Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27.09.2018 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Степаненко Ю.А.

при секретареві Шак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1)

до

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1)

третя особа

Дніпрорудненська міська рада Василівського району Запорізької області (місцезнаходження: Запорізька область, Василівський район, м.Дніпрорудне, пр.-т Ентузіастів,11)

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказує, що з 1982 року вона проживає в квартирі АДРЕСА_1 у складі сім'ї : вона - ОСОБА_1, її чоловік - ОСОБА_3, син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Після розірвання шлюбу, 10.02.1999 року, ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі продажу від 16.10.1998 року, оформленого через Товарну біржу «Контакт», викупила у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 в 1987 році поступив до Запорізького педагогічного інституту та виїхав з квартири на час навчання до м.Запоріжжя, але після закінчення навчання в інституті він додому не повернувся.

На теперішній час фактичне місце його перебування невідоме.

Вона являється інвалідом 3-ї групи з 2002 року, в квартирі проживає одна, має дуже поганий зір, тому, її догляд здійснює син ОСОБА_4.

Згідно повідомлення Дніпрорудненської міської ради за №19/29/2004 від 20.06.2018 року, в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2 зареєстрований з 30.05.1997 року.

До червня 2018 року ОСОБА_1 отримувала житлову субсидію, але 13 червня 2018 року, при поновлення документів у відділі соціального захисту м.Дніпрорудне, їй відмовили в наданні субсидії в зв'язку з тим, що на належній їй житловій площі зареєстрований її повнолітній син, який не має доходу.

Реєстрація ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 створює негативні наслідки для неї, як власника квартири, так як вона не може оформити житлову субсидію.

Позивачка просить суд:

- усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме: квартирою АДРЕСА_1, яка належить їй - ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 16.10.1998 року, оформленого через Товарну біржу «Контакт», зареєстрованого в «Журналі реєстрації правочинів» за №Н-0151 від 16.10.1998 року, та визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.Новокузнецьк Кемеровської області РФ, ІПН НОМЕР_2 таким, що втратив право на користування житлом в квартирі АДРЕСА_1.

Ухвалою судді від 04.07.2018 року відкрито провадження у справі.

В судове засідання позивачка не з'явилась, але надала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності та задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання відповідач неодноразово не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

В судове засідання представник Дніпрорудненська міська рада Василівського району Запорізької області не з'явились, але надав заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим, керуючись ст.ст.223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, позивачці - ОСОБА_1, належить на праві власності квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Договором купівлі-продажу від 16.10.1998 року, реєстраційним посвідченням, технічним паспортом, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копії яких є в справі.

В квартирі зареєстрований, у тому числі, відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який є сином позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження, довідкою Дніпрорудненської міської ради, Актами, копії яких є в справі.

Позивачка, як власник вказаного житла, має право, відповідно до ст.41 Конституції України, ст.317 ЦК України, володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Її право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.ст.321, 383, 386 ЦК України, позивачка не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; вона має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

ОСОБА_2 у зазначеній квартирі зареєстрований, але більше 30 років в ній не проживає, що підтверджується, крім пояснень позивачки, викладених у позові, Актами про фактичне не проживання особи за місцем реєстрації, копії яких є в справі.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, розумності та справедливості, суд вважає, що відповідач, будучи зареєстрованим в квартирі, яка належить позивачці на праві власності, але не проживаючи у ньому, чинить позивачці перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні квартирою, а тому, суд вважає можливим визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житлом в квартирі АДРЕСА_1..

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Належні, достатні, достовірні та допустимі докази, відповідно до вимог ст.ст.76-80 ЦПК України, на підтвердження своїх заперечень проти позову, якщо такі є, відповідач суду не надав.

Враховуючи вищевказане, керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Конституцією України, ст.ст.181, 316-319, 321, 325, 379, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст.10, 11, 12, 13, 258, 259, 263, 265, 273, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстрований за адресою: : АДРЕСА_1), третя особа: Дніпрорудненська міська рада Василівського району Запорізької області (місцезнаходження: Запорізька область, Василівський район, м.Дніпрорудне, пр.-т Ентузіастів,11) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.Новокузнецьк Кемеровської області РФ, ІПН НОМЕР_2 таким, що втратив право на користування житлом в квартирі АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Василівського

районного суду

Запорізької області Ю.А.Степаненко