Справа №345/2207/18
Провадження № 2/345/1088/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді Юрчака Л.Б.,з участю секретаря судового засідання Пукіш В.В. , з участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника позивачів ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника відповідача - ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуш цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа приватний натаріус Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_6, секретар Студінської сільської ради ОСОБА_7 про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, в якому просили визнати недійсним заповіт ОСОБА_8 , посвідченого 22.05.2017 року за реєстровим № 3 секретарем Студінської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області ОСОБА_7. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 23.07.2017 року померла їхня мати ОСОБА_8, яка до дня смерті була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті залишилося спадкове майно :двоповерховий цегляний житловий будинок , загальною площею 215 кв. м., житловою 76,2 кв. м з по господарськими спорудами , що знаходиться в с. Студінка по вул.. Довбуша,6 Калуського району Івано-Франківської області. 16.01.2018 року ними були подані заяви до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу про прийняття спадщини як спадкоємців першої черги , але на момент подачі заяви виявилося, що їхня мати за життя склала заповіт, яким заповіла все своє майно дочці ОСОБА_4. Вважають , що заповіт складений ОСОБА_8 та посвідчений 22.05.2017 року за реєстровим № 3 секретарем Студінської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області ОСОБА_7 є недійсним , оскільки суттєво впливає на їхні законні права та інтереси як позивачів, як спадкоємців першої черги, порушує їхнє конституційне право на житло, оскільки вони допомагали будувати вказаний житловий будинок , проживають в ньому разом зі своїми сімями та малолітніми дітьми , іншого місця для проживання у них немає.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та їхній представник ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги у повному обсязі та пояснили, що вважають оскаржуваний заповіт , складений їхньою матір'ю недійсним, оскільки ним порушено їхнє право на житло, вони допомагали будувати даний житловий будинок і мають повне право після смерті матері успадкувати свою частку спадкового майна як спадкоємці першої черги , так як вони не мають іншого житла та не мають де проживати.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, подала відзив на позов, згідно якого вважає , що даний позов є надуманим та необґрунтованим , оскільки їхня мама на протязі декількох років хворіла на важку хворобу і вона постійно її доглядала, після смерті здійснила обряд поховання. За свого життя мама неодноразово наголошувала про те, що все своє майно перепише на неї і про це знали багато людей в тому числі і позивачі. За таких обставин волевиявлення мами через заповіт , щодо належності їй після смерті матері нажитого нею майна є логічним та послідовним. А тому нею ,01.11.2017 р.,як спадкоємцем за заповітом , було подано заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини і 14.05.2018 року отримано свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, а саме на: домоволодіння по вул.. Довбуша, 6 в с. Студінка, Калуського району та земельні ділянки, площею 0,1806 га кадастровий № :02:001:0445, та 0,44 га кадастровий № :02:001:0759, які розташовані на території Студінської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заповіт від 22.05.2018 року був складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. При посвідченні спірного заповіту секретарем Студінської сільської ради як посадовою особою було додержано всіх норм та умов чинного законодавства, а саме:перевірено дієздатність заповідача , зясовано волевиявлення та складено заповіт, з розясненням трактування відповідних статтей ЦК України. Заповідач власноручно підписав заповіт у Студінській сільській раді та прочитано його у голос , про що і зазначено у самому заповіті . Все це відбулося при вибраних заповідачем свідках. А тому вважає, що заповіт посвідчений відповідно до вимог чинного законодавства і немає підстав для визнання його недійсним.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав пояснення відповідача, вважає , що при складанні та посвідченні спірного заповіту секретарем Студінської сільської ради ОСОБА_7 були дотримані всі норми та умови чинного законодавства як посадовою особою, а саме :перевірено дієздатність заповідача, зясовано волевиявлення та складено заповіт з розясненням трактування відповідних статей ЦК України. Заповідач власноручно підписав заповіт у Студінській сільській раді та прочитано його у голос, про що і зазначено в самому заповіті. Все це відбулося при вибраних заповідачем свідках, а тому немає жодної підстави визнавати його недійсним, просив суд відмовити повністю у задоволенні даного позову.

