УХВАЛА

11 вересня 2018 року

м. Харків

справа № 640/260/17

провадження № 22-ц/790/2011/18

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Бровченко І.О.,

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Прокопчук І.В.,

імена (найменування) сторін:

позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1

відповідач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2

інші учасники справи:

третя особа - Восьма Харківська державна нотаріальна контора

третя особа - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Восьма Харківська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, про визнання заповіту недійсним та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що 09 червня 2016 року помер його батько - ОСОБА_5, який проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

16 грудня 2016 року позивач отримав лист-повідомлення від Восьмої ХДНК про те, що його батько ОСОБА_5 залишив заповіт на все майно на ім'я ОСОБА_2. Цей заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 04 лютого 2016 року за №108.

Позивач ОСОБА_1 вважає вищевказаний заповіт недійсним, посилаючись на те, що на момент складення заповіту батькові виповнилось 76 років. В останні роки батько не точно орієнтувався в часі, періодично щось незрозуміле бормотав, озирався по сторонах, поведінка була неадекватна, постійно зловживав спиртними напоями.

Через вищеописану поведінку, захворювання, ОСОБА_5 періодично лікувався в Харківській міській клінічній лікарні №28 (поліклініка), а в період з 23 вересня 2015 року по 13 жовтня 2015 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Харківській обласній клінічній психіатричній лікарні №3.

В судовому засіданні ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою, у якій просила визнати за неї право власності на 1/2 частину житлового будинку надвірними будівлями №9, розташованого за адресою: м. Харків, Данилівський 1-й проїзд, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлого 09 червня 2016 року.

В обгрунтування зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 вказала, що 09 червня 2016 року помер її чоловік - ОСОБА_5

За життя ОСОБА_5 склав заповіт, згідно якого усе належне йому на день смерті майно він заповів своїй дружині - ОСОБА_2, в тому числі частину житлового будинку з надвірними будівлями №9, що знаходиться за адресою: м. Харків, Данилівський перший проїзд, будинок №9, якій належав останньому на праві власності на підставі свідоцтва про спадщину.

У встановлений законодавством шестимісячний строк ОСОБА_2 звернулась с заявою для прийняття спадщини після смерті чоловіка до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори, її заяву долучено нотаріусом до спадкової справи №461/2016, яка вже була заведена після смерті чоловіка - 13 червня 2016 року, на підставі заяви сина спадкодавця - ОСОБА_1

Проте, оформити свої спадкові права після смерті чоловіка ОСОБА_2 не змогла.

Згідно, Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 лютого 2017 року, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, у звязку з неподанням неї правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві, та тому що в провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа про визнання вище вказаного заповіту недійсним. Ці обставини унеможливлюють нотаріальне оформлення спадкових прав позивача, а тому ОСОБА_2 рекомендовано звернутися до суду.

Далі ОСОБА_2 вказала, що правовстановлюючи документи на вищевказаний будинок знаходяться у відповідача, який свідомо не надає їх нотаріусу, і будь яким способом, в тому числі звертаючись до суду з надуманим позовом про визнання заповіту недійсним, перешкоджає їй оформити свої спадкові права.

У зв'язку з наведеним ОСОБА_2 вимушена звернутися до суду із відповідним зустрічним позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2017 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Харківська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 про визнання заповіту недійним відмовлено.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задоволено.

Визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, податковий номер НОМЕР_1, право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями № 9, розташованого за адресою: м. Харків, Данилівський 1-й проїзд, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлого 09 червня 2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати у повному обсязі та задовольнити його позов, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

До Апеляційного суду Харківської області надійшло клопотання про забезпечення позову, в якому представник позивача за первісним позовом просить накласти арешт на ? частину житлового будинку літ. «А1» з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Харківська область, м. Харків Данилівський 1-й проїзд, будинок 9, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101, номер обєкта в РПВН: 13776954.

В обґрунтування заяви зазначив, що апеляційним судом було зупинено виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2017 року по справі № 640/260/17, але ОСОБА_2 встигла оформити спадщину на домоволодіння та зареєструвати її на своє імя.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши думку зявившихся учасників процесу, перевіривши матеріали цивільної справи колегія суддів вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.2 ч.1, ч. 3 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 4 пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позовних вимог є визнання права власності та визнання заповіту недійсним. На підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2017 року ОСОБА_2 зареєстрував право власності на спірне нерухоме майно (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101).

Разом з тим, забезпечення позову шляхом накладення арешту передбачає обмеження права користування майном. Зазначений вид забезпечення позову обмежить користування ОСОБА_2 зареєстрованим за нею майном.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що співмірним з заявленими сторонами позовними вимогами відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України буде забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії щодо спірного нерухомого майна. Зазначений вид забезпечення позову не порушує прав ОСОБА_2 на володіння та користування майном.

Оскільки між сторонами є спір з приводу визнання права власності і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду, оскільки відповідач може здійснити відчуження майна в будь-який момент, таке забезпечення позову є співмірним із заявленими сторонами позовними вимогами.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 260, 389 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити відчуження ? частини житлового будинку літ. «А1» з надвірними будівлями та спорудами, яка знаходиться за адресою: Харківська область, м. Харків, Данилівський 1-й проїзд, будинок 9; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101; номер обєкта в РПВН: 13776954.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 вересня 2018 року.

Головуючий:

Судді: