Справа № 482/719/18
Номер провадження 2/482/379/2018

05 листопада 2018 року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Демінської О.І., за участю секретаря судового засідання Шведової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Абулкадер про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -
У травні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 Абулкадер про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком, розташованим за адресою: Миколаївська область Новоодеський район, м. Нова Одеса, вул. Маслозаводська, 5, власником якого є позивач та зняття з реєстраційного обліку.
На обґрунтування позову, вказував, що відповідач, який не є членом його сімї, в липні 2014 року попросив зареєструвати його у вказаному будинку, у звязку із працевлаштуванням. Проте у будинку проживав декілька місяців, потім виїхав та жодного разу не зявлявся, тобто понад один рік в цьому будинку не проживає та ним не користується.
У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п.2 ч.7, ч.11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав.
У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст.. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання, викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю сторін, у порядку заочного розгляду.
Вивчивши доводи позовної заяви, матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач є власником будинку за адресою: Миколаївська область Новоодеський район, м. Нова Одеса, вул. Маслозаводська, 5, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 05.12.1995 року, посвідченим Новоодеською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2702 та зареєстрованим Вознесенським БТІ за №2919 від 25.12.1995 року; договором дарування від 18.12.1998 року, посвідченим Новоодеською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-688 та зареєстрованимРКП «Новоодеське РБТІ» 05.12.2012 року за №38445081.
Відповідач ОСОБА_2 Абулкадер, який не є членом сімї позивача, 02.07.2014 року був зареєстрований за вказаною адресою.
З 2014 року ОСОБА_2 Абулкадер виїхав з будинку, припинивши користування та проживання у належному позивачу будинку, не знявшись з реєстраційного обліку.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним.
Положеннями ст.. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.
Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
За змістом ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Викладені в позові обставини щодо не проживання відповідача у належному позивачу будинку з 2014 року, тобто більше 1 року до моменту звернення до суду із позовом, суд вважає встановленим.
Враховуючи той факт, що відповідач, місце проживання якого зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, за вказаною адресою не проживає більше 1 року без поважних причин, що є встановленим у судовому засіданні, він є особою, що втратила право користування цим будинком.
Що стосується позовної вимоги позивача щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Виходячи зі змісту зазначеної норми права, поняття "зняття з реєстрації" нерозривно пов'язане з поняттям "житлові права" (право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила таке користування, виселення із займаного приміщення та інше).
Таким чином, як випливає із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про : 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням); 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Виходячи з того, що Закон України від 11.12.2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, суд приходить до переконання, що визнання в судовому порядку відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в спірному будинку є підставою для зняття його з реєстрації, а тому позовна вимога про зняття відповідача з реєстраційного обліку є зайвою та задоволенню не підлягає.
Відповідно зі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, у розмірі 704 грн. 80 коп.
Керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 259, 264, 265, 273, 285 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Абулкадер про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.
ОСОБА_3 ОСОБА_2 Абулкадер, зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер не відомий, таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: Миколаївська область, Новоодеський район, м. Нова Одеса, вул.. Маслозаводська, 5.
Стягнути з ОСОБА_2 Абулкадер, зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер не відомий, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_4