Постанова

Іменем України

30 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 607/21749-ц

провадження № 61-26306св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Мартєва С. Ю.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4,

заінтересовані особи - Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс»,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 червня 2017 року у складі судді Дзюбича В. Л. та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 08 серпня 2017 року у складі суддів: Міщія О. Я., Ткача З. Є., Шевчук Г. М.,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2017 року ОСОБА_4 звернулася із скаргоюна дії Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, посилаючись на те, що постановою державного виконавця від 17 березня 2017 року відкрито виконавче провадження ВП №53586797 з примусового виконання виконавчого листа №607/21749/13-ц, виданого 19вересня 2016 року апеляційним судом Тернопільської області, про стягнення з неї на користь ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» заборгованості за кредитним договором в розмірі 246 158 долари 23 центи США, що в еквіваленті становить 2 731 018 грн 97 коп., та 66 487 доларів 23 центи США заборгованості за процентами, що еквівалентно 1 010 613 грн 31 коп., судового збору в сумі 5 268 грн. Того ж дня державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. Зазначила, що вказані постанови державного виконавця підлягають скасуванню, оскільки примусове виконання розпочато всупереч вимог частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі заяви стягувача, до якої не долучено квитанцію про сплату авансового внеску.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 08 серпня 2017 року, у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвали судів мотивовані тим, що згідно наявного у матеріалах виконавчого провадження оригіналу платіжного доручення №6534 від 14 лютого 2017 року ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» сплачено на рахунок Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області авансовий внесок у сумі 32 тис. грн. за подання виконавчого документа. Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що при відкритті виконавчого провадження ВП №53586797 територіальним органом виконавчої служби не допущено будь-яких порушень прав ОСОБА_4, а оскаржувані постанови головного державного виконавця Тернопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 17 березня2017 року про відкриття виконавчого провадження ВП №53586797 та накладення арешту на майно боржника винесені у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» на підставі усіх необхідних документів, передбачених вказаним законом.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду із розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить скасувати ухвали судів та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд розглянув скаргу на дії ДВС, а не на постанови ДВС, які фактично нею оскаржені. Крім того, розгляд справи у суді першої інстанції відбувся без її участі, хоча вона не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

16 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

За положеннями статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із частиною третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суди установили, що 15 березня 2017 року на адресу Тернопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області надійшла заява ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №607/21749/13-ц, виданого 19 вересня 2016 року апеляційним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» заборгованості за кредитним договором в розмірі 246 158 долари 23 центи США, що в еквіваленті становить 2 731 018 грн 97 коп., та 66 487 доларів 23 центи США заборгованості за процентами, що еквівалентно 1 010 613 грн 31 коп., судового збору в сумі 5 268 грн.

17березня 2017 року головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Мисан О. П. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВПР №53586797 та про арешт майна боржника.

Згіднооригіналу платіжного доручення № 6534 від 14 лютого 2017 року ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» сплачено на рахунок Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області авансовий внесок у сумі 32тис. грн за подання виконавчого документа.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦПК України 2004 року сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом статті 387 ЦПК України 2004 року за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_4 суди встановили, що дії державного виконавця щодо винесення постав про відкриття виконавчого провадження та арешт майна боржника узгоджуються із вимогами закону, тобто дослідили правомірність винесення постанов державного виконавця, які оспорюються заявником. Таким чином, доводи касаційної скарги про те, що суд розглянув скаргу на дії ДВС, а не на постанови ДВС, які фактично нею оскаржені, є безпідставними.

Не становлять підставу скасування оскаржуваних ухвал судів й посилання заявника на розгляд скарги без її участі у суді першої інстанції, оскільки ОСОБА_4 була присутня в судовому засіданні при розгляді її скарги в апеляційному суді та не була позбавлена можливості доводити перед судом переконливість своїх доводів.

Таким чином, доводи касаційної скарги є необґрунтованими та не спростовують правильність висновків судів.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про зупинення виконання постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника до закінчення розгляду справи касаційним судом.

На підставі частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Таким чином, суд касаційної інстанції може зупинити виконання саме судового рішення, що є предметом оскарження за касаційною скаргою, а не рішення іншого юрисдикційного органу, дії чи рішення якого оспорюються за позовом (скаргою).

Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника необхідно відмовити.

Керуючись статтями 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зупинення виконання постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 08 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв