Справа № 569/9573/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та судових витрат,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та судових витрат звернулась ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав. Суду пояснив, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 грудня 2016 року від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя між сторонами не склалось у звязку з розбіжністю поглядів на життя та несумісністю характерів, між ними постійно виникають непорозуміння. З лютого 2017 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, між ними втрачено почуття взаємної поваги та любові, вони мають різні погляди на життя, а шлюб між ними існує лише формально, перспектив для збереження сімї не вбачається.

Крім того, відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча працездатний.

Тому, просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по справі.

В судове засідання відповідач не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 грудня 2016 року.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим 13 грудня 2016 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Рівненській області з якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 13 грудня 2016 року, про що складено відповідний актовий запис №1770. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_1.

Від даного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 30 травня 2017 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Рівненській області з якого вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м.Рівне, про що складено відповідний актовий запис №1295. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та бюджету, фактично їх сімя розпалась, перспектив для збереження сімї не вбачається, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення.

З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, а також те, що розмір аліментів, які позивач просить суд стягнути з відповідача заявлений з врахуванням вимог розумності та справедливості, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду в частині позовних вимог про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави, а сплачений позивачем судовий збір в частині розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,280-283,289354 ЦПК України, ст.ст.110-112,141,160,180-183 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та судових витрат - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 13 грудня 2016 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №1770 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого АДРЕСА_2, іпн.НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої АДРЕСА_1, іпн.НОМЕР_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмір 1000,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду 23 травня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого АДРЕСА_2, іпн.НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої АДРЕСА_1, іпн.НОМЕР_4 понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого АДРЕСА_2, іпн.НОМЕР_3 судовий збір в розмірі 704,80 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає АДРЕСА_1, іпн.НОМЕР_4.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований АДРЕСА_2, іпн.НОМЕР_3.

Суддя :