Номер провадження: 22-ц/785/4007/18
Номер справи місцевого суду: 523/9657/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4,

За участю секретаря Ющак А.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 січня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре», треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7

-про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2016 року ОСОБА_5, звернувся до суду із вищезазначеними позовними вимогами в котрих зазначав, що 28.06.2015р., відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «КАМАЗ» р/н ВН2577В0 під керуванням ОСОБА_6, та автомобіля «Форд» р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 Винним у порушенні Правил дорожнього руху , що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів визнано ОСОБА_6 Враховуючи те, що ОСОБА_6, застрахував свою цивільно-правову відповідальність в ТДВ «СК «Київ РЕ», а зазначена пригода визнана страховим випадком, ТДВ «СК «Київ РЕ» виплатило ОСОБА_5, страхове відшкодування в розмірі 27 754,48 грн., та 242,55 грн. пені за чотири дні прострочення виплати.

Проте,позивач зазначає, що сума збитків пошкодженого автомобіля склала 93 952,32 грн., ліміт відповідальності за страховим полісом становить 50 000,00 грн., за майнову шкоду. Таким чином, просить стягнути з ТДВ «СК «Київ РЕ» різницю між лімітом страхової відповідальності та виплаченим страховим відшкодуванням, що становить 22 002,97 грн., пеню за прострочення виплати в розмірі 3 322,80 грн., а також 10 000,00 гривень моральної шкоди завданої під час ДТП.

В запереченні проти позову Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» просило відмовити ОСОБА_5 в задоволенні позовних вимог посилаються на те, що 24.03.2016 року Страхова компанія «Київ Ре» здійснила ро-рахунок страхового відшкодування у розмірі 27 754,48 грн. за шкоду повязану з фізичним знищенням транспортного засобу Ford Mondeo AI 6418 ВУ,в наслідок ДТП,яке відбулося 28.06.2015 року .При цьому сума страхового відшкодування розраховувалася відповідно різниці ринковій вартості автомобіля на момент пошкодження та ринкова вартість після пошкодження а саме:(980858,46-52103,98)-1000 =27754,48 грн.,котру сплачено відповідно до страхового акту № 1501408 від 24.03.2016 року .

За результатами додаткового дослідження,вартість відновлювального ремонту значно перевищило ринкову вартість автомобіля на момент ДТП, а тому на виконання вимог п.30.2. ст.30 Закону відшкодовано різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 січня 2018 року в позові ОСОБА_5 до ТДВ «Страхова обовязок встановити розмір і характер збитків ,завданих пошкодженому ТЗ,покладено саме на Страховик цивільно-правової відповідальності власника наземного ТЗ,а не на будь-яку іншу установу,організацію чи фізичну особу-підприємця, а тому Звіт від 26.07.2015 року № 285/7-15,на який посилається позивач є недопустимим доказом. Крім того зазначає, що в зазначеному звіті помилково не розраховано вартість ТЗ після ДТП,що в даному разі є обовязковою,необхідною та передбаченою Законом умовою, а тому не вірно розраховано розмір страхового відшкодування та не відповідає дійсності.компанія «Київ Ре», треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 (АДРЕСА_1, на користь держави не сплачений судовий збір за предявлену вимогу немайнового характеру (моральна шкода) в розмірі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони не зявились,про час та місце розгляду судового засідання сповіщені належним чином.

Судовою колегією, враховується, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

В силу ст.372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

АРГУМЕНТИ СТОРІН:

Заявник в апеляційній скарзі посилається на те, що базою для визначення матеріальної шкоди є звіт від 26.07.2015 року № 285/6-15 експертного авто товарознавчого дослідження з визначенням матеріального збитку,що складає 93 952,32 грн., а тому заборгованість страхового відшкодування становить 22 002,97 грн.,виходячи з суми ліміту 50000 грн. та виплатою страхового відшкодування в розмірі 27 754,48 грн .

Одночасно зазначає, що строк виплати страхового відшкодування припав на 16 березня 2016 року, котру відповідач не здійснив в повному обсязі,чим порушив зобовязання за вищезазначеним договором страхування.

