КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/553/2018 Доповідач у ІІ інстанції - Волохов Л.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Сержанюка С.А., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3, та апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання правочину недійсним,

встановив:

У провадженні Голосіївського районного суду м. Києваперебуваласправа за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання правничу недійсним.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання правочину недійсним залишено без розгляду.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просять скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вищезазначеним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його не явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд першої інстанції постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду виходив з того, що у призначені судом дні розгляду справи, а саме: 18 жовтня 2017 року та 27 квітня 2018 року позивач та її представник не з'явилися, про місце і час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

У матеріалах справи відсутні відомості щодо належного повідомлення позивача чи її представника про розгляд справи судом першої інстанції.

Матеріали справи містять відомості про повернення до суду першої інстанції повістки про виклик позивача до суду з вказівкою причини повернення - за закінченням встановленого строку зберігання, що не свідчить про відмову позивача від одержання повістки чи про його незнаходження за адресою, що свідчить що позивача не було належним чином повідомлено судом про розгляд справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов невірних та передчасних висновків про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки ні позивач, ні його представник не були належним чином повідомлені про час і дату проведення судового засідання.

Згідно ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ч. 6 ст. 259, ст. 268, 383 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3, та апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 рокускасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Волохов Л.А.

Судді: Сержанюк А.С.

МатвієнкоЮ.О.