КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/6630/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2049/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Рубан С.М.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», третя особа: ОСОБА_2, про визнання іпотечного договору закінченим,

за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Корнієнка С.В., -

встановила:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 08 серпня 2007 року між ним, ОСОБА_2 та ЗАТ «Міжнародний іпотечний банк» (правонаступником якого є ПАТ «Платинум Банк») укладено договір про іпотечний кредит. Станом на день подання позову банком пропущено строк позовної давності до основної вимоги, у зв'язку з чим договір про іпотечний кредит слід визнати закінченим, необхідно вилучити обтяження щодо предмета іпотеки, та вилучити запис з Державного реєстру іпотек щодо предмету іпотеки.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2018 року позов задоволено.

Визнано договір про іпотечний кредит № 1.07081485 від 08 серпня 2007 року, укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та закритим акціонерним товариством «Міжнародний іпотечний банк», що пізніше змінило назву на публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» закінченим у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Зобов'язано публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» надати нотаріусу заяву про вилучення обтяження щодо предмета іпотеки та повідомлення про виключення запису з Державного реєстру іпотек щодо предмету іпотеки, а саме: квартири АДРЕСА_1, відповідно до п. 6.1.4. Договору про іпотечний кредит № 1.07081485 від 08 серпня 2007 року.

Проведено розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В судовому засіданні представник ПАТ «Платинум Банк» в особі Уповноваженої особи ФГВФО вимоги апеляційної скарги підтримала.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника банку, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки банк більш ніж три роки не намагався у примусовому порядку стягнути заборгованість за кредитним договором, тому договір про іпотечний кредит слід визнати закінченим.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що 08 серпня 2007 року між закритим акціонерним товариством «Міжнародний іпотечний банк» (правонаступником якого є ПАТ «Платинум Банк») та ОСОБА_1, ОСОБА_2 укладено договір про іпотечний кредит № 1.07081485.

Сума кредиту: 50 000,00 доларів США.

Відсоткова ставка: 10,50 % річних.

Строк: на 240 місяців.

Цільове призначення: придбання нерухомості, а саме квартири АДРЕСА_1 загальна площа 56,4 кв.м.

Відповідно до п. 10.3 даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами за умовами наявності відтиску круглої печатки кредитора та діє до виконання зобов'язань позичальника за цим договором, що підтверджується довідкою про погашення заборгованості за цим договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що останній платіж за договором здійснено 23 квітня 2014 року, після чого банком було надіслано вимогу від 29 травня 2014 року про необхідність у тридцятиденний термін з моменту отримання даної вимоги погасити загальну суму заборгованості за кредитним договором, а також штрафні санкції.

Дану вимогу позивач не виконав, а банк у свою чергу не звернувся до суду із вимогою про стягнення заборгованості чим пропустив трирічний строк позовної давності. У зв'язку із чим, позивач вважає, що станом на день пред'явлення даного позову, строк дії договору закінчився.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За загальним правилом зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч. 1, ч. 2 ст. 598ЦК України).

Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави припинення іпотеки.

Зокрема абз. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання.

Проте Законом України «Про іпотеку» не передбачено такої підстави для припинення іпотеки, як сплив позовної давності до вимог кредитора за основним зобов'язанням.

Договір про іпотечний кредит, укладений між учасниками справи, не встановлює будь-яких інших умов припинення іпотеки, ніж це передбачено в законі.

Отже, якщо інше не передбачене договором, сплив позовної давності до вимог кредитора сам по собі не припиняє основного зобов'язання за кредитним договором і не є підставою для припинення іпотеки згідно абз. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку».

З урахуванням встановлених фактичних обставин, та вищенаведених вимог закону, підстав вважати припиненим чи закінченим договір про іпотечний кредит немає.

З огляду на це, похідні позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріальногоправа.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 30 травня 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В порядку розподілу судових витрат з ОСОБА_1 на користь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 920 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», третя особа: ОСОБА_2, про визнання іпотечного договору закінченим відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» судовий збір в розмірі 1 920 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 05 листопада 2018 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

С.М. Рубан