Справа № 202/2984/18
Провадження №2/202/1626/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Шишляннікова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 16 серпня 2007 року у розмірі 15985,93 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16 серпня 2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 2400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач своєчасно не надавав позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсоткам, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим станом на 26 квітня 2018 року загальна сума заборгованості за вищезазначеним кредитним договором становить 15985,93 грн., з яких: 997,93 грн. - заборгованість за кредитом; 1851,32 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 11899,25 грн. - нараховано пені; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 737,43 грн. - штраф (процентна складова).

В судове засідання представник Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність, відзив не подавала, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до ст.ст. 280 - 289 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 серпня 2007 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» було укладено договір № б/н про отримання кредиту у розмірі 2400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Судом також встановлено, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між нею і банком договір про надання банківських послуг.

Із заяви відповідача вбачається, що вона ознайомлена та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». 17.07.2009 проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису ЄДРПОУ 8006727).

14 червня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено найменування позивача з Публічне акціонерне товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк».

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.6 умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п. 1.1.2.7 умов та правил надання банківських послуг власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії.

Відповідно до п. 2.1.1.12.9 правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку в тому числі з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Відповідно до п. 2.1.1.12.11 правил користування платіжною карткою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ч. 4. ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені.

В підтвердження наявності заборгованості позивачем були надані відповідні розрахунки заборгованості відповідача за кредитним договором від 16 серпня 2007 року, згідно з якими заборгованість відповідача станом на 26 квітня 2018 року становить 15985,93 грн., з яких: 997,93 грн. - заборгованість за кредитом; 1851,32 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 11899,25 грн. - нараховано пені; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 737,43 грн. - штраф (процентна складова).

Щодо вимоги про стягнення пені у розмірі 11899,25 грн. суд керуються наступним.

Штраф і пеня є видами неустойки (ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Хоча зазначене положення закону є правом, а не обов'язком суду, однак, якщо наявні такі обставини, то вони мають ураховуватися судом.

Істотними обставинами в розумінні ст. 551 ЦК можна вважати ступінь виконання зобов'язання боржником, наприклад, дострокове погашення кредиту та процентів, доведений матеріалами справи тяжкий майновий стан боржника, інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Як зазначено з правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-100цс14 від 03.09.2014 року, частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Установивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання (разом із нарахованою індексацією та трьома процентами річних), суд, на відміну від судових рішень, наданих для порівняння, не застосував до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України, яка підлягала застосуванню.

В даній справі заявлений розмір неустойки більш ніж у одинадцять разів перевищує розмір кредитної заборгованості по тілу кредиту, докази наявності негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання відсутні, немає доказів наявності у позивача збитків у зв'язку із неналежним виконанням зобов'язання.

Враховуючи наведені обставини справи та правову позицію Верховного Суду України, суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки і стягнути 997,93 грн., що відповідає розміру кредитної заборгованості по тілу кредиту.

Щодо стягнення з відповідача судових штрафів в загальному розмірі 1237,43 грн., то позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором є порушенням положень, закріплених у статті 61 Конституції України в частині заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року по цивільній справі № 6-2003цс15, яка є обов'язковою для всіх судів України.

Таким чином, оскільки відповідач не виконує свої зобов'язання за договором, позовні вимоги є підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору від 16 серпня 2007 року станом на 26 квітня 2018 року у розмірі 3847 (три тисячі вісімсот сорок сім) грн. 18 коп., з яких: 997,93 грн. - заборгованість за кредитом; 1851,32 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 997,93 грн. - нараховано пені.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 549, 551, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (місце проживання: АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (, р/р 3111, МФО 305299) заборгованість по кредитному договору від 16 серпня 2007 року станом на 26 квітня 2018 року у розмірі 3847 (три тисячі вісімсот сорок сім) грн. 18 коп., з яких: 997,93 грн. - заборгованість за кредитом; 1851,32 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 997,93 грн. - нараховано пені.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» сплачений судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подання протягом 30 днів апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Волошин Є.В.