Справа № 310/997/18
РІШЕННЯ

Іменем України

16 жовтня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді…. Дністрян О.М.,

присяжних ………… Малуєвої Т.В., Міщенко Є.А.,

при секретарі…………...Уставицькій Н.М..,

за участі заявниці та її представника адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_6, заінтересовані особи ОСОБА_7, Бердянська державна нотаріальна контора, про оголошення фізичної особи померлою, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_6 звернулася до суду з заявою, в якій просила оголосити ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлою особою. Свою заяву мотивувала тим, що ОСОБА_8, який зареєстрований та проживав: АДРЕСА_1, є її сином. У 2002 році він поїхав на заробітки у невідомому напрямку і до теперішнього часу не повернувся, будь-яких відомостей з часу зникнення про місце його знаходження або перебування не надходило на протязі майже 16 років. Також він будь-яких відомостей про себе не повідомляв. Оголошення ОСОБА_8 померлим необхідно для оформлення спадщини на його Ѕ частки квартири № АДРЕСА_1, власником якої він є. Факт того, що ОСОБА_8 зник і що в місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування більше трьох років підтверджується тим, що відповідно до бази даних «Армор» він не затримувався, до жодного з відділів поліції на території України з заявами не звертався, інформації про його смерть чи іншої інформації, що він став жертвою кримінального чи адміністративного правопорушення не значиться, в державному розшуку не перебуває, в місцях позбавлення волі на території України не значиться. Просила суд оголосити ОСОБА_8 померлою особою з дня набрання рішенням суду законної сили.

В судовому засіданні заявниця та її представник адвокат ОСОБА_5 заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_7 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Бердянської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, надали суду заяву, в якій просили справу розглянути без їх представника.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона сусідка заявниці, живуть в одному підїзді близько 30 років, знає, що у заявниці двоє дітей дочка та

син ОСОБА_10. Син заявниці пропав десь у 2002 році, а до цього восени він приїздив на похорон бабусі, тоді вона бачила його в останнє.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що заявниця її кума, вони спілкуються десь з 1971 року, вона хрещена її сина ОСОБА_10, якого вона бачила в останнє в жовтні 2002 року. Після того вона питала заявницю про сина, а та розказувала, що він працював будівельником десь на Західній Україні, декілька разів телефонував їй, а потім пропав.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона навчалася з донькою заявниці, син заявниці ОСОБА_8, молодший за них десь на 5-7 років, знає, що він у 2001 році поїхав на заробітки, в жовтні 2002 року вона бачила його в останнє на похороні його бабусі, після того він ще побув дома десь з тиждень, а потім уїхав. Шкідливих звичок у нього не було, в родині були гарні відносини, він був не одружений.

Допитана як свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що її донька ОСОБА_7 проживає в Італії, в серпні 2018 року вона приїздила в Бердянськ і розказувала їй, що її син ОСОБА_10 в грудні 2016 року лежав у лікарні під Віднем і вона до нього туди їздила, а коли на початку січня 2017 року знову туди приїхала, то його вже не було, вона стала питати у лікарів, але мови вона не знає, їй показали, що його немає, помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року о 8 год. ранку. Донька збирається туди поїхати та відшукати де його поховали.

Суд, вислухавши пояснення заявниці та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, є сином заявниці, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.54), довідкою ТОВ «УК «КомЕнерго-Бердянськ» від 26.03.2018р. № 264 (а.с.28), довідкою обласного адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС Украни в Запорізькій області від 26.06.2018р. (а.а.103).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідомо.

Згідно з ч. 1 ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч. 2 ст. 46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісті у зв'язку з воєнними діями,

може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» надано роз'яснення, що судам необхідно відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

Суд аналізуючи підстави, які обумовили звернення до суду, вважає, що обставин, з якими закон пов`язує оголошення фізичної особи померлою не встановлено.

Так, у своїй заяві ОСОБА_6 констатує факт відсутності з 2002 року будь-якого зв'язку з ОСОБА_8 та відомостей про місце його знаходження, як одну з передумов для звернення до суду з відповідною заявою, проте ці обставини спростовуються відповіддю Державної міграційної служби України від 03.07.2018р. (а.с.92-93), що за наявними даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон; відповіддю Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 15.05.2018р. (а.с.69), що громадянин України ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, перетинав державний кордон України у напряму «вїзд» 19.01.2014 року та у напряму «виїзд» 07.02.2014 року.

Крім того, після свідчень заявниці ОСОБА_6 в судовому засіданні було встановлено, що заявниці зі слів її доньки стало відомо про перебування її сина ОСОБА_8 в грудні 2016 року в лікарні під Віднем.

Також з відповіді Консульського відділу посольства України в Республіці Австрія від 27 березня 2017 року вбачається, що ОСОБА_6 було рекомендовано звернутися до польського дипломатичного представництва, оскільки з її листа випливає, що ОСОБА_8 міг перебувати в лікарні ВГКК Хануш з документами громадянина Польщі (а.с.95).

Враховуючи наведене та зважаючи на те, що строк передбачений ч. 1 ст. 46 ЦК України щодо наявності останніх відомостей про місце перебування ОСОБА_8 на час звернення до суду з цією заявою не сплив та можливості отримання інших відомостей про зниклу особу заявницею не вичерпано, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про оголошення фізичної особи померлою.

Крім того, визнання особи померлою є крайньою мірою, передчасно обраним заявницею способом захисту своїх прав, та потребує встановлення всіх об'єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи.

За таких підстав суд вважає, що заява про оголошення фізичної особи померлою не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,76,141, 263-265 ЦПК, суд

В и р і ш и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_6, заінтересовані особи ОСОБА_7, Бердянська державна нотаріальна контора, про оголошення фізичної особи померлою відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26 жовтня 2018 року.

Суддя О. М. Дністрян

Присяжні: Т.В Малуєва

Є.А. Міщенко