_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6488/17
Провадження № 2/520/4445/18
УХВАЛА

21.09.2018 року суддя Київського районного суду м. Одеси Огренич І.В., розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Морського торгівельного порту «Чорноморськ» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Морського торгівельного порту «Чорноморськ» та просить суд ухвалити рішення яким, у відповідності з Постановою Президії Одеського обласного суду від 26.04.89 р., ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.01.06 р. і його рішенням від 02.06.06 р., прийняти до нового розгляду позови ОСОБА_1 до МТПЧ від 18.03.87 р., від 21.05.88р., від 26.09.88 р., від 02.03.89 р., про відновлення на роботі, про стягнення заробітної плати та оплату вимушеного прогулу, провадження в яких було втрачено в результаті фальсифікації справ № 2-3837/04 (2-2298/06) та № 2-4804/06 (2-390/07); у відповідності з рішенням Київського райсуду від 06.10.87 р., Постановою Президії Одеського обласного суду від 26.04.89 р. і ст.ст. 9, 31, 32 КЗпП УРСР, зобов'язати МТПЧ скасувати підроблений параграф 2 наказу № 257/л про переведення позивача на посаду ст. стивидора - заст. нач. складу; зобов'язати МТПЧ скасувати підроблені накази № 160/л і №37/л, видані в порушення п. 5 ст. 147, ст. 148 і ст. 149 КЗпП УРСР і «Статуту про дисципліну працівників морського транспорту СРСР» при відсутності пояснювальної позивача, допуску у нього до роботи і будь-яких документальних підтверджень здійснення ним прогулів; у відповідності з п. 2.10 діючої «Інструкції про порядок ведення трудових книжок», визнати недійсними записи №№22-24, зроблені в трудовій книжці позивача, в порушення п.п. 2.2, 2.3, 2.4, 2.9,2.13 і 2.26 «Інструкції», ст. 48 і п. 5 ст. 147 КЗпП УРСР, видати позивачеві дублікат трудової книжки без записів, визнаних недійсними; зобов'язати МТПЧ видати наказ про розірвання трудового договору з позивачем від 06.07.84 р. по ст. 39 КЗпП (у зв'язку з грубим порушенням адміністрацією трудового законодавства), у відповідності до його заяви від 30.04.88 р. та листом Профкомітета ІМТП від 17.10.88 р., який визнав цю заяву обґрунтованою; у відповідності до ст.ст. 95 та 117 КЗпП, п. 4.1 «Інструкції», стягнути з МТПЧ на користь позивача заробітну плату, розмір якої, згідно висновку Профкомітету від 17.10.88 р. не є предметом спору, та середній заробіток за час вимушеного прогулу, також просить стягнути з МТПЧ у відшкодування моральної шкоди 704620 (сімсот чотири тисячі шістсот двадцять) гривень 80 копійок.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, ухвалою судді від 02 травня 2018 року, було відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за позовом до Морського торгівельного порту «Чорноморськ» в частині вимог про прийняття до нового розгляду позовів ОСОБА_1 до МТПЧ від 18.03.87 р., від 21.05.88р., від 26.09.88 р., від 02.03.89 р., про відновлення на роботі, про стягнення заробітної плати та оплату вимушеного прогулу, провадження в яких було втрачено в результаті фальсифікації справ № 2-3837/04 (2-2298/06) та № 2-4804/06 (2-390/07); у відповідності з рішенням Київського райсуду від 06.10.87 р., Постановою Президії Одеського обласного суду від 26.04.89 р. і ст.ст. 9, 31, 32 КЗпП УРСР, зобов'язання МТПЧ скасувати підроблений параграф 2 наказу № 257/л про переведення ОСОБА_1 на посаду ст. стивидора - заст. нач. складу; зобов'язання МТПЧ скасувати підроблені накази № 160/л і №37/л, видані в порушення п. 5 ст. 147, ст. 148 і ст. 149 КЗпП УРСР і «Статуту про дисципліну працівників морського транспорту СРСР» при відсутності пояснювальної позивача, допуску у нього до роботи і будь-яких документальних підтверджень здійснення ним прогулів; визнання недійсними записів №№22-24, які зроблені в трудовій книжці ОСОБА_1, в порушення п.п. 2.2, 2.3, 2.4, 2.9,2.13 і 2.26 «Інструкції», ст. 48 і п. 5 ст. 147 КЗпП УРСР, видачу ОСОБА_1 дублікату трудової книжки без записів, визнаних недійсними; зобов'язання МТПЧ видати наказ про розірвання трудового договору з ОСОБА_1 від 06.07.84 р. за ст. 39 КЗпП (у зв'язку з грубим порушенням адміністрацією трудового законодавства), у відповідності до його заяви від 30.04.88 р. та листом Профкомітета ІМТП від 17.10.88 р., який визнав цю заяву обґрунтованою; стягнення з МТПЧ на користь ОСОБА_1 заробітної плати, розмір якої, згідно висновку Профкомітету від 17.10.88 р. не є предметом спору, та середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 до Морського торгівельного порту «Чорноморськ» про відшкодування моральної шкоди, позовну заяву було залишено без руху та наданий термін для виправлення недоліків.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 30 серпня 2018 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02 травня 2018 року було залишено без змін.

Проте, позивач ОСОБА_1 до теперішнього часу не усунув недоліки в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, а тому позовна заява в цій частині підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Морського торгівельного порту «Чорноморськ» про відшкодування моральної шкоди, вважати не поданою та повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі в 15-денний строк з дня постановлення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Огренич І. В.