Справа № 405/7456/18
Провадження №2-о/405/88/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2018 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого - судді Іванової Л.А.

при секретарі - Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Кропивницький міський відділ державної реєстрації смерті ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Кіровоградській області про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 на підставі ст. 317 ЦПК України звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту, в якій просила встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 02 вересня 2018 року в м. Донецьк, зазначивши на обґрунтування заяви, що вона (заявник) є рідною донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, в т.ч. і до окупації м. Донецьк. Також заявник вказала, що 02 вересня 2018 року, її (заявника) мати - ОСОБА_3 померла у м. Донецьк, тобто за місцем свого проживання та реєстрації, при цьому, факт її (ОСОБА_3А.) смерті підтверджується виданою ОСОБА_4 бюро судово-медичної експертизи (відділ судової експертизи трупів) Донецької Народної Республіки довідкою про причину смерті №3305 (форма №106) та свідоцтвом про смерть серії ДНР №114548 від 03.09.2018 року ,виданим Петрівським відділом запису актів громадянського стану м. Донецька Державної ОСОБА_5 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки.?Крім того, заявник вказала, що похоронами матері ОСОБА_3 займалася вона (заявник) особисто, та її (заявника) мати була похоронена на території кладовища «Петрівське-1» м. Донецьк, що підтверджується наявним у неї (заявника) свідоцтвом про захоронення, що було видано підприємством ритуальних послуг.

Заявник зазначила, що являючись донькою померлої ОСОБА_3, яка померла 02.09.2018 року в м. Донецьк, вона (заявник) звернулася до Кропивницького міського відділу державної реєстрації смерті ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Кіровоградській області з заявою про видачу свідоцтва про смерть ОСОБА_3, однак, їй (заявнику) було відмовлено у видачі даного документу, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, та видані їй (заявнику) довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть серії ДНР №114548 від 03.09.2018 року, видане Петрівським відділом запису актів громадянського стану м. Донецька Державної ОСОБА_5 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки не можуть бути прийняті Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті для здійснення реєстрації смерті особи, так як відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою України, рішення суду України про встановлення факту смерті особи в певний час або проголошення її померлою.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання надала заяву за вх. № 27272 від 01.11.2018 року, в якій просила подану нею заяву про встановлення факту смерті розглянути без її участі, заяву підтримала з підстав, зазначених в ній, просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Кропивницький міський відділ державної реєстрації смерті ГТУЮ у Кіровоградській області повідомлений про час та місце судового розгляду заяви належним чином, в судове засідання не з'явився, що не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення, виходячи з наступного.

Зі змісту ст. 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заявник ОСОБА_6 народилася 26 червня 1970 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 261624, виданим Петрівським рай. бюро РАЦС 10 липня 1970 року, актовий запис № 570, при цьому, батьками ОСОБА_6 в свідоцтві про народження зазначені в графі батько - «Буряк Георгій Іванович» та в графі мати - «Буряк Алефтина Андріївна».

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 уклали шлюб 08 вересня 1990 року, про що зроблено запис за № 435 та 08.09.1990 року видано свідоцтво про укладення шлюбу серії V-НО № 478695, при цьому, після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на «Синюкова».

З викладеного вище, вбачається, що заявник ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 02 вересня 2018 року на тимчасово окупованій території України у м. Донецьк, на підставі чого та відповідно до ст. 317 ЦПК України як родич померлого за межами такої території України має право на звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті.

Окрім того, судом також встановлено, що 02 вересня 2018 року в м. Донецьк, населений пункт, розташований на території, непідконтрольній державній владі України померла громадянка України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджується довідкою про причину смерті (до форми № 106/у) № 3305, виданою відділом судмедекспертизи трупів ОСОБА_4 бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоровя Донецької Народної Республіки, та свідоцтвом про смерть серії ДНР № 114548, виданим 03.09.2018 року Петровським відділом РАЦС м. Донецьк Державної ОСОБА_5 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки.

Як встановлено, заявник ОСОБА_1 має намір встановити факт смерті матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 02.09.2018 року в м. Донецьк, оскільки це має юридичне значення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законівУкраїни.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або посадові особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2 ст.9 Закону). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч.2 ст.9 Закону, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3 ст.9 Закону).

Відповідно до Постанови ОСОБА_8 України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» - окремі районі, міста і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України - визнані Верховною ОСОБА_8 України тимчасово окупованими.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-рвід 07.11.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» визначено, що на території міста Донецьк, де померла 02.09.2018 року ОСОБА_3, діяльність державних органів влади України, в тому числі органів (установ) державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється.

Довідка про причини смерті (до форми № 106/у) № 3305, видана відділом судмедекспертизи трупів ОСОБА_4 бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоровя Донецької Народної Республіки, та свідоцтво про смерть серії ДНР № 114548, видане 03.09.2018 року Петровським відділом РАЦС м. Донецьк Державної ОСОБА_5 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, за якими ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 02 вересня 2018 року, не створює правових наслідків для заявника та позбавляє її права здійснити реєстрацію факту смерті та отримання відповідного свідоцтва про смерть, - приймається судом як доказ факту настання смерті особи в певний час та в певному місці.

Після смерті матері ОСОБА_3, заявник ОСОБА_1 звернулася до Кропивницького міського відділу державної реєстрації смерті ГТУЮ у Кіровоградській області з метою здійснення державної реєстрації смерті ОСОБА_3, яка померла 02 вересня 2018 року, однак їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті з вказівкою на те, що заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_3, пред'явлено документ, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться в Україні органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно до вимог ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема (згідно з п. 8 цієї ж статті), смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Зазначеною нормою передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце в певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Статтею 317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, та, відповідно до зазначеної статті, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною ОСОБА_8 України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною ОСОБА_8 України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 19, 76-80, 81, 89, 263-265, 268, ст.ст.315-319, п. 8 ч. 1 ст.430 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_9 Георгіївни, заінтересована особа Кропивницький міський відділ державної реєстрації смерті ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Кіровоградській області про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території, - задовольнити.

Встановити юридичний факт - факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, місце народження: п. Углезаводськ Долинського району Сахалінської області, яка померла 02 вересня 2018 року, місце смерті: місто Донецьк.

Рішення допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене у загальному порядку, встановленому ст. ст. 354-356 ЦПК України.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_10