22-ц/775/678/2018(м)
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року місто Маріуполь

справа № 2-406/97

провадження № 22ц/775/678/2018(м)

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого Пономарьової О.М.,

суддів Биліни Т.І., Попової С.А.,

секретар судового засідання Єфремова О.В.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області у складі судді Шишиліна О.Г. від 10 серпня 2018 року

в с т а н о в и в:

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 січня 1997 року визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на спадщину за законом на ? частку майна в гаражі на автостоянці «Автолюбитель-25» по АДРЕСА_2 на ? частку автомобіля «Москвич 412» 1971 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та на 1/10 частку квартири АДРЕСА_1, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію за спадкове майно в сумі 1 473,75 грн. та за проведення експертизи 125 гривень, а всього 1 598,75 грн. і в дохід держави держмито в сумі 73,70 грн.

31 липня 2018 року ОСОБА_6 звернулася до суду з заявою про виправлення описки в рішенні Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 січня 1997 року, в якій просила в резолютивній частині рішенняґ виправити помилку, а саме: визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на спадщину за законом на ? частку майна в гаражі на автостоянці «Автолюбитель-25» по АДРЕСА_2 на ? частку автомобіля «Москвич 412» 1971 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та на 1/10 частку квартири АДРЕСА_1, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію за спадкове майно у сумі 1 473,75 грн. та за проведення експертизи 125 гривень, а всього 1 598,75 грн. і в дохід держави держмито в сумі 73,70 грн. Заява мотивована тим, що в рішенні суду не вірно вказано особу на користь якої визнано право власності, а саме замість правильної ОСОБА_2 вказано не вірно ОСОБА_1.

Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 серпня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення описки в рішенні Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 січня 1997 року, справа 2-406-97.

17 серпня 2018 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила задовольнити її заяву та у резолютивну частину рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 січня 1997 року внести виправлення та вірно вказати особу, на користь якої визнано право власності, а саме: замість неправильно зазначеної ОСОБА_1 вказати вірно ОСОБА_2. Апеляційна скарга мотивована тим, що вона виплатила ОСОБА_1 грошову компенсацію за спадкове майно, але оформити квартиру не може, оскільки допущена помилка у резолютивній частині рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Згідно з п.8 ч.1 Розділу XIIІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 №1402-VIII передбачено, що апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника ОСОБА_2, дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.19 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред'явлено до примусового виконання. Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 просила внести виправлення в рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 січня 1997 року та вірно вказати особу на користь якої визнано право власності, а саме замість неправильно зазначеної ОСОБА_1 вказати вірно ОСОБА_2.

Проте, внесення такого виправлення може змінити текст рішення, а суд, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, не має права змінювати зміст судового рішення, а може лише усунути неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

З моменту ухвалення рішення пройшло більше 20 років. З матеріалів справи вбачажється, що рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили, відповідач ОСОБА_2 сплатила стягнуті з нею на користь позивача кошти, виконавчі листи повернуті до суду у зв'язку з виконанням у лютому 1997 року.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для внесення в рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 січня 1997 року виправлень, а відтак обгрунтовано відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення описки.

Доводи апеляційної скарги, не впливають на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення та не дають підстав для висновку, що оскаржена ухвала постановлена без додержання норм процесуального закону.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахування встановленого, апеляційний суд дійшов висновку, що відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення описки в рішенні Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 січня 1997 року, суд діяв відповідно до вимог ст. 269 ЦПК України.

За вказаних обставин, апеляційний суд доходить висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Пономарьова

Судді Т.І. Биліна

С.А. Попова