Справа № 202/1331/18
Провадження № 2/202/1218/2018
26 жовтня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Дмитрієва Р.С.,
позивача - ОСОБА_1 О Л.,
представника позивача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 у березня 2018 року звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 ОСОБА_4 про стягнення аліментів.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що 10.02.2011 року вона народила близнюків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (актові записи від 22.02.2011р. №№ 172,173), здійснила реєстрацію їх народження у порядку ст. 135 Сімейного Кодексу України, зазначивши у графі батько - ОСОБА_7. В березні 2012 року між нею та відповідачем виникли близькі стосунки та вони мали намір створити сімю. Відповідач переконав її звернутись до органів РАЦС з заявами про визнання його батьком дітей, на що вона погодилась, після чого до актових записів були внесені зміни, а саме: у графі батько в актових записах № № 172,173 були внесені дані ОСОБА_3 ОСОБА_8. Змінені прізвища та по батькові дітей на ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Але, згодом відповідач зник. Позивачка з відповідачем проживають окремо, діти проживають з ОСОБА_1 та перебувають повністю на її утриманні. Весь цей час відповідач життям дітей не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дітьми та приймати участь у їх вихованні. Позивач зазначила, що відповідач інших осіб на утриманні не має. У зв'язку з чим, просила: стягувати щомісячно з ОСОБА_3 ОСОБА_4 її на користь аліменти на утримання спільних дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позову до досягнення ОСОБА_5, ОСОБА_6 повноліття; судові витрати покласти на відповідача.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судове засідання зявилися, позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав.
Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Аналогічні положення закріплено в статтях 2,13 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до копії свідоцтва про народження (повторного) серії І-КИ № 381658, виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 10 лютого 2011 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ОСОБА_4 народився син ОСОБА_6 (а.с. 5).
Згідно з копією свідоцтва про народження (повторного) серії І-КИ № 381657, виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 10 лютого 2011 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5 (а.с. 6).
Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5, діти перебувають на утриманні позивача, яка самостійно не в змозі забезпечити належні умови життя для дітей.
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 1ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я дитини, матеріальний стан позивача та відповідача.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів малолітніх дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд вважає, що виходячи з того, що обоє батьків мають обов'язок утримувати дитину, відповідач має працездатний вік, не має інших аліментних зобов'язань, враховуючи встановлений розмір прожиткового мінімуму, необхідно визначити розмір аліментів в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 19.03.2018 року до досягнення ОСОБА_5, ОСОБА_6 повноліття.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
Згідно зі ст.ст. 75, 76, 84, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України та керуючись ст.ст. 4, 13, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 02.11.2018 року.
Суддя Л.П. Слюсар