Справа № 610/2689/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2018 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Тімонової В.М.,

за участі секретаря судового засідання Косолапової Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балаклія Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участі заінтересованої особи - Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про встановлення факту знаходження на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт її перебування на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2, який помер 26 серпня 2018р.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 09 грудня 2017 року перебувала у шлюбі зі ОСОБА_2 Вона зареєстрована і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона та її чоловік перебували на обліку у Зміївському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області і отримували пенсію. Розмір її пенсії на серпень 2018 року становив 1504,49 грн. на місяць, а чоловік отримував пенсію у розмірі 5331,80 грн. на місяць, тому пенсія чоловіка була постійним та основним джерелом засобів до існування. ОСОБА_2 помер 26 серпня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №340649, виданого 28.08.2018 року Балаклійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Після смерті чоловіка вона звернулася до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області для оформлення пенсії у зв'язку з втратою годувальника. В цьому їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника.

Встановлення факту, що вона перебувала на його утриманні має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для звернення до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Заявник в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала та просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази у їх сукупності, беручи до уваги позицію заінтересованої особи, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 5 передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.7 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України та ч.7 ст.81 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до частини 3 статті 293 ЦПК України у порядку окремого провадження також розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Судом встановлено, що заявник у справі ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2, відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ №340648, виданого 09 грудня 2017 року, актовий запис № 189 (а.с.9).

Заявник ОСОБА_1, є пенсіонером за віком та їй була призначена мінімальна пенсія.

Відповідно до довідок Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області розмір пенсії ОСОБА_2 з жовтня 2017 року становив 5 331,80 (п»ять тисяч триста тридцять одна) гривень, 80 копійок, розмір пенсії ОСОБА_1 у серпні 2018 року становив 1504,49 (одна тисяча п»ятсот чотири) гривень, 49 копійок.(а.с.14-15).

Відповідно до довідки Зміївського обєднаного УПФУ Харківської області від 29.10.2018 року, ОСОБА_2 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 35 кв. 1, перебував на обліку в Управлінні ПФУ Зміївське обєднане УПФУ і отримував пенсію за віком, виплату пенсії припинено з 01.09.2018 року у звязку із смертю пенсіонера 26.08.2018 року. На день смерті розмір пенсії складав 5331,80 грн.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що працюють на Ізюмській дистанції шляху ПЧ5, їх місце роботи поряд з подвірям заявниці. Багато років знають заявницю та її чоловіка, який часто з ними спілкувався та розповів їм, що йому з жовтня 2017 року підвищили пенсію майже вдвічі та радів з цього приводу.

У зв'язку зі смертю чоловіка заявниці, у останньої виникла необхідність звернення до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області для призначення їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника, оскільки іншим чином підтвердити факт перебування на утриманні чоловіка немає можливості.

Судом встановлено, що заявник до моменту смерті ОСОБА_2 перебувала на його утриманні, що підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, у зв'язку з чим суд вважає доведеним факт того, що заявник перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2, який помер 28 серпня 2018р., а тому заява підлягає задоволенню.

У зв'язку вищевикладеним, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст.3,4,57-61,208,212-215,256 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, за участі заінтересованої особи - Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2, померлого 26 серпня 2018 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Заявник: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія ММ №894433, виданий Балаклійським РВ УМВС України в Харківській області 01.06.2001 року, рнокпп НОМЕР_1.

Заінтересована особа: Зміївське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Харківської області, місце знаходження: 63404, м. Зміїв, вул. Гагаріна, буд. 15, .

Суддя В.М.Тімонова