Житомирський апеляційний суд
Справа №6-82/11 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А. В.
Категорія 59 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 6-82/11 за поданням начальника відділу ДВС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області про обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04.10.2011, постановлену під головуванням судді Михайловської А.В. у м. Новоград-Волинському,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 жовтня 2011 року подання начальника відділу ДВС Новоград-Волинського МРУЮ задоволено. Обмежено боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України до погашення ним боргу згідно виконавчого листа № 2-1946/09 виданого 19.01.2010 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати та постановити нову - про відмову у задоволенні подання. Доводи апеляційної скарги в сукупності зводяться до того, що право вільно залишати територію України може бути обмежено відносно боржника фізичної особи за судовим рішенням шляхом установлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України лише у разі встановлення та доведеності факту ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

Новоград-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби направив на адресу апеляційного суду та ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржувану ухвалу без змін. Відзив містить цитування норм ЦК України, ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», проте відсутні будь-які посилання на фактичні обставини справи щодо ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, мотивуючи його наступним.

Задовольняючи подання начальника відділу ДВС Новоград-Волинського МРУЮ та обмежуючи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив із того, що останній ухиляється від виконання рішення суду, що, в свою чергу, є підставою для задоволення подання.

Проте, погодитися з таким висновком суду не можна.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Зокрема, пунктом 2 статті 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до положень п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час звернення з поданням) державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Таким чином, установлене Конституцією право вільно залишати територію України може бути обмежено відносно боржника-фізичної особи за судовим рішення шляхом установлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України лише у разі встановлення та доведеності факту ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області перебував на виконанні виконавчий лист № 2-1946 виданий 19.01.2010 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в сумі 8727 грн. 52 коп.

16.09.2011 на підставі зазначеного виконавчого листа відкрито виконавче провадження та зобовязано боржника виконати його до 22.09.2011.

Посилаючись на те, що станом на 26.09.2011 виконавчий лист не виконано, державний виконавець звернувся з позовом до суду.

Тобто державний виконавець вважав, що невиконання рішення суду у строк наданий для добровільного виконання свідчить про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Проте ці поняття не є тотожними, а наявність будь-яких свідомих діянь (дії або бездіяльності) особи боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості, не доведено.

Відповідно наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Враховуючи наведене, обмеження у праві виїзду за кордон було застосовано передчасно, без належного з'ясування фактичних обставин, що підлягають перевірці, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову у задоволенні подання відділу виконавчої служби.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 390-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 жовтня 2011 року скасувати, постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні подання начальника відділу ДВС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області про обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02.11.2018.

Головуючий Судді