Справа №442/5922/18
Провадження №2/442/2013/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря судових засідань Лютик Х.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення частки у праві спільної часткової власності, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого покликається на те, що на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 18 жовтня 2006 року, їй ОСОБА_2 та її чоловіку, ОСОБА_3, належить квартира АДРЕСА_3 на праві спільної часткової власності по Ѕ частки кожному.

У 2008 році, нею було здійснено прибудову до вказаної квартири, право особистої приватної власності на яку було визнано рішеням Дрогобицького міськрайонного суду від 05 грудня 2013 року. На час винесення даного рішення її чоловік, як співвласник квартири не заперечував, що будівельні роботи проводилися виключно за її особистий рахунок та за його згодою. Однак коли вона звернулася до нього з проханням спільно здійснити перереєстрацію права власності на квартиру із збільшенням її частки, відповідач відмовився це зробити, аргументуючи це тим, що у будівництво він вкладав і свої кошти, а тому для захисту своїх інтересів, змушена звертатись до суду.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, від неї поступило клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Матеріалами справи встановлено, що сторонам на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 18 жовтня 2006 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, належить квартира АДРЕСА_3 на праві спільної часткової власності по Ѕ частки кожному.

У 2008 році, позивачем, що не заперечується відповідачем було здійснено прибудову до вказаної квартири, право особистої приватної власності на яку було визнано рішеням Дрогобицького міськрайонного суду від 05 грудня 2013 року, в результаті такої прибудови, площа квартири збільшилася на 7,7 м.кв.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч. 3 ст 357 ЦК України, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Верховний суд України у своєму узагальненні «Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ» (лист від 01.07.2013), дотримався позиції, відповідно до якої вимоги співвласника про збільшення розміру своєї частки у праві спільної часткової власності у звязку з поліпшенням за свої кошти спільного майна, яке не можна відокремити, можуть бути задоволені в тому разі, коли поліпшення зроблене ним за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Враховуючи вище наведене, зокрема те, що поліпшення квартири № АДРЕСА_1, зроблено позивачем своїм коштом за згодою іншого співвласника(відповідача), внаслідок чого збільшилася загальна площа квартири з 60,5 м.кв. до 68,2 м.кв., то суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Збільшити розмір частки ОСОБА_2 у праві власності на реконструйовану квартиру №АДРЕСА_2 до 56/100.

Визнати за ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_1, право власності на 56/100 частки реконструйованої квартири АДРЕСА_1 загальною площею 68,2кв.м, житловою - 49,8 кв.м.

Зменшити розмір частки ОСОБА_3 у праві власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 до 44/100.

Визнати за ОСОБА_3, РНОКПП: НОМЕР_2, право власності на 44/100 частки реконструйованої квартири АДРЕСА_3, загальною площею 68,2кв.м, житловою - 49,8 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Крамар