11.09.2018 Справа № 331/2756/18
Провадження № 2 /331/833/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Антоненко М.В.

за участю секретаря судового засідання: Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2

про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка ОСОБА_1, з 22.09.2001 р. по 24.02.2014 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з Відповідачем ОСОБА_2.

Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка постійно мешкає зі матірю.

24.02.2014 р. мій шлюб з відповідачем розірвано.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2014 р. з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2016 р. за позовом ОСОБА_2 розмір аліментів було зменшено до 1/6 частини з усіх видів доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного*віку, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду, та до повноліття дитини.

Згідно зі ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017р. мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Окрім того, ОСОБА_2 отримав за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2016 р. дохід у розмірі 52.070 грн. шляхом витребування цих коштів у позивачки за нібито проданий нею автомобіль. Підставою для такого судового рішення стали документи, які ОСОБА_2 оформив від її імені (як колишній співробітник ДАІ). У такий спосіб ОСОБА_2 суттєво покращив свій матеріальний стан за її рахунок.

Окрім того, нещодавно ОСОБА_2 було придбано автомобіль марки SsangYoung, реєстраційний № НОМЕР_1. Автомобіль зареєстровано на теперішню дружину Відповідача (яка не має доходу, який би дозволив здійснити таке придбання). Цей факт свідчить про поліпшення матеріального стану Відповідача, який приховує свій справжній дохід, офіційно отримуючи лише мінімальну заробітну плату.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - ОСОБА_3, 11.01.2006 p., - до 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду, та до повноліття дитини.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_4 позов підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні проти позову заперечував. Пояснив, що від шлюбу з ОСОБА_5 має двох малолітніх дітей доньок Олександру 29.11.2014 р. та Єлизавету ІНФОРМАЦІЯ_2 Надав суду відзив на позов, довідку про доходи та копію посвідчення особи яка має пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей.

В судове засідання призначене на 11.09.2018 р. відповідач не зявився, надав суду заяву про відкладення розгляду справи у звязку із занятістю його адвоката в іншому процесі. Жодного підтверджуючого документу суду не надав, а тому суд вважає причину його неявки неповажною.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Стаття 141 Сімейного кодексу України, передбачає рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, а саме мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір

прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 має на утриманні двох малолітніх доньок - Олександру 29.11.2014 р. та Єлизавету ІНФОРМАЦІЯ_2, не підлягає задоволенню позовна вимога про збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2016 р. (2/331/464/2016; 331/590/16-ц) в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу.

Разом з цим, на підставі частини 2 ст.182 СК України, з відповідача ОСОБА_2 підлягає до стягнення раніш визначена судом 1/6 частина з усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, суд зазначає, що визначений судом розмір аліментів забезпечить належне утримання малолітньої дитини та відповідає можливостям відповідача надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Керуючись 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2016 р. (2/331/464/2016; 331/590/16-ц) з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН) на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3, 11.01.2006 p. в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу), визначивши щомісячний розмір аліментів не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову з 03.04.2018 р. та до повноліття дитини.

В решті позовних вимог відмовити у звязку з необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН) на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, місце знаходження вул. Липська, буд. 18/5, м.Київ, 01601, отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок.

Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду Апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: М.В. Антоненко