АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

25 вересня 2018 року

м. Харків

справа № 643/10968/13-ц

провадження № 22-ц/790/4581/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П.,

суддів: Маміної О.В., Колтунової А.І.

за участю секретаря: Плахотнікової І.О.

учасники справи:

заявник - ТОВ «Фінансова компанія «Форінт»

позивач - ПАТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2»

відповідач - ОСОБА_3

представник відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 ОСОБА_2» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, з апеляційною скаргою ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова, постановлену 18 квітня 2018 року, під головуванням судді Довготько Т.М., в залі суду в місті Харкові,

В С Т А Н О В И Л А :

15 лютого 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» звернулося до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

В обґрунтування своєї заяви посилалась на те, що оригінал виконавчого листа було втрачено при передачі матеріалів від АТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» до ПАТ «Вектор Банк», а потім до ТОВ «Фінансова компанія «Форінт».

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2018 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» задоволено. Видано дублікат виконавчого листав у справі № 643/10968/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 ОСОБА_2» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 вказує на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що доповідна записка від 01.02.2018 року, на яку заявник посилається як на підставу для видачі дублікату виконавчого листа є неналежним та недостатнім доказом для видачі такого дублікату. Зазначає, що 08.12.2016 року заявник з ПАТ «ОСОБА_1 банк ОСОБА_2» уклав договорі факторингу, предметом якого є відступлення прав вимоги ПАТ «ОСОБА_1 банк ОСОБА_2» заявнику. Відповідно до п. 4.1 вказаного договору після підписання сторонами реєстру відступлення прав вимоги, клієнт передає, а фактор зобовязаний прийняти документацію, про що сторонами складається акт приймання-передачі. Звертає увагу суду, що такий акт приймання-передачі документів міг би стати належним та достатнім доказом наявності або відсутності виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 Вказує, що єдиною підставою видачі дублікату виконавчого листав є наявність необхідних доказів, щодо підтвердження факту втрати виконавчих документів.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 5.10.2013 року, задоволено позов ПАТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» до ОСОБА_3 про стягнення іборгованості за кредитним договором №010-2/07/1-1288-07 від 03.12.2007року.

Постановою державного виконавця Московського відділу ДВС ХМУЮ від 07.04.2014 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №643/10968/13-ц виданого 03.02.2014 року.

Постановою державного виконавця Московського відділу ДВС ХМУЮ від 24.02.2015р. виконавчий документ було повернуто стягувачу у з'язку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення (а.с. 51-52 т. 2). У постанові зазначено, що виконавчий документ може бути повторно предявлений до виконання в строк до 24.02.2016 року.

08.12.2016 року між АТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» та ПАТ «Вектор Банк» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого, ПАТ «Вектор Банк» зобовязалось передати АТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» загальну суму фінансування, а АТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» зобовязалось відступити ПАТ «Вектор Банк» права вимоги до боржників (портфельне відступлення прав вимоги) за кредитними договорами згідно реєстру відступлених прав. Права вимоги були відступлені як за основними зобовязаннями, так і за забезпечувальними, а саме були укладені Договір відступлення прав за іпотечними договорами, Договір відступлення прав за договорами застави, Договір відступлення прав за договорами застави, що нотаріально посвідчені, й Договір відступлення прав за договорами поруки.

08.12.2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Форінт» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Форінт» зобовязалось передати ПАТ «Вектор Банк» загальну суму фінансування, а ПАТ «Вектор Банк» зобовязалось відступити ТОВ «ФК «Форінт» права вимоги до боржників (портфельне відступлення прав вимоги) за кредитними договорами згідно реєстру відступлених прав. Права вимоги були відступлені як за основними зобовязаннями, так і за забезпечувальними, а саме були укладені Договір відступлення прав за іпотечними договорами, Договір відступлення прав за договорами застави, Договір відступлення прав за договорами застави, що нотаріально посвідчені, й Договір відступлення прав за договорами поруки.

Оскільки сторони не заперечують, що виконавчі листи на виконанні у ВДВС не перебувають, заявник наполягає, що оригінали втрачені, що підтверджено дооповідною запискою директора ТОВ «ФК «Форінт» (а.с. 11 том 2) судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав вважати виконавчі листи втраченими.

Між тим, пунктом 17.4. Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Дійсно, виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов'язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, що підтверджується і висловленою Європейським судом з прав людини правовою позицією у «пілотному» рішенні «ОСОБА_3 проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine) від 15.10.2009 (заява № 40450/04) і в багатьох інших справах як щодо України, так і щодо інших країн.

Між тим, згідно частин 1,2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред'явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Разом з тим, частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (Закон № 1404-VIII) встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону № 1404-VIII строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред'явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

За змістом ч.ч. 5, 6 статті 12 Закону № 1404-VІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заявник вважає, що станом на час звернення із заявою про видачу дублікату виконавчого листа строк пред*явлення виконавчого листа до виконання не був пропущений, однак таке твердження не грунтується на законі, спростовується матеріалами справи.

Між тим, у постанові державного виконавця Московського відділу ДВС ХМУЮ від 24.02.2015 р., якою виконавчий документ було повернуто стягувачу у зв'язку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення - зазначено, що виконавчий документ може бути повторно предявлений до виконання в строк до 24.02.2016 року.

Отже, із змісту зазначеної постанови та згідно частин 1, 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції що діяла до 04.10.2016) строк предявлення зазначеного виконавчого документа до виконання закінчився 24.02.2016.

Не ґрунтуються на законі доводи заявника про те, що Перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», який набув чинності 04 жовтня 2016 року передбачають, що всі без винятку виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, а саме у трирічний строк. Колегія суддів вважає, що зазначене застосовується до виконавчих документів, строк пред*явлення до виконання яких не сплинув на час набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи вбачається, що на час ухвалення та набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» строк пред'явлення до виконання виконавчого листа №643/10968/13-ц виданого 03.02.2014 року - сплинув.

Суд першої інстанції з порушенням норм процесуального права вирішив питання про видачу дублікату виконавчого листа, оскільки, строк пред*явлення такого виконавчого листа до виконання сплинув, а питання про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання на час ухвалення оскаржуваної ухвали не порушувалось.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про видачу дублікату виконавчого листа відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2018 року скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про видачу дублікату виконавчого листа відмовити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді О.В. Маміна

ОСОБА_2