Провадження № 2/127/3635/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

24 вересня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Ан О.В.,

за участю секретаря Мельника А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 07.08.2016 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій обл. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мають різні погляди на життя, кожен з них по різному уявляє сімейні відносини. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31.01.2018 року сторонам встановлений режим окремого проживання подружжя. За цей час примирення та відновлення сімейних стосунків не відбулось. Спору про визначення місця проживання дитини та поділу майна у сторін немає. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем.

Позивач до судового засідання не з'явилась однак до суду подала заяву в якій просила суд справу розглядати за її відсутності. Також вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прізвище змінювати не бажає.

Відповідач до судового засідання не з'явився про причини неявки до суду не повідомив, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило.

За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку вирішення спору.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.08.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (на 4 а.с.).

Причиною розладу в сім'ї стали різні характери і погляди на сімейне життя, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України).

Згідно зі ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягала на розлученні, мала стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам обох сторін, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з 704,80 грн сплаченого судового збору, та 600 грн витрат на правничу допомогу.

Керуючись, ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 263, 273, 280 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 07.08.2016 року у Вінницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 1745.

Прізвище позивача ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1304,80 грн (одна тисяча триста чотири гривні) 80 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем через Вінницький міський суд Вінницької області до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через тридцять днів з моменту проголошення. Заочне рішення може бути переглянуто Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 24.09.2018 року.

Позивач ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, адреса: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2.

Суддя: