Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/409/18
Провадження №: 2/332/814/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2018 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:
Головуючого судді Безлер Л.В.,
при секретарі Жечевій А.В.,
відповідача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -
ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є її батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 23.03.2000 року Великолепетиським відділом реєстрації актів громадського стану, актовий запис №24. Її батьки: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 30.01.1993 року по 10.08.2006 року. За рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя відповідач виплачував аліменти на її утримання до повноліття на користь матері, так як вона знаходилась на утриманні останньої. З 01.09.2017 року вона навчається у Київському університеті культури на денній формі навчання, та на теперішній час є студенткою і не має змоги влаштуватись на роботу, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Просила суд стягнути з відповідача на її утримання, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця. Батько - ОСОБА_1 працює заступником начальника 4-го державного пожежно-рятувального посту ГУДСНС України в Херсонській області та одержує заробітну плату, інших неповнолітніх дітей немає, аліменти не сплачує, утримань за виконавчими документами з нього не проводиться, він має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання.
Відповідач у відзиві на позовну заяву визнав позов частково та просив стягнути аліменти у твердій грошовій сумі: по 1600, 00 грн. щомісячно з дня набрання рішення законної сили по 30 червня 2021 року включно, але не довше, ніж до досягнення дитиною 23-річного віку, за умови продовження навчання. Обґрунтував це тим, що він проживає з матірю - ОСОБА_4, яка є пенсіонером, із незадовільним станом здоровя та перебуває на утриманні у ОСОБА_1.
Позивач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності у звязку з навчанням у м. Києві, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач, у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, наполягав на стягненні з нього аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1600,00 грн., посилаючись на обґрунтування наведені у відзиві на позовну заяву. Крім того, підтвердив правильність даних, зазначених у довідках ГУ ДСНС України у Херсонській області, надісланих на адресу суду.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, заслухавши відповідача, суд приходить до таких висновків.
Положеннями ч.ч. 8,9 ст. 7 Сімейного кодексу України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання та у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із копією свідоцтва про народження серії І-КГ № 013906, виданого 23.03.2000 року Великолепетиським відділом реєстрації актів громадського стану, 25.12.1999 року народилась ОСОБА_2. У графі «батько» записано «Гришко Віталій Миколайович» (а.с.5).
Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Посилання відповідача на те, що при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати перебування на його утриманні матері-пенсіонера, на підтвердження чого надає довідку про склад сімї (а.с. 21) та довідку КП «Великолепетиський центр первинної медико-санітарної допомоги» Великолепетиської районної адміністрації Херсонської області № 67 із зазначенням діагнозу ОСОБА_4, суд вважає неслушними, оскільки належних й переконливих доказів на підтвердження фінансових витрат, понесених відповідачем на утримання матері, не надано.
Доказів стосовно погіршення стану здоровя самого відповідача суду також не надавалося.
Згідно з п. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Тому посилання відповідача на те, що встановлення аліментів у частці від заробітку призведе до необґрунтованого стягнення у більшому розмірі, ніж це передбачено, є безпідставними.
Відповідно до довідки №46/18, виданої Київським університетом культури від 27.04.2018 року, ОСОБА_2 є студенткою І курсу денної форми навчання на контрактній основі. Термін закінчення університету 30.06.2021р. (а.с. 7).
Як передбачено п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у звязку з навчанням у зазначеному закладі за денною формою навчання на контрактній основі, позивач ОСОБА_2, яка є повнолітньою, не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, однак є працездатним і має можливість надавати таку допомогу.
Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на в межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання.
Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 704,80 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду.
Керуючись ст.ст.76-81,141,264-265,259,354-355,430 ЦПК України, ст. ст.182,184,191,198-200,201 СК України, суд,
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, інн НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його щомісячного заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня подання позову 03.05.2018 року та до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х років.
Рішення суду в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину в межах суми платежу за один місяць допустити до обовязкового негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, інн НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, судовий збір у дохід держави у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХШ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст виготовлено 02.10.2018 року.

Суддя Л.В.Безлер