Постанова

Іменем України

26 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 161/4147/16-ц

провадження № 61-19767св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

заявник - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,

заінтересована особа - відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 грудня 2016 року у складі судді Кихтюка Р. М. та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 14 лютого 2017 року у складі суддів: Киці С. І., Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

В С Т А Н О В И В :

30 березня 2016 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України БорейкаМ. В.

Скарга мотивована тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 29 грудня 2014 року задоволено позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 14 025 514 грн 01 коп. за кредитним договором та 3 654 грн судових витрат. 02 лютого 2016 року до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направлено заяву про відкриття виконавчого провадження. 22 лютого 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борейком М. В. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. Постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження винесена на підставі пункту 8 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: відмова у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження, зокрема, відмова мотивована тим, що надані копії документів, що підтверджують повноваження особи, не завірені належним чином, відсутня відмітка про засвідчення копії документа зі словами «Згідно з оригіналом», відсутня назва посади та особистий підпис особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, дата засвідчення копії. Заявник просив визнати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22 лютого 2016 року незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки заява про відкриття виконавчого провадження підписана уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_3 та скріплена мокрою печаткою ПАТ КБ «Надра».

Крім того, до заяви про відкриття виконавчого провадження було додано копію постанови правління Національного банку України № 365 від 04 червня 2015 року про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Надра», копію рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 113 від 05 червня 2015 року про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра», копію наказу № 428 від 05 червня 2015 року про виконання обов'язків Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра». Дані документи скріплені мокрими печатками та містять напис «Згідно з оригіналом».

Посилаючись на викладені обставини, ПАТ «КБ «Надра» просило поновити строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борейка М. В., скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22 лютого 2016 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Борейка М. В. та зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду № 161/16986/14-ц виданого 16 березня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» 14 025 514 грн 01 коп. заборгованості за кредитним договором та 3 654 грн судових витрат.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 червня 2016 року скаргу ПАТ КБ «Надра» задоволено. Скасовано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22 лютого 2016 року винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борейком М. В.

Зобов'язано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду, виданого 16 березня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» 14 025 514 грн 01 коп. заборгованості за кредитом та 3 654 грн судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 05 вересня 2016 року ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 червня 2016 року скасовано, питання щодо прийняття скарги до розгляду передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 грудня 2016 року скаргу ПАТ «КБ «Надра» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борейка М. В. залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником пропущений десятиденний строк на оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, не наведено поважних причин його пропуску та не заявлено клопотання про поновлення строку звернення зі скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 14 лютого 2017 року ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 грудня 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що, звертаючись зі скаргою до суду, заявник пропустив десятиденний строк оскарження постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22 лютого 2016 року, зазначені в скарзі підстави для поновлення строку на її оскарження не є поважними.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «КБ «Надра» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення скарги, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця банк просив поновити строк звернення до суду, посилаючись на поважність причин пропуску строку на оскарження постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22 лютого 2016 року, а саме: отримання вказаної постанови 16 березня 2016 року, про що свідчить відмітка банку про її отримання на копії супровідного листа. Твердження апеляційного суду про те, що 16 березня 2016 року підтверджується реєстрація в ПАТ КБ «Надра» копії постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, а не отримання її банком, є помилковим, оскільки судом першої інстанції не розглядалися доводи заявника про поважність пропуску строку оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та не ставилось питання про надання доказів щодо дати отримання оскаржуваної постанови.

10 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Суди установили, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 грудня 2014 року задоволено позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 14 025 514 грн 01 коп. та 3 654 грн судових витрат.

02 лютого 2016 року ПАТ «КБ «Надра» направлено до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої службиМіністерства юстиції України заяву про примусове виконання вказаного рішення та виконавчого листа.

22 лютого 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борейком М. В. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом №161/16986/14-ц виданого 16 березня 2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області на підставі статей 21, 23, пункту 8 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» - відмова у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 383 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно статті 385 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Відповідно до частини першої статті 73 ЦПК України(в редакції, чинній на час розгляду скарги) суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Згідно з частиною другою статті 72 ЦПК України(в редакції, чинній на час розгляду скарги) документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

Постановляючи ухвалу про залишення скарги ПАТ «КБ «Надра» без розгляду, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що заявником пропущено строк звернення до суду зі скаргою, встановлений статтею 385 ЦПК України, заявником не наведено поважних причин його пропуску та не заявлено клопотання про поновлення строку.

Проте, з такими висновками погодитись не можна.

У справі, яка переглядається, ПАТ КБ «Надра», звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, просило поновити пропущений строк звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця, посилаючись на те, що оскаржувану постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження банком отримано 16 березня 2016 року, про що свідчить відмітка на супровідному листі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про направлення копії постанови від 22 лютого 2016 року.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про те, що заявником не було подано клопотання про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця та не зазначено поважних причин його пропуску.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд вказані недоліки суду першої інстанції не усунув та виходив із того, що згідно списку згрупованих рекомендованих відправлень, результатів відстеження поштового відправлення УДПЗ «Укрпошта» постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження вручено представнику ПАТ «КБ «Надра» за довіреністю 29 лютого 2016 року, а скаргу про скасування постанови державного виконавця від 22 лютого 2016 року подано банком 30 березня 2016 року.

Також, апеляційний суд зазначив про те, що доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова державного виконавця отримана банком 16 березня 2016 року не заслуговують на увагу, оскільки відмітка банку на супровідному листі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про направлення копії оскаржуваної постанови підтверджує реєстрацію листа в ПАТ КБ «Надра», а не дату отримання оскаржуваної постанови. Доказів на підтвердження надходження і отримання банком оскаржуваної постанови державного виконавця саме 16 березня 2016 року не надано.

Проте, з долучених до матеріалів справи списку згрупованих рекомендованих відправлень та результатів відстеження поштового відправлення УДПЗ «Укрпошта», не можливо достовірно встановити, що 29 лютого 2016 року представником ПАТ КБ «Надра» отримано саме оскаржувану постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22 лютого 2016 року. Наявні в матеріалах справи копії результатів відстеження поштового відправлення УДПЗ «Укрпошта», фіскального чеку та списку відправлень про направлення рекомендованого листа № 419/7 від 22 лютого 2016 року ПАТ КБ «Надра» є нечитабельними.

Отже, суд першої інстанції, залишаючи скаргу ПАТ КБ «Надра» без розгляду, не вирішив питання про поновлення строку звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця та не з'ясував поважність причин пропуску ПАТ КБ «Надра» строку звернення до суду, а суд апеляційної інстанції не перевірив належним чином доводів апеляційної скарги та не з'ясував фактичну дату отримання банком оскаржуваної постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22 лютого 2016 року.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про те, що ПАТ КБ «Надра» пропущено строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України БорейкаМ. В.

Відповідно до пункту першого частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Виходячи з викладеного, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постановлені у справі ухвали першої та апеляційної інстанцій - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції для усунення допущених порушень норм процесуального права.

Керуючись статтями 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 14 лютого 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С.Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик