Справа № 630/506/18
Провадження № 2/630/343/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дем'яненко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Тимошенко К.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області в порядку загального провадження цивільну справу № 630/506/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Люботинської міської ради Харківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2, Люботинської міської ради про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю.

Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими за адресою: м. Люботин, вул. Лікарняна,12 за набувальною давністю.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона з 1998 року фактично користується житловим будинком, який розташований за адресою: м. Люботин, вул. Лікарняна,12.

Враховуючи те, що позивач добросовісно, відкрито, безперервно володіє будинком, розташованим за адресою: м. Люботин, вул. Лікарняна,12, доглядає за ним аби запобігти його псуванню чи руйнуванню, робить необхідні ремонтні роботи, проживає в ньому, відкрито володіє всім будинком більше десяти років, не приховуючи цей факт, вона вважає за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати в порядку набувальної давності за нею право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилався, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечувала.

Від Люботинської міської ради Харківської області на адресу Люботинського міського суду надійшов лист, в якому просили розглядати справу у відсутності їх представника, за наявними у справі документами відповідно до вимог чинного законодавства.

Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами, підтверджуються наданими суду доказами, та відповідні їм правовідносини.

Земельна ділянка за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Лікарняна,12 закріплена за ОСОБА_3, що вбачається із акту виконкому Люботинської міської ради народних депутатів від 06 січня 1960 року (а.с.60).

На земельній ділянці за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Лікарняна,12, розташований житловий будинок літ. «А-1». Загальною площею 29,8 кв.м, житловою площею 13,8 кв.м 1959 року побудови, що вбачається із технічного паспорту та довідки КП «Люботинське БТІ» від 27 липня 2018 року за вих. № 201. Житловий будинок на теперішній час не зареєстрований (а.с.68-71, 72).

ОСОБА_4 померла 04 січня 1986 року, що вбачається із свідоцтва про народження, виданого Люботинською міською радою, актовий запис № 10 (а.с.65).

За життя ОСОБА_4 залишила заповіт, за яким все своє майно заповідала ОСОБА_5 (а.с.64)

Згідно відповіді Харківського обласного нотаріального архіву від 03 вересня 2018 року, ОСОБА_5 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 Спадкова справа відкрита, свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с. 82-89).

ОСОБА_5 померла 15 січня 1988 року, що вбачається із свідоцтва про народження, виданого Люботинською міською радою, актовий запис № 29 (а.с.67).

За життя ОСОБА_5 залишила заповіт, за яким все своє майно заповідала ОСОБА_6 (а.с.66)

Крім того, в 1987 році ОСОБА_5 дозволила проживати ОСОБА_6 в будинку, розташованому за адресою: м. Люботин, вул. Лікарняна,12.

Згідно відповіді Харківського обласного нотаріального архіву від 03 вересня 2018 року, ОСОБА_6 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 Спадкова справа відкрита, свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с. 82-89).

ОСОБА_6 29 серпня 1998 року зареєстрував шлюб з позивачко, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.10). З вказаного часу позивач стала проживати разом з чоловіком у житловому будинку, розташованому за адресою: м. Люботин, вул. Лікарняна,12, вважаючи, що це будинок її чоловіка ОСОБА_6 Факт проживання ОСОБА_1 у вказаному будинку з 1998 року підтверджується актом квартального комітету №61 (а.с.14).

ОСОБА_6 помер 07 січня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції в Харківській області (а.с.12).

Як вбачається із відповіді приватного нотаріуса ХРНО ОСОБА_7 від 03 вересня 2018 року після смерті ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини звернулася дружина ОСОБА_1, з заявою про відмову від прийняття спадщини донька ОСОБА_2 (а.с.77-79)

Позивачем до матеріалів справи надано документ, що підтверджують сплату комунальних послуг (а.с.15-59)

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 344 ЦК України, право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях.

Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

В Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказується, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 5, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Згідно з абз. 2 п. 13 указаної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 добросовісно, відкрито, безперервно володіє будинком за адресою: м. Люботин, вул. Лікарняна,12, доглядає за ним аби запобігти його псуванню чи руйнуванню, робить необхідні ремонтні роботи, проживає в ньому, відкрито володіє всім будинком більше десяти років, не приховуючи цей факт, суд вважає за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати в порядку набувальної давності за позивачем право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами.

Пунктом 8 прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2001 року.

Таким чином, на день звернення до суду загальний час добросовісного, відкритого, безперервного володіння, доглядання та користування позивачем житловим будинком складає 20 років, що відповідає вимогам ст. 344 ЦК України.

Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне: позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Судові витрати судом не стягуються з позивача, оскільки вона сплатила судовий збір в повному обсязі при зверненні з позовом до суду.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,81, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України , ст. 328, 344 ЦК України (в редакції 2003 року), суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Люботинської міської ради Харківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 29,80 кв.м, житловою площею літ. 13,80 кв.м з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Лікарняна, 12, за набувальною давністю.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н., 50 % сплаченого судового збору, а саме 352,4 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 28 вересня 2018 року.

Суддя (підпис) ОСОБА_8