Справа № 524/2195/18
Провадження № 2/524/1429/18
24 вересня 2018 року м.Кременчук
Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:
Головуючого судді - Андрієць Д.Д.,
за участю секретаря - Воблікової І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом, в якому просили суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1
І. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧІВ
Свої вимоги позивачі мотивували тим, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1. У даній квартирі зареєстрований - ОСОБА_3, який є братом ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2. З 2006 року за адресою: АДРЕСА_2, відповідач не проживає, не несе витрат по оплаті житлово-комунальних послуг. Добровільно ОСОБА_3 відмовляється знятись з реєстрації. У зв'язку із тим, що відповідач зареєстрований в належному їм житлі, вони вимушені сплачувати кошти за комунальні послуги, які нараховуються з урахуванням факту його реєстрації.
В судове засідання сторони не з'явились, позивачі надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач заяв та клопотань до суду не надав, відзив не подав.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_3, що підтверджується копією договору дарування серії ВТВ №301115, посвідченого 25 грудня 2012 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №255960 від 02.02.2013, копією рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.11.2006, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13792017 від 05.03.2007, копією свідоцтва, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №94413101 від 14.08.2017.
У вказаній квартирі зареєстрований ОСОБА_3, що підтверджується довідкою відділу ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та довідкою ТОВ «Житлорембудсервіс» від 08.02.2018.
Відповідач за місцем реєстрації не проживає. Факт тривалого не проживання ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 підтверджується актом ТОВ «Житлорембудсервіс» від 08.02.2018 №97М, відповідно до якого свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили те, що ОСОБА_3 з 2006 року у вищевказаній квартирі не проживає.
Частиною 1 ст. 29 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України) встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Статтею 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання, на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним власником житла або законом.
Статтями 64, 156 ЖК України, передбачено, що до членів сім'ї власника квартири (квартири) належать дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Члени сім'ї власника жилого квартири (квартири), які проживають разом з ним у квартири (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Згідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.
V.ОЦІНКА СУДУ
Враховуючи те, що відповідач не проживає у спірному житлі більше 1 року, а його реєстрація у спірному житлі створює перешкоди для власників квартири, викликані необхідністю сплачувати вартість комунальних послуг з урахуванням реєстрації відповідача, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Таким чином, суд визнає ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 704,80 грн.
Керуючись ст. ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням -задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на корись ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, рнокпп НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць