АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року місто Київ.

Справа № 759/13194/17

Апеляційне провадження № 22-ц/796/7878/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Іванченка М.М., Рубан С.М.,

секретар судового засідання Задерей І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 липня 2018 року (у складі судді Миколаєць І.Ю. інформація про час постановлення ухвали та дату складання повного тексту ухвали відсутня)

в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням , -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року представник позивача Мороз В.П. звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просить визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - квартирою АДРЕСА_1

Ухвалою суду від 24.10.2017 року відкрито провадження у справі.

12.12.2017 року представник відповідача ОСОБА_7 через канцелярію суду подав заперечення в яких просив закрити провадження по справі. В обґрунтування заперечень представник відповідача посилається на те, що 28.02.2017 р. Апеляційний суд м. Києва виніс рішення, яким скасував заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зобов»язання зняти з реєстраційного обліку. У даній справі було рішення з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Також представник відповідача повідомляє про смерть позивачки ОСОБА_3, надавши суду копію свідоцтва про смерть серія І-БК № 417787 від 28.11.2017 року.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 23 липня 2018 року провадження у даній справі закрито.

Не погодившись із такою ухвалою суду, представник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що ОСОБА_2 є сином померлої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та є її спадкоємцем. Дана справа допускає правонаступництво, а тому, суд безпідставно закрив провадження у справі.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі, роз'яснено учасникам справи право на подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с.82).

10 вересня 2018 року ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_8. в інтересах ОСОБА_2 Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Зазначив, що вимоги, які випливають з даної категорії правовідносин, процесуального правонаступництва не допускають, а тому суд обґрунтовано закрив провадження у справі.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 доводи скарги підтримав.

Представник ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження в справі, суд першої інстанції виходив із того, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду зроблено з порушенням нор матеріального та процесуального права.

Так, ч. 1 ст. 55 ЦПК України визначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Процесуальне правонаступництво, як і заміна неналежної сторони, означає зміну персонального складу учасників спору. Процесуальне правонаступництво можна визначити як заміну сторони чи третьої особи у спірних або встановлених судом правовідносинах внаслідок зміни суб'єктів права або обов'язку в матеріальних правовідносинах.

Смерть фізичної особи як підстава для процесуального правонаступництва має універсальний характер. У тих випадках, коли матеріальні правовідносини тісно пов'язані з особою суб'єкта, правонаступництва матеріального, а відтак, і процесуального не може бути. Зокрема, згідно ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, які випливають із зобов'язання, що пов'язане з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Тобто, вимоги, які випливають з даної категорії правовідносин, процесуального правонаступництва не допускають.

Предметом спору в даній справі є визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Заявляючи вказані вимоги, ОСОБА_3 посилалась на те, що станом на дату цієї позовної заяви, позивач є співвласником квартири АДРЕСА_2.

Оскільки в позові заявлено вимоги щодо користування об'єктом нерухомості, частина якого належить на праві приватної власності померлій ОСОБА_3, а право користування є складовою права власності, висновок суду про те, що правовідносини не допускають правонаступництво є хибним.

Відповідно, суд першої інстанції мав зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до залучення до участі в справі правонаступників померлої 05 жовтня 2017 року ОСОБА_3

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженні у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на зазначені норми, а також враховуючи, що ухвала суду про закриття провадження перешкоджає подальшому провадженню, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, допущено порушення процесуальних норм, така ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 379, 382-384, 389 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 липня 2018 року скасувати, справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 25.09.2018 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді С.М. Рубан

М.М. Іванченко