ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 листопада 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/8658/18

Головуючий у першій інстанції Литвиненко І.В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/183/18

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді Мамонової О.Є.,

суддів: Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,

сторони:

позивач ОСОБА_2,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Некст Авто»,

розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 вересня 2018 року (повний текст ухвали складено 04 вересня 2018 року) про повернення заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Некст Авто» про визнання договору недійсним, стягнення грошових коштів та моральної шкоди, -

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 вересня 2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення його позову до ТОВ «Некст Авто» про визнання договору недійсним, стягнення грошових коштів та моральної шкоди повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вказану ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким забезпечити позов шляхом накладення арешту на розрахунковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 в АТ «ОТП БАНК» в розмірі 25 000 грн, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що заявником було дотримано вимоги п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, оскільки в його заяві містилися пропозиції щодо зустрічного забезпечення, а саме він зазначав, що в застосуванні зустрічного забезпечення не має необхідності. ЦПК України не передбачено, яким чином такі пропозиції мають бути викладені.

Вказує, що підстави для застосування обовязкового зустрічного забезпечення відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України відсутні, про що заявником також було зазначено.

Заявник зазначає, що у разі задоволення його позову виконання рішення суду може бути ускладнено, оскільки відповідач може не мати в розпорядженні необхідної кількості грошових коштів, зважаючи на те, що за даними ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач зареєстрований 22.02.2018, його статутний капітал становить 100 000 грн.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням заяви для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Некст Авто», в якій просив визнати договір фінансового лізингу № 01044 від 11.08.2018 недійсним; застосувати наслідки недійсності правочину, стягнути грошові кошти в розмірі 25 000 грн сплачених на виконання умов договору; стягнути моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

03.09.2018 ОСОБА_2 звернувся із заявою про забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на розрахунковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 в АТ «ОТП БАНК» в розмірі 25 000 грн, посилаючись на те, що невжиття таких заходів може призвести до ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення його позову, оскільки відповідач може не мати в розпорядженні необхідної кількості грошових коштів. Свою заяву обґрунтовував тим, що відповідно до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач зареєстрований 22.02.2018, статутний капітал товариства становить 100 000 грн. При цьому, в день сплати ним авансового платежу у сумі 25 000 грн ще двома іншими особами було сплачено відповідачу 40 000 грн та 25 000 грн. Таким чином, тільки невелика група осіб, що вважають себе ошуканими, внесли розмір статутного капіталу. У заяві зазначено, що у застосуванні зустрічного забезпечення немає необхідності з огляду на той факт, що відповідач не зможе здійснювати розпорядження тільки сумою, яку оспорює позивач, також відсутні підстави для застосування обовязкового зустрічного забезпечення відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, її необхідно повернути заявнику.

Проте з такими висновками суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та не відповідають вимогам закону і фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, серед іншого, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення (п. 6 ч. 1).

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов'язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Як вбачається із тексту заяви про забезпечення позову, ОСОБА_2 висловлена думка щодо відсутності необхідності застосування зустрічного забезпечення та відсутності підстав для застосування обовязкового зустрічного забезпечення відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи очевидну наявність у заяві ОСОБА_2 пропозицій щодо зустрічного забезпечення, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення заяви про забезпечення позову заявнику з підстав відсутності вказаних пропозицій.

Крім того, з аналізу норм процесуального права, що регулюють питання забезпечення позову вбачається, що процесуальний закон не містить чіткого визначення форми та деталізації пропозицій зустрічного забезпечення, а тому, на думку колегії суддів, звужене тлумачення п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України не є обґрунтованим та може призвести до порушення прав учасника справи на ефективний захист.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що у суду першої інстанції не було правових підстав для повернення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, а тому ухвала Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 вересня 2018 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням заяви для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги про ухвалення нового рішення про забезпечення позову шляхом накладення арешту на розрахунковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 в АТ «ОТП БАНК» в розмірі 25 000 грн є передчасними та не підлягають задоволенню, оскільки заява про забезпечення позову по суті не розглядалась.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ч. 1 п. 4, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 вересня 2018 року скасувати, заяву направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Судді: