Ухвала

01 листопада 2018 року

м. Київ

справа №607/7268/17

провадження №61-42304св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Фаловської І. М.

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_4 про відвід колегії суддів:

Висоцької В. С., Пророка В. В., Фаловської І. М., та заяви суддів

Висоцької В. С., Пророка В. В., Фаловської І. М. про самовідвід при розгляді касаційної скарги ОСОБА_4 на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Тернопільської області від 10 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до виконавчого комітету Тернопільської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» м. Тернополя, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6, про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно; за позовною заявою третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4, яка діє своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6, до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, про припинення зловживання правами, спрямованим на завдання шкоди та порушення права на належне на праві власності нежитлове приміщення,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Тернопільської області від 10 липня 2018 року в указаній вище справі.

Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України, автоматизованою системою розподілу справ визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача Висоцької В. С. та суддів: Пророка В. В. і Фаловської І. М.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. від 26 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції, зупинено дію оскаржуваних судових рішень до закінчення касаційного провадження.

16 жовтня 2018 року справу передано на розгляд суддів-доповідачу.

18 жовтня 2018 року Верховним Судом зареєстровано заяву

ОСОБА_4 про відвід колегії суддів: Висоцької В. С., Пророка В. В.,

Фаловської І. М. при розгляді її касаційної скарги на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Тернопільської області від 10 липня 2018 року, ухвалені у даній справі.

У заяві про відвід ОСОБА_4 вказує про незгоду з судовим рішенням, ухваленим даною колегією суддів Верховного Суду, при розгляді касаційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 07 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Тернопільської міської ради, товариства з обмеженою відповідальності «Міське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності. Заявник указує, що дана справа є взаємопов'язаною зі справою, яка переглядається.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Водночас, суддями Верховного Суду Висоцькою В. С., Пророком В. В.,

Фаловською І. М. заявлено самовідводи з підстав, визначених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

В обґрунтування наявності підстав для самовідводу судді зазначили, що вони приймали участь при розгляді касаційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 07 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Тернопільської міської ради, товариства з обмеженою відповідальності «Міське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності.

14 травня 2018 року вказаною колегією суддів прийнято постанову, якою касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 07 березня 2017 року залишено без змін. Оскаржуваною ухвалою апеляційного суду прийнято відмову ОСОБА_5 від позову, рішення суду Підволочиського районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2012 року, яким за

ОСОБА_5 в порядку спадкування першої черги за законом право власності на 1/3 частину офісного приміщення АДРЕСА_1, загальною площею 54,4 кв. м скасовано, провадження у справі закрито.

Предметом спору ОСОБА_5 у справі, яка вже переглядалась Верховним Судом, та у справі, касаційну скаргу у якій передано на розгляд тій же колегії суддів, є офісне приміщення АДРЕСА_1, загальною площею 54,4 кв. м.

Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об'єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Ураховуючи наведене, та з метою недопущення сумніву сторони у справі в об'єктивності та неупередженості суддів у розгляді даної справи, та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень Верховного Суду, колегія суддів прийшла до висновку, що заява ОСОБА_4 про відвід колегії суддів: Висоцької В. С., Пророка В. В., Фаловської І. М., та заяви суддів Висоцької В. С., Пророка В. В., Фаловської І. М. про самовідвід підлягають задоволенню

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 про відвід колегії суддів:

Висоцької В. С., Пророка В. В., Фаловської І. М., та заяви суддів

Висоцької В. С., Пророка В. В., Фаловської І. М. про самовідвід при розгляді касаційної скарги ОСОБА_4 на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Тернопільської області від 10 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до виконавчого комітету Тернопільської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» м. Тернопіль, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6, про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно; за позовною заявою третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4, яка діє своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6, до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, про припинення зловживання правами, спрямованим на завдання шкоди та порушення права на належне на праві власності нежитлове приміщення, задовольнити.

Справу передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

В. В. Пророк

І. М. Фаловська