Третя особа приватний нотаріус Калуського нотаріального округу ОСОБА_6 22.06.2018 року надала суду заяву , де вказала, що від імені ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_2 заповіт посвідчений посадовою особою органу місцевого самоврядування, зокрема секретарем Студінської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області 22.05.2017 року за реєстровим № 3 в присутності свідків, а тому вважає, що обставини посвідчення заповіту слід вияснити у секретаря Студінської сільської ради , яку необхідно залучити до справи як третю особу. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 31.01.2018 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність підстав спадкування за законом на обовязкову частку у спадщині згідно ст.. 1241 ЦК України. Право на спадкування на обовязкову частку у спадщині мають спадкоємці 1-ої черги за законом, які на день смерті спадкодавця є непрацездатні за віком та станом здоровя ( інваліди 1,2 та 3 груп інвалідності) . ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не надали документи , які би підтверджували їх непрацездатність за станом здоровя. Підстави закликання до спадкування за законом на обовязкову частку згідно ст.. 1241 ЦК України у позивачів відсутні. Текс заповіту та посвідчувальний напис відповідає вимогам законодавства. Відповідно до ст.. 1223 ЦК України право на спадкування за заповітом має особа , визначена заповітом. Тому, ОСОБА_4 14.05.2018 року як спадкоємцю за заповітом видано свідоцтва про право на спадщину. Просить розгляд справи проводити без її участі.

Третя особа - секретар Студінської сільської ради ОСОБА_7 у судовому засіданні 27.09.2018 року суду пояснила, що вона 22.05.2017 року посвідчувала заповіт ОСОБА_8 у присутності двох свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10. ОСОБА_11 особисто прийшла до сільської ради для того, щоб скласти заповіт. Це була її воля , без будь-якого тиску із сторони. Заповіт був складений та записаний нею зі слів заповідача у двох примірниках , один з яких зберігається у виконкомі сільської ради, а другий виданий на руки заповідачу та зареєстрований у єдиному реєстрі. Зі слів ОСОБА_8 вона ще раніше чула, що остання хоче скласти заповіт на свою дочку.

Допитана у судовому засіданні 27.09.2018 року свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що 22.05.2017 року до неї звернулася ОСОБА_8 з проханням, щоб вона була свідком при складенні останньою заповіту, на що та погодилася., оскільки були з нею у добрих відносинах, зокрема, ОСОБА_8 була її вчителем.. ОСОБА_8 ще раніше говорила, що має намір скласти заповіт на дочку ОСОБА_12.

Заслухавши сторони, свідка та дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 народився 19.04.1984 року і його батьками були ОСОБА_13 та ОСОБА_8 ., що стверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-НМ № 479692 .

23.07.2017 року померла ОСОБА_8 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серія І-НМ № 254795 від 22.08.2017 року (а.с.12)

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , після смерті матері ОСОБА_8, звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини ( а.с.8,9), проте листом приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області від 31.01.2018 р. № 57/02-31 їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами , що знаходиться в с. Студінка, по вул.. Довбуша,6, Калуського району Івано-Франківської області оскільки відповідно до ст.. 1223 ЦК України право на спадкування за заповітом має ОСОБА_4, визначена у заповіті , посвідченому секретарем Студінської сільської ради , Калуського району , ОСОБА_8 - Франківської області 22.05.2017 року , реєстровим № 3; відповідно до ст.. 1241 ЦК України право на обовязкову частку у спадщині , мають спадкоємці 1-ої черги , які є непрацездатні на день смерті спадкодавця за віком та станом здоров»я (інваліди 1, 2,3 групи) , позивачами не надано документи , які б підтверджували їхню непрацездатність за станом здоров»я (інвалідність 1, 2,3 групи) на день смерті спадкодавця. (а.с.5).

22.05.2017 року секретарем Студінської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області ОСОБА_7 було посвідчено заповіт, складений ОСОБА_8 на випадок її смерті за реєстровим № 3. Згідно з даним заповітом ОСОБА_8 заповіла ОСОБА_4 все своє майно , що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право .(.а.с.11).

На день смерті ОСОБА_8 залишилося спадкове майно, яке складається з : домоволодіння по вул.. Довбуша, 6 в с. Студінка, Калуського району та земельних ділянок, площею 0,1806 га кадастровий № :02:001:0445, та 0,44 га кадастровий № :02:001:0759, які розташовані на території Студінської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Після смерті матері ОСОБА_8 , відповідач ОСОБА_4, з метою оформлення права власності на спадщину, 01.11.2017 р., як спадкоємець за заповітом, звернулася до приватного нотаріуса Калуського нотаріального округу ОСОБА_6В . і 14.05.2018 року нею отримано свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.48,49,50).

