МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №370/2138/17

"19" жовтня 2018 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Захарченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 44 780.82 гривень, яка складається з наступного:

- 1563.60 гривень - заборгованість за кредитом;

- 36 508.61 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 4100.00 гривень заборгованість за пенею та комісією;

також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500.00 гривень - штраф (фіксована частина);

- 2108.61 гривень - штраф (процентна складова), а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1600.00 гривень.

При цьому позивач посилається на те, що 15.04.2013 року між ним та ОСОБА_1 укладено договір №б/н, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 1 800.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач не виконує зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором, відтак позивач просить задовольнити його вимоги.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 05.12.2017 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 27.04.2018 року продовжений судовий розгляд цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, позивачу та відповідачу строк для подання відповіді на відзив та заперечень відповідно.

В судове засідання представник позивача не зявився, в позові зазначено про розгляд справи у відсутності представника банку.

Відповідач, його представник в судове засідання не зявились.

Відповідачем подані відзив на позовну заяву, в якому викладено заперечення проти задоволення позовних вимог банку; подано заяву про застосування строків позовної давності з зазначенням про те, що за позовними вимогами ПАТ КБ «ПриватБанк» строк виконання настав у січні 2017 року та сплив станом на дату звернення банку до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Встановлено, що 15.04.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 1 800.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач стверджує, що підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Окрім цього, позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Одночасно пунктом 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг, передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9. Умова та правил надання банківських послуг і п.5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п.1.1.2.3. до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахункам.

Як встановлено судом з розрахунку заборгованості позивача за договором № б/н 15.04.2013 року, укладеного між банком та відповідачем, станом на 31.08.2017 року, вбачається, що останнє надходження готівки на картрахунок здійснено 31.01.2014 року в сумі 120.00 гривень.

Відповідно до умов договору №б/н від 15.04.2013 року, строк дії договору відповідає строку дії картки, встановленого умовами договору в один рік.

До суду за захистом порушеного права банк звернувся у грудні 2017 року.

Відповідачем у відзиві вказано, що на час звернення позивача до суду пройшло більше ніж три роки з часу здійснення останнього платежу, відтак, на думку відповідача, банк повинен був звернутися не пізніше 31.01.2017 року.

Відповідно до умов договору кінцевий термін виконання кредитного зобовязання відповідає строку дії картки. Строк дії картки в договорі визначений в один рік.

За змістом ст.257 ЦК України, загальна позовна давність становить три роки.

Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином. Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання (стаття 610 ЦК України).

Таким чином, одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (ст. 530, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

За загальним правилом, визначеним ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За загальним правилом, згідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 року у справі №6-14цс14, відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливу останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у грудні 2017 року, тобто після закінчення встановленого законом трирічного строку для звернення до суду за захистом порушеного права, початок якого слід рахувати зі спливом останнього дня місяця дії виданої банком картки, яким є 15.04.2014 року.

Сплив позовної давності про застосування, якого заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Окрім пропуску Позивачем строків позовної давності на звернення до суду з позовом, суд звертає увагу на наступне.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Засобами є: 1. письмові, речові і електронні докази; 2. висновки експертів; 3. показання свідків (ст.76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ЦПК України).

Згідно вимог 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту заперечень відповідача встановлено, що позивач, посилаючись на викладені обставини у відповіді на відзив, додав на їх підтвердження виписки по рахунку, відкритому на обслуговування договору №б/н від 13.04.2013 року та довідку про видачу кредитних карт згідно кредитному договору б/н від 15.04.2013 року та отримав картки зі строком останньої перевипущеної картки до останнього дня 10.2017 року.

Також, позивач, зазначаючи, що відповідачу було видано саме картку з вказаним номером, посилається на чорно-біле фото клієнта з карткою, та долучає до відповіді на відзив відповідну роздруківку.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд не може визнати їх належними, допустимими, достовірними, а позовні вимоги такими, що могли б підлягати задоволенню.

Суд підтримує доводи відповідача про те, що долучена до матеріалів справи довідка про видачу карток ОСОБА_1, так само як і роздруківка фотографії особи з однією з карток, не можуть бути прийняті як належні та допустимі докази по справі, так як не підтверджують заявлені позовні вимоги, не відображають хронологію видачі карток та погоджених сторонами кредитних зобовязань, умов договорів, додаткових угод до кредитного договору б/н від 13.04.2013 року.

Судом встановлено, що ні у позовній заяві, ні у відповіді на відзив позивач не посилається на документи, які б підтверджували підписання ОСОБА_1 додаткових угод та отримання подальших карток на виконання договору №б/н від 15.04.2013 року, не долучає відповідні докази до позовної заяви та відповіді на відзив.

Долучена до матеріалів справи роздруківка фотографії ОСОБА_1 є нерозбірливою, з роздруківки не видається за можливе встановити ні номера картки, ні строку її дії, що унеможливлює встановлення судом відповідності між відомостями, вказаними у відповіді на відзив та даними долучених матеріалів.

З огляду на встановлені обставини, керуючись положеннями статей 76-81 ЦПК України, суд не може визнати надані банком докази такими, що могли б виступити підтвердженням заявлених позовних вимог, та не приймає дані докази до уваги.

З урахуванням наведеного позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв'язку з пропуском ним строку позовної давності.

Керуючись вимогами ст.509, 525- 527, 530, 598-599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України ст.263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Макарівський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду за правилами, встановленими ст.354-356 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст.273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 19.10.2018 року.

Суддя