Позивач надав розрахунок по виплаті пені за 118 днів з несплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 22 002,97 грн.,що складає 3 322,80 грн.

Одночасно посилається на те, що районний суд безпідставно поклав обовязок по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. так як позивачем сплачено на вимогу ухвали Суворовського районного суду м. Одеси судовий збір у розмірі 552 грн.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди апеляційна скарга доводів не містить.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ:

Встановлено, що 28.06.2015 року на перехресті вулиць Чорноморського козацтва та Кравцова в м. Одесі автомобіль «КАМАЗ» р/н ВН2577В0 під керуванням ОСОБА_6, здійснюючи поворот ліворуч не переконався в безпеці маневру, виїхав на смугу для руху зустрічного транспорту чим порушив вимоги п.п. 10.1., 10.4., ПДР, та здійснив зіткнення з автомобілем «Форд» р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5,

Згідно постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.07.2015 року, ОСОБА_6, визнано винною особою у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 була застрахована за полісом № АЕ/3712258 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ТДВ «СК «Київ Ре».

17.11.2015 року ОСОБА_5, - представник власника транспортного засобу «Форд», ОСОБА_7, звернувся до страховика із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Вх. №536/15 від 17.11.2015р.) від 17.11.2015року. 21.11.2015 року ОСОБА_5, звернувся до ТДВ «СК «Київ Ре» із заявою про страхове відшкодування від 18.12.2015року , з метою отримання страхового відшкодування за шкоду, заподіяну власнику транспортного засобу «Форд», р/н НОМЕР_2 внаслідок вищевказаної ДТП та додав відповідний документ (довіреність) від власника цього автомобіля з правом отримувати страхове відшкодування.

27.11.2015 року ТДВ «СК «Київ Ре» було залучено субєкта оціночної діяльності, аварійного комісара, оцінювача ОСОБА_8, для виконання дослідження з визначення розміру оціненої шкоди, внаслідок пошкодження автомобіля «Форд», р/н НОМЕР_2.

За результатами дослідження, було складено Аварійний сертифікат №121/03/16 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого транспортного засобу (КТЗ) для визначення розміру страхового відшкодування від 23.03.2016 року та Аварійний сертифікат №121/03/16 про оцінку вартості аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) для визначення розміру страхового відшкодування від 23.03.2016 року за результатами яких:

- ринкова вартість автомобіля «Форд», до пошкодження склала: 80 858,46 гри.;

- вартість відновлювального ремонту автомобіля склала: 151 759,08 грн.;

- вартість аварійно пошкодженого автомобіля склала 52 103,98 грн.

За результатами дослідження, вартість відновлювального ремонту (витрати на відновлювальний ремонт) значно перевищило ринкову вартість автомобіля «Форд».

За таких обставин,районний суд прийшов правильного висновку, що Страховик повинен на виконання вимог п 30.2. ст. 30 Закону відшкодувати власнику транспортного засобу «Форд», різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

За результатами отриманих досліджень, а саме Аварійних сертифікатів, керуючись нормами чинного законодавства України, Страхова компанія «Київ Ре» здійснила розрахунок страхового відшкодування у розмірі 27 754,48 грн., за шкоду, повязану з фізичним знищенням транспортного засобу «Форд», р/н НОМЕР_2, внаслідок ДТП, яка відбулася 28.06.2015року.

Сума страхового відшкодування розраховувалась наступним чином: 80 858,46 грн., - 52 103,98 грн., - 1 000,00 грн. = 27754,48 грн., (80858,46 грн - ринкова вартість автомобіля до пошкодження, 52103,98 грн - ринкова вартість автомобіля після пошкодження, 1000,00 грн - розмір франшизи, яка встановлена за полісом № АЕ/3712258).

Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду було подано 17 листопада 2015 р., а Заяву про страхове відшкодування - 21 грудня 2015р., тобто заява про страхове відшкодування була надана через 34 дні після надання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Отже Заява про страхове відшкодування була подана до Страхової компанії «Київ Ре» з порушенням терміну подання такої, згідно Закону, на 4 дні.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ:

Відмовляючи в заявлених вимогах щодо страхового відшкодування районний суд виходив з того, що страховою компанією «Київ Ре»» сплачено страхове відшкодування за результатом проведеного дослідження ФОП ОСОБА_9 відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Форд» від 12.06.2016 року та пені за 4 дні прострочення. При цьому районний суд не прийняв до уваги Звіт від 26.07.2015 року № 285/7-15 про оцінку вартості матеріального збитку так як вважав, що розмір та характер завданих збитків підтверджено самим Страховиком.

Відмовляючи в стягненні моральної шкоди районний суд виходив з того, що позивачем не доведено завдання шкоди життю або здоровю позивача.

Стягуючи судовий збір в розмірі 551,20 грн. районний суд виходив з того, що при подачі позову позивачем не сплачено судовий збір за вимогу немайнового характеру.

Судова колегія погоджується з таким судженням районного суду з наступних підстав.

Відповідно до положень частини 3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені ,має право на відшкодування завданої завданої йому майнової та моральної шкоди.

Як свідчить ст..1166 ЦК України ,майнова шкода завдана неправомірним рішеннями,діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,а також шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи,відшкодовується у повному обсязі особою,яка її завдала.

Згідно ст. 2 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України " Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Відповідно до п. 36.6 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів " страхувальником або особою відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи,якщо вона була передбачена договором страхування

Згідно ст. 1194 ЦК, п. 24 постанови N 4 від 01.03.2013 р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільним кримінальних справ " Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної безпеки ", особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Відповідно до ст. 22 п. 22.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з вимогами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

В силу ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Абзацом 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно ч. 16 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно- правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого».

Виходячи із загальних норм чинного законодавства України обовязок страховика щодо виплати страхового відшкодування виникає лише у разі настання страхового випадку, який кваліфікується таким у відповідності до законодавства або/і договору страхування, при цьому відшкодуванню підлягає оцінена шкода, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи з урахуванням положень та норм чинного Законодавства України, зокрема - Закону.

Згідно ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 30.1 ст. 30 Закону передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п 30.2. ст. 30 Закону якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди».

27.11.2015 року ТДВ «СК «Київ Ре» було залучено субєкта оціночної діяльності, аварійного комісара, оцінювача ОСОБА_8, для виконання дослідження з визначення розміру оціненої шкоди, внаслідок пошкодження автомобіля «Форд», р/н НОМЕР_2.

За результатами дослідження, було складено Аварійний сертифікат №121/03/16 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого транспортного засобу (КТЗ) для визначення розміру страхового відшкодування від 23.03.2016 року та Аварійний сертифікат №121/03/16 про оцінку вартості аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) для визначення розміру страхового відшкодування від 23.03.2016 року за результатами яких:

- ринкова вартість автомобіля «Форд», до пошкодження склала: 80 858,46 гри.;

- вартість відновлювального ремонту автомобіля склала: 151 759,08 грн.;

- вартість аварійно пошкодженого автомобіля склала 52 103,98 грн.

Отже за результатами дослідження, вартість відновлювального ремонту (витрати на відновлювальний ремонт) значно перевищило ринкову вартість автомобіля «Форд», в такому випадку районний суд дійшов правильгоого висновку,що Страховик повинен на виконання вимог п 30.2. ст. 30 Закону відшкодувати власнику транспортного засобу «Форд», різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

За результатами отриманих досліджень, а саме Аварійних сертифікатів, керуючись нормами чинного законодавства України, Страхова компанія «Київ Ре» здійснила розрахунок страхового відшкодування у розмірі 27 754,48 грн., за шкоду, повязану з фізичним знищенням транспортного засобу «Форд», р/н НОМЕР_2, внаслідок ДТП, яка відбулася 28.06.2015року.

