Справа 477/31/18
Провадження 22ц-/4812/18/18 Головуючий по 1 інстанції Семенова Л.М.
Категорія 27 Головуючий і доповідач апеляційного суду Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2018р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Лівінський І.В.,

секретар судового засідання Цуркан І.І.,

розглянувши без участі сторін у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 березня 2018 року

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості,

встановила:

У січні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 18 квітня 2012 року між ним та ОСОБА_4 укладено договір № б/н, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 5500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на умовах та в розмірі, визначених сторонами договору.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що ОСОБА_4 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала внаслідок чого заборгованість за договором станом на 30 вересня 2017 року склала 104 132,83 грн., з яких: 5 080,12 грн. - заборгованість за кредитом, 94 852,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4 200 грн. - заборгованість за пенею та комісією Банк, просив суд стягнути заборгованість з відповідача ОСОБА_4

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 березня 2018 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 18 квітня 2012 року, що виникла станом на 30 вересня 2017 року, в загальній сумі 12 056,55 грн., з яких: 5 080,12 грн. - заборгованість за кредитом, 6 976,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитними коштами, а також 176 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, а також порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення змінити в частині зменшення заборгованості по відсоткам та відмови у стягненні заборгованості за пенею, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині в повному обсязі.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та відсотки.

За змістом ст.ст.526,527,530,612 ЦК зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений сторонами строк, відповідно до вказівок договору та вимог Цивільного Кодексу, одностороння відмова від виконання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 18 квітня 2012 року ОСОБА_4 звернулась до позивача із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до Договору Банк надав позичальнику споживчий кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту при укладенні договору в сумі 300,00 грн., який 24 квітня 2012 року був збільшений до 400,00 грн., а з 26 серпня 2012 року до 5500,00 грн. З 30 жовтня 2013 року ліміт був зменшений до 5090,00 грн.

Також сторони визначили, що розмір процентної ставки по кредитному ліміту становить 2,5% в місяць з розрахунку 360 днів на рік. Щомісячний мінімальний платіж 7 % від суми заборгованості.

З наданого позивачем розрахунку слідує, що відповідач станом на 30 вересня 2017 року має заборгованість за Договором у сумі 104132,83 грн. з яких: 5 080,12 грн. - заборгованість за кредитом, 94 852,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4 200 грн. - пеня та комісія.

Рішення суду в частині стягнення 5 080,12 грн. заборгованості за тілом кредиту не є предметом перевірки на його законність і обґрунтованість в апеляційному порядку на підставі ч.1 ст.367 ЦПК.

Підстави для скасування рішення суду в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення пені та комісії відсутні.

Так, в обґрунтування цих вимог у позовній заяві є посилання на п.1.1.3.2.3., 2.1.1.12.6.1 Договору та на тарифи Банку.

Проте ні умовами Договору, ні тарифами Банку ці питання не були врегульовані, що узгоджується з письмовими пояснення представника позивача наданими до суду апеляційної інстанції.

Крім того, апелянтом не наведено жодного аргументу щодо незаконності рішення суду в цій частині, а тому саме по собі прохання в апеляційній скарзі у відповідній частині є абсолютно безпідставним.

Відсутні підстави й для зміни рішення суду саме за апеляційною скаргою позивача в частині вирішення спору про стягнення процентів за користування кредитом.

Зменшуючи розмір стягнення процентів з 94 852,71 грн. до 6 976,43 грн., суд правомірно визнав незаконним нарахування процентів за підвищеними відсотковими ставками з 01 вересня 2014р., 01 квітня 2015р. у звязку з тим, що це питання у письмовій формі не було узгоджено з позичальником (ст.654 ЦК), а після одностороннього підвищення відсоткових ставок відповідач більше кредитних коштів не отримувала (останнє зняття коштів 01 лютого 2014р.), що також свідчить про незаконність нарахування процентів за новими ставками.

Більше того, визначений судом розмір заборгованості за цією вимогою охоплює період по 30 вересня 2017р., тобто не враховує ту обставину, що термін дії кредитної картки відповідача червень 2015р., а нарахування процентів за користування кредитом після закінчення кредитного договору припиняється (правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного суду в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12).

З огляду на вищенаведені мотиви апеляційна скарга в силу ст.375 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.367,374,375,382 ЦПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 березня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів лише у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 31 жовтня 2018 р.

Головуючий: Судді: