Ухвала

30 жовтня 2018року

м. Київ

справа № 201/7886/16-ц

провадження № 61-32513св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О.,

розглянув клопотання ОСОБА_4 про зупинення виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_6, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 31 березня 2000 року серії НОМЕР_1 на 1/2 частину домоволодіння № АДРЕСА_1, видане Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_5

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 08 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 31 березня 2000 року серії НОМЕР_1 на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1, видане Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_5

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено. Заочне рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 08 листопада 2016 року скасовано. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У липні 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та залишити в силі заочне рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 08 листопада 2016 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

31 травня 2018 року справу № 201/7886/16-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зупинення виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року до вирішення питання по суті касаційної скарги, яке обґрунтоване тим, що відповідач може здійснити дії щодо відчуження успадкованого майна, а у випадку задоволення його касаційної скарги здійснити поворот виконання рішення буде неможливим, що призведене до нових судових процесів.

У задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об'єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов'язки.

Оскільки рішенням апеляційного суду відмовлено у задоволенні позову, а таке рішення не підлягає примусовому виконанню, то клопотання не може бути задоволено.

Керуючись частиною восьмою статті 394, частиною першою статті 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зупинення виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_6, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов