Провадження № 2/761/6463/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Макаренко І.О. розглянувши в приміщенні суду, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка також діє як законний представник малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому просив суд: визнати втратившими право користування жилим приміщенням в АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 та неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Розпорядження №671 Шевченківської районної державної адміністрації від 31.10.2013 року ОСОБА_8, був виданий ордер №05626 серії Б від 08.11.2013 р. на право зайняття житлового приміщення, жилою площею 53,8 кв.м., яке складається із чотирьох кімнат за адресою: АДРЕСА_1, із сім'єю, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які зареєстровані у даній квартирі. Відповідач зі своїми неповнолітніми дітьми починаючи з 2016 року постійно проживають на території Російської Федерації, так як, переїхали туди на постійне місце проживання. Позивачем сплачуються комунальні послуги за відповідачів, оскільки останні грошових коштів не надають.

Відповідач про розгляд справи повідомлялася належним чином, надіслала до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій позов визнала та просила задовольнити.

Треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про розгляд справи повідомлялися належним чином, надіслали до суду спільну заяву, в якій вважали, що позов підлягає задоволенню.

Третя особа Служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про розгляд справи повідомлялася належним чином, своїх пояснень на позовну заяву до суду не надали.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до Розпорядження №671 Шевченківської районної державної адміністрації від 31.10.2013 року ОСОБА_1, був виданий ордер №05626 серії Б від 08.11.2013 р. на право зайняття житлового приміщення, жилою площею 53,8 кв.м., яке складається із чотирьох кімнат за адресою: АДРЕСА_1, із сім'єю, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які, відповідно до довідки про місце реєстрації та склад сім'ї, зареєстровані у даній квартирі.

Згідно АКТ-Довідки №85 від 08.06.2018 р., виданою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 не проживають в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, з 2016 року.

Відповідно до заяви ОСОБА_2, яка нотаріально посвідчена, остання відмовилася від громадянства України у зв'язку з прийняттям громадянства Російської Федерації.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 150 ЖК Української РСР зазначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Статтею 72 ЖК УРСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 107 ЖК УРСР, Наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму.

У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підстав рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таку ж правову позицію висловив Верховний Суд України у своїй постанові 6-467цс15 від 01.07.2015 р.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка також діє як законний представник малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщеннямпідлягає задоволенню.

Керуючись Конституцією України, ст. 71, 72, 107, 150 ЖК УРСР, ст. 317, 319, 321 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 137, 141, 258, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка також діє як законний представник малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та залежних від неї малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в інтересах яких ОСОБА_2 діє як законний представник, такими, що втратили право користування квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: