Провадження № 2/263/2801/2018
УХВАЛА

23 жовтня 2018 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану частину відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 19 жовтня 2018 року надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ПАТ «Українська залізниця», за змістом якої позивач просив стягнути заборгованості по заробітній платі та компенсацію за невикористану частину відпустки у розмірі 19053,83 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку - з 19.05.2017 року по 19.10.2018 року у розмірі 108228,12 грн.

У позовній заяві позивачем зазначено, що він звільнений від сплати судового збору з підстав, передбачених ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Ознайомившись із матеріалами позову, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач окрім заборгованості по заробітній платі, просить суд стягнути із відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 108228,12.

До структури заробітної плати, визначеної у статті 2 Закону України «Про заробітну плату», входять: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки фактичного розрахунку.

Середній заробіток, який стягується у відповідності до вимог ст. 117 КЗпП України, є санкцією за затримку розрахунку при звільненні і не є складовою заробітної плати.

Згідно з п. п. 3.9 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні відносяться до інших виплат, що не належать до фонду оплати праці. Теж саме стосується вихідної допомоги, повязаної зі звільненням з підстав передбачених ч.3 ст.38 КЗпП України.

З огляду на викладене, за позовними вимогами, які випливають із трудових відносин, крім подання позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, судовий збір справляється за ставками, визначеними пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлює прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року у розмірі 1762 грн.

Тобто ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою з 1 січня 2018 року справляється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 704,8 грн. та не більше 8810 гривень.

Таким чином, позивач має бути звільнений від сплати судового збору в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, але враховуючи наявність позовної вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку необхідно сплатити судовий збір у розмірі, відповідно до пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

З огляду на вкладенні вимоги Законів України «Про судовий збір» та «Про Державний бюджет України на 2018 рік» позивачу при зверненні до суду з вимогами майнового характеру необхідно сплатити 1 відсоток від розміру позовних вимог в цій частині, а саме 1082,28 грн.

Судовий збір за подання позовної заяви до Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області необхідно перерахувати або внести за такими реквізитами: одержувач: Маріуп. УК/Жовтнев. р-н/22030101 (Жовтневий районний суд м. Маріуполя); Код ЄДРПОУ (банку): 37989721; Банк одержувача: ГУ ДКСУ у Донецькій області; р/р: 5052; МФО: 899998.

На підтвердження оплати судового збору до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області необхідно надати оригінал квитанції про оплату судового збору.

Крім цього, позивач в позовній заяві зазначає про наявність заборгованості із заробітної плати та компенсації за невикористану частину відпустки у розмірі 19053,83 грн. Разом з цим, позивач не надає доказів існування такої заборгованості та не зазначає про неможливість надання таких доказів.

Згідно ч. 3 ст. 177 ЦПК України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

З огляду на викладене, позивачу необхідно надати на адресу суду докази наявності заборгованості із заробітної плати та компенсації за невикористану частину відпустки, а в разі неможливості самостійно надати зазначені докази, зазначити про це в клопотання про їх витребування.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, необхідно дійти висновку про залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану частину відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

У випадку невиконання ухвали позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачеві.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/sud0519.

Ухвала набуває законної сили негайно.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О. Соловйов