Справа №621/863/18
Пр. №2/621/787/18
31 жовтня 2018 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді - Шахової В.В.,
за участю секретаря судового засідання - Міненко Н.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в заочному порядку цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розгляду справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. ч. 2, 4 ст. 129 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи конвертами про направлення відповідачу судової кореспонденції. Причин неявки суду ОСОБА_1 не повідомив, відзиву на позов не надав.
Оголошення про виклик відповідача ОСОБА_1 розміщено з додержанням вимог, передбачених ч. 11 ст. 128 ЦПК України.
Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи позицію представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 12.07.2012 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір №б/н. Згідно умов зазначеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 1900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Договір від 12.07.2012 року №б/н складається з анкети-заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг (далі - умови).
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов - позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його користування, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Взяті на себе зобов'язання по договору №б/н від 12.07.2012 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси.
У порушення зазначених умов договору відповідач зобов'язання за договором №б/н від 12.07.2012 року належним чином не виконав.
Згідно умов договору (п. 2.1.1.7.6), при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, наданим позивачем. (а.с. 5 - 6)
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Щодо вимоги про стягнення штрафів, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України).
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим, у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів, а саме: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 4089,41 грн. штраф (процентна складова) за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач нараховував відповідачу пеню.
Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21.10.2015р. № 6-2003цс15.
Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно (94,69%) до задоволеної частини позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 549, 1050, 1054 ЦК України суд -
Позов Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В частині позову щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" штрафів: 500 грн. (фіксованої частини); 4089 грн. 41 коп. (процентної складової) - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складено 31.10.2018 року.
Відповідач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1.
Головуючий: В.В. Шахова