Сума страхового відшкодування розраховувалась наступним чином: 80 858,46 грн., - 52 103,98 грн., - 1 000,00 грн. = 27754,48 грн., (80858,46 грн - ринкова вартість автомобіля до пошкодження, 52103,98 грн - ринкова вартість автомобіля після пошкодження, 1000,00 грн - розмір франшизи, яка встановлена за полісом № АЕ/3712258).

Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду було подано 17 листопада 2015 р., а Заяву про страхове відшкодування - 21 грудня 2015р., тобто заява про страхове відшкодування була надана через 34 дні після надання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Отже Заява про страхове відшкодування була подана до Страхової компанії «Київ Ре» з порушенням терміну подання такої, згідно Закону, на 4 дні.

Враховуючи норми чинного Законодавства України, страхова компанія «Київ Ре» прийняла рішення та здійснити виплату страхового відшкодування потерпілій особі до 24.03.2016 року (включно) щодо виплати страхового відшкодування ОСОБА_5, у розмірі 27 754,48 грн., але не було здійснено виплату всієї суми у строк, визначений Законом, тому страхова компанія «Київ Ре» 06.04.2016 року сплатила пеню в розмірі 242,55 грн., що підтверджується позивачем в позовній заяві.

Страховик з метою перевірки правильності проведеного розрахунку страхового відшкодування та визначення розміру страхового відшкодування згідно з чинним законодавством України, оскільки Страховиком було виплачено страхове відшкодування, яке було розраховане на підставі Аварійного сертифікату №121/03/16 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) для визначення розміру страхового відшкодування від 23.03.2016уоку та Аварійного сертифікату №121/03/1 б про оцінку вартості аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) для визначення розміру страхового відшкодування від 23.03.2016 року складеного ФОП ОСОБА_8, додатково замовив у субєкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_9 провести дослідження про визначення матеріального збитку автомобіля «Форд», р/н НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_7

За результатами проведеного дослідження, ФОП ОСОБА_9 (оцінювач ОСОБА_10І.), було складено Звіт про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Форд» від 12.04.2016 року та Звіт №1204(1)-зал. від 12.04.2016 року за результатами яких:

- ринкова вартість автомобіля «Форд», до ДТП склала: 98 085,49 грн.;

- вартість відновлювального ремонту склала: 151 528,34 грн.;

- вартість аварійно пошкодженого (утилізаційна вартість) автомобіля «Форд», склала 69 331,46 грн.

Отже, розмір виплаченого страхового відшкодування 27 754,48 грн., є більшим, у порівнянні з розміром страхового відшкодування, який був би розрахований на підставі Звітів, - 27 754,03 грн.

Звіт від 26.07.2015 року № 285/7-15 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Форд», виготовленого ФОП ОСОБА_11, на який посилається позивач є неналежним доказом для підтвердження розміру матеріальної шкоди оскільки, у Звіті від 26.07.2015 року № 285/7-15,на який посилається позивач, не розраховано вартість ТЗ після ДТП, що в даному разі є обовязковою,необхідною та передбаченою Законом умовою, а тому позивачем не вірно розраховано розмір страхового відшкодування.

Виплата страхового відшкодування була прострочена Страховиком на 4 дні, за що було сплачено пеню в розмірі 242,55 грн.

Отже, районний суд дійшов правильного висновку,що законних підстав для сплати додаткової пені, як просить позивач у сумі 3 322,80 грн. не вбачається.

Судова колегія погоджується і з судженням районного суду щодо стягнення судового збору за вимогу немайнового характеру так як ОСОБА_5, звертався до суду із двома вимогами, про стягнення матеріальної шкоди та про стягнення моральної шкоди та при подачі позову мав сплатити судовий збір за кожну вимогу окремо.

Документально підтверджена сплата удового збору за вимоги майнового характеру в розмірі 552 грн.( а.с.1) а за вимоги моральної шкоди позивачем судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп. не сплачено.

Таким чином,судова колегія з підстав ст..375 ЦПК України вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права,які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 367,368,374,375,381,382,384,390 ЦПК ЦПК України, судова колегія,- ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення,а

рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 січня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29.10.2018 року .

Голодуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді - Т.В. Цюра

ОСОБА_4