Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючої судді Шевченко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Зіньковської Ю.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_1, до ОСОБА_2, місце реєстрації якого за адресою: АДРЕСА_2, місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_3, про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з вищезазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що перебуває з ОСОБА_2 у шлюбі з 06 червня 2014 року, зареєстрованому Виконавчим комітетом Привільської міської ради м. Лисичанськ Луганської області, актовий запис № 14. Від спільного життя мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Сімейні відносини не склалися, фактичні шлюбні відносини припинені з травня 2018 року через різні погляди на життя. Рішення позивача остаточне. На примирення не згодна. Вважає, що сім'ю зберегти не можливо. Просила розірвати шлюб.

Позивач у судове засідання не з'явилася, позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності, про що надала відповідну заяву.

Відповідач у судове засідання не з'явився, позов визнав, просив справу розглядати за його відсутності, про що надав відповідну заяву.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 06.06.2014 року Виконавчим комітетом Привільської міської ради м. Лисичанськ Луганської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 06 червня 2014 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 14. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 (а.с. 5).

06 травня 2017 року у м. Лисичанську Луганської області народилася ОСОБА_3, про що зроблено актовий запис № 212. Її батьками є: батько - ОСОБА_2, матір'ю - ОСОБА_1 (а.с. 6).

З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, остання не бажає примиритися і строк для примирення їй не потрібен.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Малолітня донька залишається проживати з матір'ю.

Спору про поділ майна, що є спільною власністю, сторони не мають.

За таких обставин, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі ст. ст. 24, 110, 112, 115 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 206, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_3, до ОСОБА_2, місце реєстрації якого за адресою: АДРЕСА_2, місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_3, про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований 06 червня 2014 року Виконавчим комітетом Привільської міської ради м.Лисичанськ Луганської області, актовий запис № 14 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації якого за адресою: АДРЕСА_2 місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_3 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище - ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Шевченко