Справа № 2/593/349/2018
Р І Ш Е Н НЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Бережанський районний суд Тернопільської області

"16" жовтня 2018 р.

В складі :

Головуючого судді Німко Н.П.

При секретарі Олексів О.Б.

З участю:

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом у зв»язку із відсутністю у ньому без поважних причин понад визначений законом строк, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання відповідачів такими особами, що втратили право на користування житлом у зв»язку із відсутністю у ньому без поважних причин понад визначений законом строк. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником житлового будинку по АДРЕСА_1. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є зареєстрованими у її житловому будинку, однак у ньому не проживають більше ніж 6 (шість) місяців, оскільки виїхали за межі України. У зв?язку із формальною реєстрацією відповідачів у житловому будинку позивача, вона (позивач) позбавлена можливості отримати житлово-комунальну субсидію, в зв?язку із чим змушена звернутися до суду за захистом свого права.

У судовому засіданні у своєму вступному слові позивач ОСОБА_1 дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Додатково повідомила, що ОСОБА_2 - це чоловік її сестри, а ОСОБА_3 є її племінницею. У її житловому будинку відповідачі зареєстровані як проживаючі, однак фактично у ньому не проживали та не проживають на даний час, так як у 1999 році ОСОБА_2 виїхав закордон в Португалію, а згодом, насупного року, його дружина з донькою ОСОБА_3 поїхали до нього, де і перебувають по даний час

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, адресовані їм судові повістки повернулись до суду без вручення; причини своєї неявки суду не повідомили; відзиву на позов не подали.

За клопотанням позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, заслухавши позивача, взявши до уваги пояснення свідків та дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку у місті Бережани по АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в житловому будинку позивача з 07 серпня 2009 року, але фактично не проживає у ньому з 1999 року, тобто близько 19-ти (дев?ятнадцяти) останніх років.

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрована в житловому будинку позивача 27 червня 1997 року, але фактично не проживає у ньому більше 17-18-ти останніх років.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 10 липня 2018 року, гр.ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані в житловому будинку по АДРЕСА_1, але на даний час відсутні по місцю реєстрації (зі слів сусідів).

Факт відсутності відповідачів у житловому будинку ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 підтвердили також допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Згідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі втратили право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше року, що відповідно до вимог ст. 405 ЦК України дає суду підстави визнання їх такими, що втратили право користування житловим будинком по АДРЕСА_1.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 14, 76-78, 258, 263-265, 268, 280, 282, 284 ЦПК України, ст.405 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1.

Судові витрати по справі у виді сплаченого при поданні позову до суду судового збору, залишити за позивачкою ОСОБА_1.

У зв»язку із складністю даної справи, у відповідності до ч.6 ст. 259 ЦПК України, повне рішення суду складене 17 жовтня 2018 року.

Рішення суду, як заочне, може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Тернопільського апеляційного суду.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко