Справа № 390/352/18
Провадження № 2/390/361/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"18" червня 2018 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - судді Бойко І.А.,

при секретарі - Губанові М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький, в заочному порядку, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (27641, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с.Новопетрівка, вул.Дружби, 37) до ОСОБА_2 сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (27641, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с.Соколівське, вул.Шевченка, 23), ОСОБА_3 (вул.Садова, 10, с.Соколівське, Кіровоградського району та області, 27641), про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з даним позовом та просить визнати за нею право власності на житловий будинок та земельні ділянки, які знаходяться за адресою: вул.Дружби, 37, с.Новопетрівка, Кіровоградського району Кіровоградської області, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4, померлої 09.05.2015 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.05.2015 року померла її мати ОСОБА_4, на день смерті якої залишилось спадкове майно, що знаходиться за адресою: вул.Дружби, 37, с.Новопетрівка, Кіровоградського району та області і складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, та дві земельні ділянки: площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :54:000:0311, та площею 0,1710 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :54:000:0312. Як спадкоємець першої черги за законом позивач звернулась до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказане майно. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, так як правовстановлюючий документ на спадкове майно, у звязку з припиненням колгоспного двору не оформлений відповідно до чинного законодавства. Свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки їй також не були видані, через розбіжність у зазначенні місця розташування земельних ділянок, через що вбачається спір щодо адреси їх розташування, про що нотаріус надав відповідне розяснення. З метою захисту своїх спадкових прав позивач звернулась до суду.

Позивач в судове засідання не зявилась, від її представника за довіреністю ОСОБА_5 до суду надійшла заява, в якій вона зазначила, що позовні вимоги підтримує, просила розгляд справи проводити без їх участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області в судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, згідно повідомлення про отримання поштового відправлення, причини його неявки суду не повідомлені, відзив на позов ним не подано.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, згідно повідомлення про отримання поштового відправлення. На пропозицію суду відзив на позов ним не подано, причини його неявки суду не повідомлені.

Судом встановлено, що колгоспному двору, головою якого був батько позивача ОСОБА_6, на підставі свідоцтва на право власності на будівлю, виданого 18.04.1989 року, належав на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул.Дружби, 37, с.Новопетрівка, Кіровоградського району та області (а.с.10).

Згідно архівної довідки ОКП «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» № 32816 від 02.03.2017 року, право власності на вказане домоволодіння зареєстровано в Кіровоградському обласному об"єднаному бюро технічної інвентарізації 18.04.1989 року в реєстровій книзі № 1 запис № 28 (а.с.10 зв).

Також, ОСОБА_6 належала земельна ділянка, загальною площею 0,4210 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства (присадибна ділянка), на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії КР № 003602, виданого 22.12.1997 року на підставі рішення десятої сесії ОСОБА_2 сільської ради № 136/39 від 03.09.1997 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 2702. Право власності на вказану земельну ділянку, що розташована за адресою: вул.Дружби, 37, с.Новопетрівка, Кіровоградського району Кіровоградської області, зареєстровано в Державному земельному кадастрі, згідно витягу № НВ-017 від 27.10.2017 року, як на дві земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,2500 га, кадастровий номер :54:000:0311 та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1710 га, кадастровий номер :54:000:0312 (а.с.13, 14).

Крім того, ОСОБА_6 належала земельна ділянка № 124, площею 3,51 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах згідно з планом на території ОСОБА_2 сільської ради, Кіровоградського району Кіровоградської області. Зазначена земельна ділянка належала йому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 017784, виданого 06.07.2001 року на підставі рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради № 161 від 26.12.2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 114 (а.с.50).

02.04.2008 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 067987, виданим 03.04.2008 року ОСОБА_2 сільською радою Кіровоградського району та області (а.с.6 зв.).

Після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане майно.

За життя ОСОБА_6 склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів: ОСОБА_3 - відповідачу по справі і ОСОБА_1 - позивачу по справі, що підтверджується копією заповіту від 16.01.2002 року, посвідченого секретарем Соколівської сільської ради Кіровоградського району, Кіровоградської області ОСОБА_7 (а.с. 49).

Як вбачається з матеріалів справи, дане майно було набуте у власність ОСОБА_6 під час перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-ЯР № 809386 (а.с.46).

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини самостійного заробітку( доходу).

Відповідно до ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст.1226 ЦК Країни частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб»єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної вланості до її визначення та виділу в натурі.

Отже, до спадщини, що відкрилась 02.04.2008 року після смерті ОСОБА_6 входять всі права та обовязки, що належали йому за життя та не припинилися внаслідок смерті, в тому числі і за правом спільної сумісної власності на вищевказаний житловий будинок та земельні ділянки, розмір частки у яких у ОСОБА_6 становила 1/2.

Після смерті ОСОБА_6 - його дружина ОСОБА_4, яка на день його смерті проживала та була зареєстрована разом з ним (а.с. 49 зв.), відмовилася від прийняття спадщини після смерті свого чоловіка, про що подала нотаріусу відповідну заяву (а.с.40) та його донька - ОСОБА_1, 25.09.2008 року також подала до Кіровоградської районної державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини, як за заповітом, так і за законом на користь ОСОБА_3 (а.с.41).

