Справа № 750/8451/17 Провадження № 22-ц/795/653/2018 Головуючий у I інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Кузюра Л. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Губар В.С.,

учасники судового процесу:

позивач: ОСОБА_2;

відповідач: Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія»;

третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб;

особи, які подали апеляційні скарги: ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство «Український інноваційна компанія» ;

оскаржується рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 квітня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про стягнення грошових коштів,

прізвище судді: Карапута Л.В.; місце та час ухвалення рішення: м. Чернігів; дата складання повного тексту рішення: 04 квітня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з Публічного акціонерного товариства «Український інноваційна компанія» 1538 доларів США заборгованості по договору банківського вкладу від 17. 09. 2015 року, яка складається з 1162.76 доларів США заборгованості за вкладом та 375.24 долара США - заборгованості за відсотками.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між нею та Публічним акціонерним товариством «Український ОСОБА_3» (далі - ПАТ «УкрІнБанк») 17.09.2015 року було укладено договір про розміщення строкового банківського вкладу на суму 9000 доларів США під 10% річних на строк по 19.10.2015 року без можливості повернення депозиту в період дії договору, з умовою його автопролонгації, яка передбачає автоматичне продовження дії договору на строк, що дорівнює попередньому строку, якщо вкладник не вимагає повернення вкладу в день його закінчення.

На підставі постанови Правління НБУ від 24.12.2015 року № 934 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 24.12. 2015 прийняте рішення, яким запроваджено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру виведення ПАТ «УкрІнБанк» з ринку фінансових послуг. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 11.03.2016 року їй було виплачено 200000 грн. заборгованості за договором банківського вкладу №10-1384885, водночас залишок депозитного вкладу в розмірі 1162.76 доларів США та процентів за його користування на час звернення до суду повернуто не було.

В судовому порядку визнані незаконними прийняті Національним банком України та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб індивідуально-правові акти по відношенню до ПАТ «УкрІнБанк», а тому на даний час між нею та відповідачем діють договірні стосунки, за яким відповідач зобовязаний сплатити заборгованість за договором банківського вкладу та відсотки. За період з 19.12.2015 року по 31.08.2017 року заборгованість по відсоткам становить 375.24 дол. США.

Обґрунтовуючи предявлення позову саме до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційна компанія», ОСОБА_2 посилалась на те, що 31.03.2017 року ПАТ «Український інноваційний банк» змінило свою назву на ПАТ «Українська інноваційна компанія», відповідно вважала, що належним відповідачем за її позовними вимогами є ПАТ «Українська інноваційна компанія».

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 квітня 2018 року позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Український інноваційна компанія» на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 1162.76 дол. США. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішення суду, ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою в якій просила вказане рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками в сумі 375.24 дол. США та ухвалити в цій частині нове рішення, яким ці позовні вимоги задовольнити.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним та необґрунтованим, оскільки договір банківського вкладу від 17.09.2015 року було укладено на умовах пролонгації, а тому суд безпідставно відмовив у стягненні відсотків за користування грошовими коштами за період поза межами строку дій первісного договору.

04.05.2018 року ПАТ «Українська інноваційна компанія» (далі - ПАТ «Укрінком») подало апеляційну скаргу, у якій просило скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючи на те, що розрахунок заборгованості за вкладом проведено із порушенням норм закону. Вказувало, що суд першої інстанції при винесенні рішення не врахував правової позиції Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі 910/7828/17 щодо неправомірної реорганізації ПАТ «УкрІнБанк» в ПАТ «УкрІнКом», згідно з якою правонаступництва між зазначеними установами не відбулось.

ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «УкрІнКом» просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, оскільки ПАТ «УкрІнБанк» перетворилося (реорганізувалося) в небанківську фінансову установу ПАТ «УкрІнКом», позбавлення банківського ліцензії та інших дозволів не припиняє дію договорів та зобовязання по їх виконанню, зокрема, в частині повернення депозитних коштів та відсотків за їх користування.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 17.09.2015 року між позивачем та ПАТ «УкрІнБанк» було укладено договір про розміщення банківського вкладу № №10-1384885, відповідно до якого банк прийняв у позивача грошові кошти в сумі 9000 доларів США зі сплатою 10% річних на строк до 19 жовтня 2015 року (а.с 5).

Постановою Правлінням Національного банку України № 934 від 24 грудня 2015 року Публічне акціонерне товариство « УкрІнБанк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 239 від 24 грудня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ "УкрІнБанк", якою розпочато процедуру виведення ПАТ «УкрІнБанк» з ринку.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб 11 березня 2016 pоку виплатив позивачу по договору банківського вкладу від 17 вересня 2015 року 200 000 грн, що підтверджено копією заяви на видачу готівки відповідного змісту (а.с.6).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016 по справі № 826/1162/16, яку залишено без зміни ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 і Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016, визнано незаконними постанову Правління НБУ від 24.12.2015 № 934 та рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 № 239 про запровадження у ПАТ «УкрІнБанк» тимчасової адміністрації й початок процедури виведення його з ринку.

Постановою Верховного Суду України від 24.10.2015 по справі № 826/1162/16 вищевказані судові рішення скасовано й ухвалено про відмову у визнанні незаконними постанови Правління НБУ від 24.12.2015 № 934 та рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 № 239 про запровадження у ПАТ «УкрІнБанк» тимчасової адміністрації й початок процедури виведення його з ринку.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27 листопада 2017 року, яка залишена без змін Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14 лютого 2018 року, встановлено, що правонаступництво між ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ « Українська інноваційна компанія» не відбулося.

Постановою Обєднаної палати Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.08.2018 року у справі за позовом ПАТ "УкрІнКом" до ПАТ "Оболонь" про стягнення 169 298 974,35 грн. постанову Київського апеляційного господарського суду від 19 грудня 2017 року і рішення Господарського суду міста Києва від 12 жовтня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ПАТ "УкрІнКом" до ПАТ "Оболонь" у повному обсязі. Об'єднана палата Верховного Суду дійшла висновку, що підстави для відступлення від висновку Верховного Суду, наведеного у постанові від 14.02.2018 у справі № 910/7828/17, стосовно того, що виключення кредитною установою зі своєї назви слова "банк" та із переліку видів своєї діяльності банківської діяльності без дотримання процедури, передбаченої статтями 2, 16, 26, 28, 46, 78 Закону України "Про банки і банківську діяльність", не дає підстав вважати її правонаступником кредитної установи (банку).

Положеннями ст..13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, аналогічні приписи містяться у ч.4 ст. 263 ЦПК України, якою передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищенаведені положення закону та рішення Верховного Суду, якими встановлено, що ПАТ « Українська інноваційна компанія» не є правонаступником ПАТ «Український інноваційний банк», позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ « Українська інноваційна компанія» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу від 17. 09. 2015 року, стороною у якому є ПАТ «Український інноваційний банк», в сумі 1162.76 доларів США та 375.24 доларів США заборгованості за відсотками пред»явлені до неналежного відповідача, а тому задоволенню не підлягають.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач є набувачем прав і обовязків ПАТ «УкрІнБанк», суд першої інстанції порушив приписи ст.. 263 ЦПК України, оскільки під час його ухвалення не врахував висновків Верховного Суду від 14 лютого 2018 року, відносно того, що правонаступництво між ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ « Українська інноваційна компанія» не відбулося.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, апеляційна скарга ПАТ «Українська інноваційна компанія» підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ « Українська інноваційна компанія» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу в сумі 1162.76 доларів США та заборгованості за відсотками в сумі 375.24 доларів США.

В порядку ч. ч. 7, 13 ст. 141 ЦПК України, у звязку з задоволенням апеляційної скарги ПАТ «Українська інноваційна компанія», останній належить компенсувати за рахунок держави витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» задовольнити, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 квітня 2018 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу відмовити.

Компенсувати ПАТ «Українська інноваційна компанія» за рахунок держави витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 960 ( девятсот шістдесят ) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:Судді: