Справа № 466/4011/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 жовтня 2018 року м. Львів

Шевченківський районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді Федорової О.Ф.

секретаря судового засідання Романчук М.С.М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовноюзаявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Шевченківський районний відділ ГУ ДМС України у Львівській області, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом -

встановив :

Позивачі звернулися до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання такою, що втратила право користування житлом.

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що є співвласниками трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності №57661 від 15 травня 2000 року. Вказаний будинок перебуває на балансі Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Пан Клен, що знаходиться за адресою: 79020, м. Львів, вул. П.Панча, 7.

У квартирі АДРЕСА_2 з 28 грудня 2012 року зареєстрована відповідач ОСОБА_6, яка вселилася у житлове приміщення як член сімї власника житла після реєстрації шлюбу з ОСОБА_2.

Рішенням Шевченківського районного суд м. Львова від 20 січня 2017 року вказаний шлюб розірвано.

31 грудня 2016 року відповідач добровільно виселилася із займаної квартири, однак не вчинила дій направленних на добровільне зняття з реєстраційного обліку місця проживання.

З 31 грудня 2016 року до моменту звернення до суду відповідач за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується довідками від 25.03.2017 року, 01.06.2017 року, 31.08.2017 року, 10.11.2017 року. Сплату комунальних платежів не здійснює.

Жодних перешкод у доступі відповідача до вказаного житла позивачі не чинили, про що свідчать письмові підтвердження ОСББ Пан Клен № 56 від 26.04.2018 року та Шевченківського відділу поліції ГУНП у Львівській області № 5182/43/01/11-18 від 27.04.2018 року.

Позивачі неодноразово зверталися до відповідача з проханням подати до Шевченківського районного відділу ГУ ДМС України у Львівській області заяву про зняття з реєстраційного обліку у спірній квартирі, однак відповідач не реагувала.

Реєстрація місця проживання відповідача у вказаному житлі створює для позивачів перешкоди у вільному користуванні майном, оскільки вони вимушені нести витрати зі сплати комунальних послуг, які вираховуються залежно від кількості зареєстрованих за даною адресою осіб, а також перешкоджає в отриманні соціальних пільг, оскільки в їх розрізі визначається сукупний дохід та кількість зареєстрованих осіб. Крім того, у разі відчуження зазначеного майна, позивачі як продавці зобовязані будуть повідомляти покупців про відповідний факт, що може спровокувати відмову потенційних покупців від придбання майна, обмеженого правами третіх осіб.

Тому позивачі вважають, що відповідач, перебуваючи на реєстраційному обліку, чинить перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їм на праві приватної власності майном.

З посиланням на ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст. ст. 316, 317, 319, 321, 386, 391 Цивільного кодексу України просять суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою № 62 в будинку № 6 по вул. П. Панча у м. Львові.

У судове засідання позивачі та представник позивачів не зявилися, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності ( а.с.80, 94).

У судове засідання відповідач не зявилася, про дату, час та місце розгляду повідомленіа належним чином. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подала заяву з якої вбачається визнання позовних вимог, та просила проводити розгляд справи за її відсутності (а.с. 82)

В силу приписів статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до статті 206 Цивільно-процесуальне кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У суду відсутній обґрунтований сумнів щодо достовірності визнаних відповідачем обставин та добровільності їх визнання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 належить на праві спільної сумісної власності квартира № 62 загальною площею 65,70 кв.м. в будинку № 7 по вул. П. Панча у м. Львові, згідно свідоцтва про право власності на квартиру № 57661 від 15.05.2000 року, виданого виконавчим комітетом Львівської міської ради, зареєстрованого у реєстровій книзі за № 42698 (а.с.4)

Вказаний будинок перебуває на балансі Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Пан Клен, що знаходиться за адресою: 79020, м. Львів, вул. П.Панча, 7 відповідно до акту прийому-передачі від 01.06.2017 року , про що свідчить довідка ОСББ Пан Клен № 43 від 15.03.2018 року.

У квартирі АДРЕСА_3 з 28.12.2012 року зареєстрована відповідач ОСОБА_5, яка вселилася у житлове приміщення як член сімї власника житла, після реєстрації шлюбу з ОСОБА_2.

Рішенням Шевченківського районного суд м. Львова від 20.01.2017 року 466/10577/16-ц, шлюб розірвано, рішення набрало законної сили 01.02.2017 року.

31 грудня 2016 року відповідач добровільно виселилася із займаної квартири, однак не вчинила дій із зняття з реєстраційного обліку місця проживання.

З 01 січня 2017 року відповідач не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою ОСББ Пан Клен № 43 від 15.03.2018 року, а також Актами про не проживання особи за місцем реєстрації від 25.03.2017 року, 01.06.2017 року, 31.08.2017 року, 10.11.208 року, 01.03.2018 року, які підписані власниками сусідніх квартир та затверджені головою ОСББ Пан Клен ОСОБА_7 (а.с.7, 19-23).

Вказаними актами також підтверджуються факти відсутності речей відповідача у житловому приміщенні за вказаною адресою.

Щодо оплати житлово-комунальних послуг саме позивачем ОСОБА_1 свідчать надані ксерокопії квитанцій про сплату цих платежів (а.с. 24-30).

Жодних перешкод у доступі відповідача до вказаного житла позивачі не чинили, про що свідчить відповідь ОСББ Пан Клен№ 56 від 26.04.2018 року, яка надана на адвокатський запит № 02 від 25.04.2018 року та відповідь Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області № 5182/43/01/11-18 від 27.04.2018 р на звернення №3091 від 26.04.2018 року

Згідно з статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 статті16 Цивільного кодексу України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів судом, а також передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини 1 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Реєстрація місця проживання відповідача у вказаному житлі створює для позивачів перешкоди у вільному користуванні майном, оскільки вони вимушені нести витрати зі сплати комунальних послуг, які вираховуються залежно від кількості зареєстрованих за даною адресою осіб, а також перешкоджає в отриманні соціальних пільг, оскільки в їх розрізі визначається сукупний дохід та кількість зареєстрованих осіб. Крім того, у разі відчуження зазначеного майна, позивачі як продавці зобовязані будуть повідомляти покупців про відповідний факт, що може спровокувати відмову потенційних покупців від придбання майна, обмеженого правами третіх осіб.

Отже, факт реєстрації відповідача за адресою: 79020 АДРЕСА_4 створює позивачам перешкоди, у здійсненні ними права користування та розпорядження належним їм на праві приватної власності майном.

Частиною 2 статтею 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, встановивши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши надані сторонами докази як в цілому, так і кожного окремо, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 4, 12,82, 258, 264-265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 16, 316, 317, 319, 321, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Шевченківський районний відділ ГУ ДМС України у Львівській області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи як такої, що втратила право користування житло задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право користування квартирою № 62 в будинку №7 по вулиці Панча П. у м. Львові.

Стягнути з ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 704,80 грн. на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН 271121368, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Львівського апеляційного суду. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд м. Львова.

Повний текст рішення складено 02.11.2018 року.

Суддя ОСОБА_8