Справа №173/2217/18
Провадження №2/173/1162/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: відділ з питань реєстрації речових прав на нерухоме майно Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровській області про визнання права власності в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2018 року до суду звернулася позивач ОСОБА_3 з позовом про визнання права власності в порядку спадкування до відповідача Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: відділ з питань реєстрації прав власності речових прав на нерухоме майно Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровській області

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадження без виклику сторін на 24 жовтня 2018 року.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0.73 га., для ведення особистого селянського господарства розташованої на території Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5

В обґрунтування позовних вимог позивач посилаються на наступне : ІНФОРМАЦІЯ_5 померла її тітка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка до дня смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Після смерті тітки відкрилась спадщина , в тому числі і на земельну ділянку площею 0.73 га., для ведення особистого селянського господарства розташованої на території Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та яка була передана покійній безоплатно у приватну власність, згідно розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 155-р від 10.06.2002 року.

За життя тітка залишила на її ім'я заповіт, посвідчений Верхньодніпровською державною нотаріальною конторою 28 січня 2009 року, реєстровий номер № 297.

Після смерті тітки вона звернувся до нотаріуса, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, постановою державного Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 28.11.2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену вище земельну ділянку в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін.

Відповідачем Пушкарівською сільською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області відзиву на позовну заяву не надано.

Третя особа. що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, відділ з питань реєстрації речових прав на нерухоме майно Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровській області письмових пояснень на позовну заяву не надано.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть

Після смерті ОСОБА_4, відкрилась спадщина, в тому числі і на земельну ділянку площею 0.73 га., для ведення особистого селянського господарства розташованої на території Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та яка була передана ОСОБА_4, безоплатно у приватну власність, згідно розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 155-р від 10.06.2002 року, що підтверджується копією розпорядження, виданим архівним відділом Верхньодніпровської районної державної адміністрації.

За життя ОСОБА_4,. склала заповіт на ім'я позивачки ОСОБА_1, який посвідчений державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної конторои 28 січня 2009 року, реєстровий номер № 297, що підтверджується копією заповіту. Відповідно до даного заповіту ОСОБА_5,. все своє майно та все те, що буде належати їй на день смерті заповідала позивачці.

Після смерті ОСОБА_4, позивач звернувся до нотаріуса, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, постановою державного нотаріуса першої Кам'янської державної нотаріальної контори, в.о., державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 28.11.2017 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену вище земельну ділянку в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, за життя була власником земельної ділянки площею 0.73 га., для ведення особистого селянського господарства розташованої на території Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується архівним витягом розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 155-р від 10.06.2002 року та списком до нього .

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами ( зі збереженням її цільового призначення) при підтверджені цього права спадкодавця державним актом про право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4, була власником земельної ділянки площею 0.73 га., для ведення особистого селянського господарства розташованої на території Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області проте не оформила правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як не отримання (втрата) правовстановлюючого документа.

Зазначена вище земельна ділянка є спадковим майном.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, за заповітом.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач є спадкоємцем за заповітом, бажає прийняти спадщину після померлої матері ОСОБА_4, та подала заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину. Крім того на даний час позивачка отримала свідоцтва про право на спадщину на інше майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4,. що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 08.05.2012 року , 26.12.2012 року та 28.11.2017 року. Відповідно до матеріалів спадкової справи вбачається, що інші спадкоємці із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину після померлої ОСОБА_4, до нотаріуса не звертались та свідоцтв про право на спадщину не отримували.

За наведених вище обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав, який передбачений нормами ЦК України та з яким погоджується суд, та визнати за спадкоємцем ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку площею 0.73 га., для ведення особистого селянського господарства розташованої на території Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 1137.39 грн., які суд вважає за можливе покласти на позивача так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв'язку з неналежним зберіганням правовстановлюючого документу.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: відділ з питань реєстрації речових прав на нерухоме майно Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровській області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 0.73 га., для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Понесені позивачем судові витратипо сплаті судового збору в сумі 1137.39 грн., покласти на позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасники справи, яким копія рішення не була вручена у день його роголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідної копії рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 24.10.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 24.10.2018 року

Оприлюднене: 01.11.2018 року

Дата набрання законної сили: 24.11.2018 року