Справа 206/3838/18
Провадження 2/206/1149/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 вересня 2018 року в залі суду в м. Дніпрі Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухоруков А.О.,

при секретарі Панюшкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації,

в с т а н о в и в:

11 липня 2018 року позивачка звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2, треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації.

В прохальній частині позову позивач просить суд задовольнити її позов та визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку сел. Любашевка, Любашевського району, Одеської області, паспорт: серії НОМЕР_1 виданий Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 18 березня 1998 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, такою що втратила право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_2, що є підставою зняття її з реєстрації.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що позивач є власником домоволодіння за АДРЕСА_3. Відповідач, ОСОБА_4 є її рідна сестра, відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4, 10.02.2015 року, з цього часу вона в житловому приміщенні не проживає, не користується будинком, не несе витрати на його утримання, позивачка не може належним чином розпорядитися домоволодінням оскільки цьому заважає реєстрація позивачки. В житловому будинку постійно проживає їх батько ОСОБА_3, який потребує догляду та допомоги своїх дорослих дітей. Відповідач в даному житловому будинку вже довгий час не проживає (а.с. 2-4).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2018 року по даній справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження (а.с. 88).

В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позовні вимоги. Також пояснила, що відповідачка в даному домоволодінні не проживає з 1982 року, 7 років тому намагалися повернутися, прожила пару днів в даному домоволодінні а потім пішла з нього і не повернулася.

Від відповідача відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову на адресу суду не надходило, відповідач про день та час розгляд справи повідомлялася належним чином через розміщення оголошення на сайті «Судова Влада», у звязку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст. 280 ЦПК України та розглянути справу заочно.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Також пояснив, що відповідачка за адресою: АДРЕСА_5 не проживає вже з 1982 року, до домоволодіння не приходить.

Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Просив прийняти рішенні суду, згідно матеріалів справи та відповідно до чинного законодавства (а.с. 91,92).

Вислухавши пояснення позивачки, думку третьої особи ОСОБА_3, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування домоволодіння, який був укладений 20.09.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та посвідчений державним нотаріусом першої Дніпровської державної нотаріальної контори Дудіною О.С., ОСОБА_3 було подаровано ОСОБА_1 домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_6 (а.с. 51).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.09.2017р. НОМЕР_2, ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_7 (а.с.52)

З договору дарування земельної ділянки який був укладений 20.09.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та посвідчений державним нотаріусом першої Дніпровської державної нотаріальної контори Дудіною О.С., вбачається, що ОСОБА_3 подарував ОСОБА_1 земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_8, кадастровий номер НОМЕР_3.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.09.2017р. НОМЕР_4, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки яка розташована за адресою: АДРЕСА_8, площею 0.06 га., кадастровий номер НОМЕР_3 (а.с. 54).

З оглянутого акту обстеження будинку АДРЕСА_9, проведеного 05.07.2018 року представником Самарської районної у місті Дніпрі ради та за участі, судом вбачається, що громадянка ОСОБА_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_10, але не проживає (а.с. 36).

Відповідно до довідки наданої 25.07.2018 року адресно-довідковим підрозділом ГУДМВС УДМВС України, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_11 (а.с. 86).

З довідки №4803 про склад сімї виданої Департаментом адміністративних послух та дозвільних процедур 06 липня 2018 року, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_12, зареєстровані ОСОБА_4, та ОСОБА_3 (а.с. 35).

Тож, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

За статтею 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї (ч.2).

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається з акту проведеного 05.07.2018 року представником Самарської районної у місті Дніпрі ради, відповідач ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_13 не мешкає, хоча й зареєстрована за даною адресу, власних речей в будинку її немає (а.с.36).

Факт відсутності відповідача у спірному житловому приміщенні понад рік без поважних причин знайшов своє підтвердження у сукупності досліджених у справі доказів та показів третьої особи ОСОБА_3, який є батьком ОСОБА_1, пояснення позивача та третьої особи підтвердили, що за вказаною адресою відповідач не проживає на протязі 7 років.

За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_6 на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати такою, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_12.

Враховуючи вищевикладені обставини суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259,263-265, 280-282Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_5, виданий Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 18 березня 1998 року) такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_14, що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_5, виданий Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 18 березня 1998 року) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 ( яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_15) сплачений судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Повне судове рішення складено 01 листопада 2018 року.

Суддя А.О. Сухоруков