Номер провадження: 22-ц/785/6290/18
Номер справи місцевого суду: 496/4/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

ОСОБА_2,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 24 квітня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на дитину в звязку з навчанням,

встановив:

02.01.2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з тих підстав, що їх спільна дочка з відповідачем ОСОБА_5 навчається в учбовому закладі та строк закінчення навчання червень 2019 року. Позивач на даний час не має постійної роботи перебивається періодичними заробітками, так як на його утриманні знаходиться хвора матір та дочка, яка навчається і потребує належної допомоги, на цих підставах йому тяжко одному утримувати дорослу студентку. Щодо мирного врегулювання даного питання з відповідачкою, сторони не можуть дійти згоди.

Відповідачка просила в позові відмовити на тій підставі, що будучи інвалідом 2 групи, непрацездатною, на утриманні якої є інша неповнолітня донька ОСОБА_6 та непрацездатні батьки, не повинна утримувати працездатну повнолітню дитину.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 24 травня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на дитину в звязку з навчанням було залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування вищевказаного рішення суду та ухвалення нового, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав жодного належного, допустимого та достовірного доказу у відповідності до ст.ст.77-79 ЦПК України щодо підтвердження своїх вимог. Суд прийшов до висновку про необґрунтованість та надуманість вимог позивача.

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що відповідачка не надає повнолітній дочці матеріальної допомоги у зв'язку з її навчанням.

На підтвердження цих доводів позивач стверджував, що відповідач має таку можливість, разом з тим він не має постійної роботи, сплачує аліменти відповідачці на утримання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак, колегія суддів критично ставиться до цих стверджень, виходячи з наступного.

Так, ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що згідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 253618, сторони по справі є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).

Згідно довідки ОКУ «Білгород-Дністровське» медичне училище» № 02-49/443, ОСОБА_7 є студентом 3 курсу вказаного учбового закладу з терміном навчання з 01.09.2015 року по червень 2019 року (а.с. 13).

Нормами ч. 1 ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

При цьому суд обгрунтовано послався на п. 17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року, із якого вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у відповідача немає можливості сплачувати аліменти на утримання доньки на період навчання, у звязку з чим у позові слід відмовити.

Такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Так, із матеріалів справи вбачається, що в 2012 році відповідачка перенесла ішемічний інсульт, що підтверджується випискою № 11095 (а.с. 55). Перебувала в стаціонарі: 2014 рік - з 20.03.2014 р. по 04.04.2014 р., виписка з мед. карти № 3792, та з 02.10.2014 р. по 17.10.2014 р., виписка з мед. карти № 13578; 2015 рік - з 23.04.2015 р. по 08.05.2015 року, виписка з мед. карти № 5452; 2016 рік - з 17.08.2016 р. по 31.08.2016 р., виписка з мед. картки № 10123; 2017 рік - з 19.09.2017 по 05.10.2017 року, що підтверджується випискою з мед. карти стаціонарного хворого № 11095 (а.с. 56-74).

Внаслідок хвороби відповідачка є інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою МСЕК серії 10 ААВ № 804903 від 05.09.2016 р., та пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 06.10.2016 року (а.с. 53,54).

Відповідачка отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1503,77 грн., що підтверджується витягом з нарахувань пенсії на картковий рахунок від 23 лютого 2018 року (а.с. 77-78).

Крім того, на утриманні ОСОБА_5 знаходиться неповнолітня дочка - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що мешкає разом з матірю, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 224710 (а.с. 76). Позивач визнав факт проживання молодшої доньки з відповідачкою та сплачує на її утримання аліменти по 500 грн. щомісяця, на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 24.10.2011 року, що підтверджується відповідним рішенням. Також відповідач ОСОБА_5 мешкає з батьками пенсіонерами - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 75, 83,84).

Також встановлено, що розходи на комунальні послуги у відповідачки щомісяця становлять 1500-1600 грн. (за січень 2018 року - 1684 грн.), що підтверджується квитанціями про оплату (а.с. 79-81).

Що стосується доводів апелянта про те, що відповідачка працює в готелі «Каліфорнія», то вони не підтверджуються доказами, які наявні в матеріалах справи, а є лише припущенням позивача, що у відповідності до ч. 6 ст. 81 не може бути покладено в основу рішення.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, який не прийняв до уваги пояснення позивача щодо його тяжкого матеріального стану, так як позивач не є інвалідом, а є працездатною особою і тому може працювати, а те, що у позивача немає постійної роботи, не означає, що в нього немає жодних доходів.

Знаходження на утриманні позивача хворої матері не може бути підставою для задоволення його позовних вимог, до того ж у відповідачки також мається двоє непрацездатних батьків, та на утриманні неповнолітня донька, яку неможливо утримувати за 500 грн., які їй сплачує позивач в якості аліментів.

Копії чеків на оплату медичних препаратів, також не можуть свідчити про обгрунтованість і підставність позовних вимог, так як із вказаних чеків не слідує, хто і для кого їх придбавав (а.с.139-141).

Що стосується посилання заявника апеляційної скарги на те, що він змушений нести витрати на сплату комунальних послуг, то вони в даному випадку не відіграють правового значення, так як у відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України в даному випадку відіграє значення та обставина, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці на період її навчання.

Таким чином, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_7 у зв'язку з її навчанням.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що суд позивача назвав відповідачем і навпаки, не можуть вплинути на законність і обґрунтованість рішення, а є опискою, яку суд може виправити в порядку, передбаченому ст.269 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Біляївського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.11.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_10

ОСОБА_2