Спадкоємець за заповітом ОСОБА_6 - його син ОСОБА_3 25.09.2008 року звернувся до Кіровоградської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку № 124, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,51 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, Кіровоградського району Кіровоградської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 017784, від 06.07.2001 року (а.с.42, 52).

Згідно норм ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_6 і отримав свідоцтво про право на спадщину на частину успадкованого майна. Свідоцтво про право на спадщину на інше майно, а саме: 1/2 частку будинку та земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства (присадибна ділянка), не отримував.

Відповідно до ч.3 ст.1298 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

09.05.2015 року померла мати позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 207230, виданого 12.05.2015 року (а.с.6).

Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, на 1/2 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування даного житлового будинку, площею 0,2500 га, кадастровий номер :54:000:0311 та на 1/2 частку земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1710 га, кадастровий номер :54:000:0312, що розташовані за адресою: с.Дружби, 37, с.Новопетрівка, Кіровоградського району Кіровоградської області.

Згідно довідок ОСОБА_2 сільської ради Кіровоградського району та області № 4193 від 04.12.2017 та № 4032 від 20.11.2017 року, разом з ОСОБА_4 з 2008 року, за адресою: вул.Дружби, 37, с.Новопетрівка, Кіровоградського району та області проживала, але не була зареєстрована дочка ОСОБА_1, яка продовжує проживати в цьому будинку (а.с.18, 19).

Після смерті ОСОБА_4, спадщину прийняла її дочка - ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги за законом відповідно до ст.1261 ЦК України, шляхом подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини (а.с.8, 71-72).

Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний спадковий будинок та на спірні земельні ділянки позивачу відмовлено, оскільки з припиненням існування колгоспного двору правовстановлюючий документ не оформлений відповідно до чинного законодавства та через розбіжність у зазначенні адреси розташування земельних ділянок (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1112/02-31 та розяснення державного нотаріуса Кіровоградського районного нотаріального округу Кіровоградської області № 1113/02-31 від 03.11.2017 року (а.с.7-9).

Таким чином, реалізувати своє право на спадщину позивач може тільки в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім цього, ст.16 цього ж Кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частиною 1 ст.328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст.392 цього ж Кодексу власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.120, 123 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. На підставі Закону України від 16 грудня 1993 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст. 120 127 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) були виключені у зв'язку з прийняттям Закону України "Про власність".

Згідно підпункту «а» пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 23 грудня 1995 року «Про судову практику у справах про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні.

З погосподарської книги, особовий рахунок № 34 по ОСОБА_2 сільській раді за 1991-1995 р.р. вбачається, що в зазначеному житловому будинку були зареєстровані та проживали: голова колгоспного двору - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, його дружина - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, сестра - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка вибула 20.03.1992 року (а.с.11).

Як вбачається з матеріалів справи, колишні члени колгоспного двору, розташованого за адресою: вул.Дружби, 37, с.Новопетрівка, Кіровоградського району та області, головою якого був ОСОБА_6, не скористалися своїм правом на виділ частки з майна колгоспного двору після припинення його існування, а тому спадкування майна цього колгоспного двору має відбутися на загальних підставах.

Таким чином, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_9 позивач ОСОБА_1 успадкувала 1/2 частку житлового будинку та 1/2 частку кожної із земельних ділянок, які розташовані за адресою: вул.Дружби, 37, с.Новопетрівка, Кіровоградського району Кіровоградської області, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи позицію позивача, судові витрати по справі вважати фактично понесеними.

На підставі 60 СК України, ст.ст.15, 182, 368, 328, 372, 392, 1217, 1218, 1225, 1226, 1268- 1269 ЦК України, ст.120 ЗК України та, керуючись ст.ст.76-80, 89, 263-265, 268, 282-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (27641, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Новопетрівка, вул. Дружби, 37) до ОСОБА_2 сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (27641, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Соколівське, вул. Шевченка, 23), ОСОБА_3 (вул.Садова, 10, с.Соколівське, Кіровоградського району та області, 27641), про визнання права власності в порядку спадкування, - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (27641, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Новопетрівка, вул. Дружби, 37, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 09.05.2015 року, на 1/2 частку житлового будинку з господарським будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вул.Дружби, 37, с.Новопетрівка, Кіровоградського району Кіровоградської області.

Визнати за ОСОБА_1 (27641, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Новопетрівка, вул. Дружби, 37, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 09.05.2015 року, на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :54:000:0311, яка розташована за адресою: вул.Дружби, 37, с.Новопетрівка, Кіровоградського району Кіровоградської області.

Визнати за ОСОБА_1 (27641, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Новопетрівка, вул. Дружби, 37, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 09.05.2015 року, на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1710 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :54:000:0312, яка розташована за адресою: вул.Дружби, 37, с.Новопетрівка, Кіровоградського району Кіровоградської області.

В задоволенні решти позовних вимог- відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

Суддя