За приписами ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Загальні вимоги до форми заповіту встановлені ст. 1247 ЦК України, а саме: письмова форма; нотаріальне посвідчення або посвідчення особами, уповноваженими на це законом (статті 1251, 1252 ЦК); зазначення у заповіті місця та часу його складання; підписання заповіту заповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 207 ЦК, якщо заповідач не може підписати заповіт внаслідок хвороби або фізичної вади, за його дорученням і в його присутності дозволяється підписання заповіту іншою особою. Підпис цієї особи засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на здійснення нотаріальних дій. Поряд із посвідченням підпису, нотаріус зобов'язаний також в тексті заповіту зазначити причини, які зумовили необхідність підписання заповіту третьою особою (ч. 4 ст. 207 ЦК). Недотримання цих вимог є підставою для визнання заповіту недійсним.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1247 ЦК України заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, перелік яких визначений статтями 1251-1252 цього Кодексу.

Згідно з п. 1.2. Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 за № 3306/5, зареєстрованого вказаним міністерством 14.11.2011 за № 1298/20036, нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій.

До заповітів, посвідчених посадовими, службовими особами, застосовуються положення ст. 1247 ЦК України. Такі заповіти прирівнюються до заповітів, посвідчених нотаріусами.

Спірний заповіт посвідчений секретарем Студінської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області ОСОБА_7, яка є особою, уповноваженою на посвідчення заповітів.

Відповідно до ст. 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним.

Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Як вбачається зі змісту спірного заповіту (а.с.11,46), який 22 травня 2017 року посвідчено секретарем Студінської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області ОСОБА_7 ,його умовами передбачено, що заповідач ОСОБА_8 заповіла ОСОБА_4 все своє майно , що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право. При цьому особою, яка посвідчувала заповіт, заповідачу роз»яснено зміст ст. ст.ст. 1241,1254, ч.2ст. 1307 ЦК України. Текст заповіту частково надрукований, а також в ньому містяться записи зроблені від руки секретаря сільської ради , має зазначення про дату та час його посвідчення «22 травня 2017 року о 15 годин 10 хвилин». Також заповіт містить зазначення даних про особу заповідача «ОСОБА_8, народилася 15 березня 1945 року в селі Свіржова ОСОБА_11 Ясловського району Польща, НОМЕР_1 вид. Калуським РВ УМВС 19 червня 1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2». У нижній його частині міститься зроблений запис «заповіт, записаний мною, ОСОБА_7 зі слів гр..ОСОБА_8 . Заповіт до підписання повністю прочитаний вголос заповідачем гр.. ОСОБА_8 у присутності запрошених нею свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і власноручно підписаний нею у її та моїй присутності, містить підпис заповідача ОСОБА_8 . Особу заповідача гр.. ОСОБА_8 встановлено, дієздатність перевірено. Особи свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 встановлено, дієздатність їх перевірено. Заповіт складено і підписано у двох примірниках, один з яких зберігається у виконкомі Студінської сільської ради, а другий видається на руки заповідачу. Зареєстрований в реєстрі № 3».

Викладене дає суду підстави вважати, що секретарем Студінської сільської ради як посадовою особою дотримано вимоги щодо посвідчення заповіту, визначеними ЦК України та Порядком, що також підтвердила в судовому засіданні ОСОБА_7, яка безпосередньо склала заповіт та посвідчила його, зазначивши, що заповіт був складений зі слів заповідача, в її присутності і повністю відповідає волевиявленню останньої, а заповідачем, після складення заповіту, його було прочитано особисто вголос та власноручно підписано заповіт саме заповідачем. Заповіт зареєстровано в Спадковому реєстрі.

Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

В той же час, жодної з передбачених статтею 1257 ЦК України обставин, в ході судового розгляду судом не встановлено. При цьому заповіт по формі та змісту відповідає вимогам чинного законодавства, а його зміст не викликає сумніву щодо дійсного волевиявлення заповідача.

Суд вважає за необхідне зазначити, що спору про визнання заповіту недійсним з підстав, на які посилаються позивачі та їх представник у позові та підтримані ними в судовому засіданні : а саме: визнання заповіту недійсним, оскільки він порушує їх право як спадкоємців першої черги на спадкове майно , порушує їх Конституційне права на житло, не існує.

Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, та те, що позивачі не надали достатніх доказів, які б підтвердили позовні вимоги, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання недійсним заповіту, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1233,1247,1248, 1251-1253, 1257 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 258, 263-265 ЦПК України, , -

В И Р І Ш И В

В задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа приватний натаріус Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_6, секретар Студінської сільської ради ОСОБА_7 про визнання заповіту ОСОБА_8 , посвідченого 22.05.2017 року за реєстровим № 3 секретарем Студінської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області ОСОБА_7 недійсним - відмовити .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду , шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлено 29.10.2018 року.