Провадження № 2/522/4407/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Смоковій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору дарування дійсним, -

встановив:

29.11.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки та просить визнати дійсним договір дарування валютних цінностей у сумі 30000 (тридцять тисяч) доларів США, укладений 15 березня 2007 року між ОСОБА_2 як дарувальником та ОСОБА_5 як обдарованим.

При цьому посилається на те, що 29.11.2017 року нею було отримано у якості дару від матері ОСОБА_2 30000 (тридцять тисяч) доларів США для купівлі земельної ділянки в селі Проців Бориспільського району Київської області, про що укладено договір у простій письмовій формі, який посвідчено двома свідками. Вона та ОСОБА_2 дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору, відбулася передача грошових коштів, отже здійснено повне виконання договору.

ОСОБА_2 з'явитися до нотаріальної контори та посвідчувати договір нотаріально відмовилася, оскільки вважала це виключно сімейною справою, хворобливим станом та відсутністю бажання нести додаткові витрати за нотаріальне посвідчення.

Вказані грошові кошти були власним накопиченням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 протягом життя.

При недотриманні вимог закону, щодо нотаріального посвідчення, укладений договір дарування є нікчемним. У зв'язку з чим вона звернулася до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник третьої особи - ОСОБА_4 в судовому засіданні з позовом не погодився, вважає його таким, що не підлягає задоволенню, також надав суду письмові пояснення на позов.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала суду відзив на позовну заяву та відповідну заяву, згідно яких позовні вимоги визнає та просить розглянути справу за її відсутністю.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, надав суду заяви, згідно яких з позовом згоден та просить розглянути справу за його відсутністю.

Вислухавши пояснення позивачки, представника третьої особи - ОСОБА_4, свідка ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з письмовою розпискою від 15 березня 2007 року ОСОБА_2 передала у дар своїй доньці ОСОБА_5 із власних заощаджень 30000 (тридцять тисяч) доларів США для придбання нею земельної ділянки в селі Проців Бориспільського району Київської області. Розписка містить також підписи двох свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6

(а.с. 5)

Згідно свідоцтва про зміну імені ОСОБА_5 07.11.2017 року змінила ім'я на ОСОБА_1.

(а.с. 29)

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.07.2017 року по справі № 359/2836/15-ц у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмету спору: ОСОБА_8, про визнання права особистої власності на частину земельних ділянок відмовлено.

Як зазначено в мотивувальній частині рішення суду: „Суд вважає, що розписка написана ОСОБА_2 від 15.03.2007 року, в якій містяться підписи двох свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9, не відповідає вимогам, які ставляться цивільним законодавством при оформленні договору дарування, позики або інших цивільно-правових стосунків. При цьому судом не встановлено жодних перешкод для нотаріального посвідчення такого правочину або ухилення однієї із сторін від такого укладання.

(а.с. 51 - 54)

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 12.10.2017 року, апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.07.2017 року залишено без змін.

Як зазначено в мотивувальній частині рішення суду: „Оскільки розписка про дарування грошових коштів від 15 березня 2007 року нотаріально не посвідчена, що свідчить про її нікчемність як договору дарування, то вона не може вважатися підтвердженням факту, що саме ці грошові кошти витрачені на придбання спірних 1/2 частин земельних ділянок. З наведених підстав участь свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не є доказом передання вказаних грошових коштів.

(а.с. 55 - 57)

Отже, вказаним судовим рішенням, яке вступило в законну силу, встановлено, що договір дарування валютних цінностей у сумі 30000 (тридцять тисяч) доларів США, укладений 15 березня 2007 року між ОСОБА_2 як дарувальником та ОСОБА_5 як обдарованим, є нікчемним.

Згідно частини 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини про нікчемність вказаного договору дарування, встановлені ухвалою апеляційного суду Київської області від 12.10.2017 р. по цивільній справі № 359/2836/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмету спору: ОСОБА_8, про визнання права особистої власності на частину земельних ділянок, розташованих у с.Проців Бориспільського району Київської області, не підлягають доказуванню по цій справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.11.2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.07.2017 р. та на ухвалу апеляційного суду Київської області від 12.10.2017 року у справі № 359/2836/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмету спору: ОСОБА_8, про визнання права особистої власності на частину земельних ділянок.

(а.с. 58)

Касаційне провадження по вказаній справі на даний час не завершено.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позивачкою не надано суду належних доказів порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, суд вважає, що позов є завідомо безпідставним та поданий за фактичною відсутності предмета спору, а викладені в ньому обставини, про нібито його наявність, мають очевидно штучний характер, що згідно п.3 ч.2 ст.44 ЦПК України свідчить про зловживання позивачкою процесуальними правами.

Звертаючись до суду з вказаним позовом позивачка намагається отримати штучні докази по іншій справі, шляхом отримання судового рішення по цій справі у випадку задоволення судом цього позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263 - 265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору дарування дійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.

Повний текст судового рішення складено 27.09.2018 року.

Суддя:

25 вересня 2018 року