Ухвала

31 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 127/12811/17

провадження № 61-37815св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2018 року у складі судді Воробйова В. В. та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 03 травня 2018 року у складі колегії суддів: Марчук В. С., Денишенко Т. О., Берегового О. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди нежитлового приміщення та відшкодування матеріальної й моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що між сторонами 01 лютого 2017 року був укладений договір оренди нежитлового приміщення - кафе-бар «ІНФОРМАЦІЯ_1», яке розташоване на першому поверсі приміщення по АДРЕСА_1, без підвалу та мансардного поверху, загальною площею 219,6 кв. м. Зазначене приміщення належить йому на праві приватної власності. Строк оренди приміщення визначався на три роки: з 01 лютого 2017 року по 01 лютого 2020 року включно.

Відповідно до умов договору ОСОБА_2 був зобов'язаний використовувати приміщення за призначенням, додержуватись правил користування приміщенням та прибудинковими територіями, своєчасно вносити орендну плату, розмір якої згідно з пунктами 2.1. та 3.1. договору оренди складає суму в гривні, еквівалентну 200 доларам США щомісячно і вона повинна вноситися не пізніше 25-го числа поточного місяця.

Вказував, що ОСОБА_2 самовільно, на власний розсуд та без письмового погодження з ним, проводив ремонтні роботи в орендованому приміщенні, чим порушив пункт 4.7. договору оренди. Крім того, систематично не виконував умови договору щодо оплати оренди.

29 березня 2017 року він звернувся до ОСОБА_2 з письмовою претензією, в якій пропонував розірвати договір оренди приміщення, на яку останній не відреагував, як і на прохання добровільно сплатити суму заборгованості.

Відповідно до висновку спеціаліста товариства з обмеженою відповідальністю «Подільський Експертний Центр» від 29 травня 2017 року №1-м.з., вартість ремонтно-відновлюваних робіт, яка включає вартість матеріалів, станом на дату проведеного дослідження, становить 94 323 грн.

Таким чином, вказував, що ОСОБА_2 взятих на себе обов'язків за умовами вказаного договору не виконував, орендну плату не сплачував протягом трьох місяців, заподіяв йому шкоду внаслідок проведення самовільних ремонтних робіт. Також ОСОБА_2 такими діями завдав йому моральної шкоди, яка полягає у фізичних, душевних та психічних стражданнях.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд: розірвати достроково укладений між сторонами 01 лютого 2017 року договір оренди нежитлового приміщення кафе-бар «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1; стягнути на його користь з ОСОБА_2 суму коштів у розмірі 200 000 грн, з яких: 94 323 грн - за пошкодження приміщення, згідно висновку спеціаліста від 29 травня 2017 року; 1 000 доларів США, що еквівалентно за курсом Національного банку України 26 300 грн - заборгованість за оренду приміщення; 2 400 доларів США, що еквівалентно за курсом Національного банку України 63 200 грн - сума штрафу та пені; стягнути на його користь з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, упущеної вигоди.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що 23 січня 2017 року між сторонами було укладено усний договір оренди нежитлового приміщення - кафе-бар «ІНФОРМАЦІЯ_1», яке розташоване на першому поверсі приміщення по АДРЕСА_1, без підвалу та мансардного поверху, загальною площею 219,6 кв. м, а з 01 лютого 2017 договір був оформлений у письмовій формі та підписаний сторонами. На вимогу ОСОБА_1, він оплатив за два місяці 400 доларів США та 8 000 грн за оренду приміщення.

Через незадовільний стан внутрішніх приміщень об'єкта оренди, за усною пропозицією ОСОБА_1, він розпочав ремонт, що складався з придбання будівельних матеріалів, залучення робочих до виконання будівельно-оздоблювальних робіт тощо. При цьому сторони погодили, що вартість понесених ним витрат буде врахована в оплату оренди приміщення у подальший період з квітня 2017 року.

Також ним було проведено ремонт системи опалення, затрати на який склали 5 000 грн. За усним погодженням з ОСОБА_1, будівельною фірмою, яку він найняв, були виконані ремонтні роботи покрівлі будівлі, на що витратив 12 000 грн. На прокладення та заміну електрокабелю було витрачено 10 000 грн. На ремонт системи водопостачання та каналізації витрачено 15 000 грн. На проведення ремонту всередині приміщення витрачено 73 000 грн та на роботи і матеріали по оздобленню приміщення - 15 000 грн. Зазначав, що за усіма вказаними роботами ОСОБА_1 спостерігав особисто. Всі виконувані роботи він контролював та узгоджував з останнім.

Після того, як більшість робіт була виконана, ОСОБА_1 почав вимагати від нього підписання змін до умов договору оренди, а саме пункт, відповідно до якого всі здійснені поліпшення та благоустрій орендованого приміщення повинні безоплатно перейти у власність ОСОБА_1

Він відмовився від цієї пропозиції й ОСОБА_1 заявив, що розриває договір найму в односторонньому порядку. При цьому останній відмовився від пропозиції добровільно відшкодувати йому понесені витрати на ремонт та поліпшення приміщення.

Вказував, що ОСОБА_1 своїми діями перешкоджав його діяльності, чим заподіяв збитки у вигляді упущеної вигоди, а також спричинив йому душевні страждання, оскільки безпідставно обвинуватив його у крадіжці майна, погрожував йому, чим завдав моральної шкоди.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_2 просив суд: стягнути з ОСОБА_1 на його користь: 148 000 грн матеріальної шкоди, яка складається з: 18 000 грн - оплати за оренду приміщення; 5 000 грн - ремонт системи опалення; 12 000 грн - ремонтні роботи з покрівлі будівлі; 10 000 грн - прокладення та заміна електрокабелю; 15 000 грн - ремонт системи водопостачання та каналізації; 73 000 грн - проведення ремонту всередині приміщення; 15 000 грн - роботи і матеріали по оздобленню приміщення, а також 12 000 грн упущеної вигоди та моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 жовтня 2017 року зустрічний позов ОСОБА_2 прийнято до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надали суду належних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, тому їх позови є недоведеними. Спірний договір оренди приміщення від 01 лютого 2017 року суд вважав неукладеним.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 03 травня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2018 року - без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно і всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що договір оренди нежитлового приміщення від 01 лютого 2017 року є неукладеним і не створює для сторін прав та обов'язків з приводу невиконання його умов.

Також суд апеляційної інстанції відхилив посилання на те, що цей спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки сторони уклали договір, як фізичні особи.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій у частині вирішення його зустрічного позову та закрити провадження у справі у цій частині.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не звернули увагу на те, що спір виник між фізичними особами-підприємцями щодо договору оренди приміщення, який укладався суб'єктами господарювання, тому він має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Відзив на касаційну скаргу позивач до суду не подав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Справу необхідно передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або ВеликоїПалати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки касаційна скарга ОСОБА_2 містить доводи щодо порушення судами попередніх інстанцій правил суб'єктної юрисдикції.

Керуючись частиною шостою статті 403, частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу № 127/12811/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди нежитлового приміщення та відшкодування матеріальної й моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, упущеної вигоди передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник Б. І. Гулько Є. В. Синельников С. Ф. Хопта Ю. В. Черняк