика» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2014 року, подав до суду письмовий текст заперечень на апеляційну скаргу. (т.2 а.с.12, 23-24)

03 листопада 2015 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 був присутній в судовому засіданні під час розгляду даної справи та за його клопотанням судом було оголошено перерву для ознайомлення представника відповідача зі справою. (т.2 а.с.65-66)

11 березня 2016 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подавав до суду заперечення на позовну заяву та заяву про залучення до участі в справі органу опіки та піклування. (т.2 а.с.97-98, 102)

Відповідно до частини 1 ст. 58 ЦПК України, сторона може брати участь у судовому процесі особисто та(або) через представника.

За змістом положень частини 1 ст. 64 цього Кодексу, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, діє не від свого імені, а здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки.

За таких обставин, позивач ОСОБА_3 після постановлення ухвали Апеляційного суду Київської області від 03 червня 2014 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою, особисто та через представників - ОСОБА_4 і ОСОБА_5 брав участь у розгляді справи, зокрема, подавав заяви, заперечення та скарги, а відтак - був обізнаний про рух справи в суді та був ознайомлений з процесуальними рішеннями суду.

При цьому судом було розглянуто справу по суті і рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28 лютого 2017 року позов ПАТ «БАНК-ТАВРИКА» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. В рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №579-Ф від 16.05.2007 року в сумі 120 409,05 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 12.12.2013 року складає 962 429,54 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г. 16 травня 2007 року за реєстром №1513, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г. 16 травня 2007 року за №2088583 та зареєстрованого Комунальним підприємством Київської ради «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» 30 травня 2007 року, номер запису:12 в книзі: 1-67 під реєстраційним номером:176624066, шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Банк «Таврика» за ціною визначеною в п. 4.4 Договору іпотеки, а саме 503 940 грн. зупинено стягнення на предмет іпотеки, наданого ОСОБА_3 на забезпечення виконання кредитного зобов'язання на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до ст. 217 ЦПК України. (т.2 а.с.194-196)

Згідно до вимог ч. 1 ст. 17 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи.

Процесуальний закон не передбачає можливості повторного апеляційного оскарження і розгляду апеляційним судом апеляційної скарги на ухвалу районного суду про відкриття провадження у справі, якщо така апеляційна скарга від цієї ж особи вже була розглянута апеляційним судом у встановленому порядку.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Положеннями ч. 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Так, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі &qu12;Шульга проти України&qu ;, № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі &q?ПЛ;Мусієнко проти України&ququ;, № 26976/06).

Неодноразове подання до суду однакових за змістом апеляційних скарг на ухвалу суду про відкриття провадження у справі, за якими вже прийняті судові рішення є свідченням недобросовісного використання наданих законом процесуальних прав, які спрямовані на перешкоджання судочинству.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що процесуальна поведінка відповідача ОСОБА_3 свідчить про зловживання своїми процесуальними правами.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщоє постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Тому, прийняття і розгляд такої апеляційної скарги поданої 12 жовтня 2018 року на вищевказану ухвалу районного суду від 15 січня 2014 року є порушенням вищевказаних вимог процесуального закону.

При цьому, частиною 3 ст. 44 ЦПК України передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Таким чином, враховуючи визнання судом поданої апеляційної скарги зловживанням процесуальними правами учасником судового процесу, суд вважає за необхідне застосувати у даному випадку положення ч. 3 ст. 44 ЦПК України та повернути апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2014 року про відкриття провадження по справі.

Згідно ч. 4 ст. 44 ЦПК України суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Главою дев'ятою Цивільного процесуального кодексу України визначено підстави і порядок застосування заходів процесуального примусу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України, одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству (п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України).

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина 9 статті 19 ЦПК України).

Відповідно до статті 7 Закону України &quдо;Про державний бюджет України на 2018 рік&q? б; станом на 01.01.2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1 762,00 грн.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_3 в дохід державного бюджету штрафу в розмірі 1762,00 грн.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 148 ЦПК України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 44, ст.ст. 143, 144, 148, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2014 року по справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК-ТАВРИКА» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернути особі, яка її подала.

Застосувати до ОСОБА_3 заходи процесуального примусу у виді штрафу.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний облік картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) в дохід державного бюджету штраф у сумі - 1 762(одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул.. Липська, 18/5, код ЄДРПОУ - 26255795).

Боржник: ОСОБА_3 (реєстраційний облік картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1).

Ухвала є виконавчим документом та може бути пред'явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець