Провадження № 2/537/1269/2018
Справа № 537/4968/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2018 р.суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів за договорами банківського вкладу, -

в с т а н о в и в:

01 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області із позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, просила стягнути з останнього на її користь заборгованість за строковими заявами-договорами банківського вкладу за № 10-1384022 від 16.09.2015 року та № 10-1397174 від 05.11.2015 року у розмірі 176448 грн. 36 коп.

Позов обґрунтовувала тим, що вона є спадкоємицею ОСОБА_3, померлого 12.01.2016 року. Спадщина складається з права одержання відшкодування коштів за грошовими вкладами з відповідними відсотками, що обліковувались в ПАТ «Український інноваційний банк» на рахунках ОСОБА_3 в сумі 49556 грн. 50 коп., 122144 грн. 33 коп., 3546 грн. 37 коп., 1201 грн. 16 коп. Відповідач повідомив, що в Реєстрі акцептованих вимог кредиторів відомості про вкладника ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відсутні. Оскільки відповідно до ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладами, відповідач повинен повернути позивачу суми вкладу та нараховані відсотки.

Розглянувши надані позивачем матеріали, суддя приходить до наступних висновків.

Вимоги до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що 22.03.2016 Правлінням НБУ винесено постанову № 180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «УКРІНБАНК», тому вона має право на отримання відшкодування коштів за вкладом від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Фондом не виконуються зобовязання, передбачені ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та не відшкодовується позивачу вартість вкладів, в Реєстрі акцептованих вимог кредиторів відсутні відомості про позивача та спадкодавця позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суд вважає, що цей спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч. 2 ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» № 8 від 20.05.2013 року встановлено, що для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Відповідно до ч. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобовязань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами відповідно до цього Закону та затверджує реєстри відшкодувань вкладникам у порядку та у черговості, що встановлені нормативно-правовими актами Фонду.

Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: здійснює повноваження органів управління банку; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів тощо.

Тобто визначення порядку відшкодування Фондом коштів за вкладами, ведення реєстру акцептованих вимого кредиторів, прийняття рішення про відшкодування коштів за вкладами відноситься до владних управлінських функцій Фонду.

Нормативно-правове регулювання статусу Фонду та його місце в системі гарантування вкладів фізичних осіб дозволяє зробити висновки, що Фонд є суб'єктом публічного права, створений з метою реалізації публічних інтересів держави у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, наділений владними управлінськими функціями та є суб'єктом публічно-владні управлінські функції у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

У постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 820/11591/15 ОСОБА_4 Верховного Суду дійшла висновку, що Закон № 4452-VI є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин і відповідно до цього Закону Фонд є державною спеціалізованою установою, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду у цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше пяти днів з дня надходження заяви.

Таким чином, у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб слід відмовити, оскільки така заява не підлягає розгляду в порядку розгляду цивільного судочинства.

Суд розяснює, що розгляд такого позову віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 19, 186, 260-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів за договорами банківського вкладу.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати позивачу разом із позовними матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи , якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.В. Маханьков