Справа № 489/2293/18
Номер провадження 2/489/1656/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання Супрун Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом, яким просив визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька.

Посилався на те, що 23.12.2007 року помер батько позивача ОСОБА_1, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді вказаної квартири. Після смерті батька позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні.

18 травня 2018 року Ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено за правилами загально позовного провадження.

17 липня 2018 року Ухвалою суду, було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до заяви, позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не зявився, відповідно до заяви, просив про розгляд справи без його участі, покладався на розсуд суду.

Представник третьої особи Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, просив про розгляд справи без його участі.

Встановивши фактичні обставини, дослідивши надані докази, суд виходить з такого.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.04.1952 р.

Відповідно до Свідоцтва про народження ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 09.02.1995 р. виданого ОСОБА_2 міською службою приватизації державного житлового фонду квартира АДРЕСА_2 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4, по ? частці кожному.

24 вересня 1999 року померла мати позивача ОСОБА_4.

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 30 штук простих іменних акцій, які знаходяться у акціонерному товаристві «Мостобуд», грошові внески з всіма відсотками та компенсаціями, які знаходяться на зберіганні в філії Миколаївського міського відділення ощадбанку на її особовому рахунку, 1/2 частка квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини після її смерті звернувся чоловік - ОСОБА_5, а син ОСОБА_1 відмовився від прийняття спадщини згідно заяви.

Відповідно до довідки виданої ЖКП ММР Південь за № 205 від 18.10.2011 р. на час смерті ОСОБА_4 24.09.1999 року, разом з нею був зареєстрований та проживав її чоловік ОСОБА_5, який фактично прийняв спадщину після дружини, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Батько позивача прийняв спадщину шляхом вступу у фактичне володіння та користування нею, проте спадкових прав після смерті дружини на спадкове майно не оформив., у тому числі й на ? частку квартири АДРЕСА_3 .

Відносини щодо спадкування майна померлої матері позивача врегульовані Цивільним кодексом УРСР, який був чинним на день смерті спадкодавці в 1999 році.

Згідно ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п.1 ч.1 та ч.2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Доказом цього може бути наявність у спадкоємця ощадної книжки на ім'я померлого, іменних цінних паперів, квитанцій про оплату комунальних та інших послуг, обов'язкового страхування майна та інших документів, виданих на ім'я померлого, на майно, користування, управління і розпорядження яким можливе тільки після оформлення прав на нього.

Тобто, законодавством чинним на час відкриття спадщини, було визначено, що спадщина є належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, якщо він її прийняв.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 було прийнято спадщину після смерті дружини ОСОБА_4, 24 вересня 1999 року.

23 листопада 2007 року помер батько позивача ОСОБА_5, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1

Позивач звернувся до Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, який помер 23.11.2007 р.

Проте відповідно до Постанови нотаріуса від 06.04.2018 р. позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємцем не подані правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2, яка належала її померлим батькам на праві спільної часткової власності.

Разом з тим, позивач зазначив, що оригіналу Свідоцтва про право власності, яке підтверджує право власності його батьків, він не має. Дублікат вказаного Свідоцтва він отримати не може, оскільки не є власником зазначеної квартири, а підстави для поновлення Свідоцтва у звязку із смертю власника - відсутні.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відсутність оригіналу правовстановлюючого документу унеможливлює оформлення спадкових прав спадкоємця у нотаріальному порядку, суд вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_4, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 23 листопада 2007 року та ОСОБА_4, яка померла 24 вересня 1999 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Апеляційного суду або через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, номер та серія паспорта ЕО 682354, місце реєстрації:м. Миколаїв, пр. Миру, 64-а;

Відповідач ОСОБА_2 міська рада, місце знаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Третя особа ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, місце знаходження: м. Миколаїв, пр., Миру, 8.

Повне судове рішення складено 27.09.2018.

Суддя Н.С. Тихонова