Провадження № 2-з/638/348/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова

в складі головуючого судді Штих Т.В.

при секретарі Вакула І.В.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_2, про визнання недійсним іпотечного застереження в іпотечному договорі в порядку розгляду заяви про забезпечення позову,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним іпотечне застереження, що міститься в п.4.5.3 та 4.5.4 Іпотечного договору №861/27/39-19/7-108, укладеного між ОСОБА_1 та АКБСР «УкрСоцбанк» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку.

Одночасно з позовною заявою, позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить до вирішення справи по суті накласти заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що він отримав від ПАТ «Укрсоцбанк» повідомлення про продаж предмета іпотеки третій особі, що свідчить про те, що Банк має намір реалізувати предмет іпотеки, тобто існує ризик втрати права власності на належне ОСОБА_1 майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1. За таких обставин вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення заборони відчуження зазначеної квартири.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ч.3 ст. 150 ЦПК України вимагає щоб види забезпечення позову були співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.06 № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів заяви позивач просить забезпечити цивільний позов про визнання недійсним іпотечного застереження в іпотечному договорі, шляхом накладення заборони відчуження на квартиру АДРЕСА_1, яка передана позивачем в іпотеку Банку, з метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором, укладеним між позивачем та відповідачем.

На думку суду, викладені у заяві підстави для забезпечення позову є такими, що не можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у цій справі у випадку задоволення позову, оскільки позов не містить вимог щодо визнання права власності чи повернення майна з незаконного володіння, позивач не просить визнати договір іпотеки недійсним в цілому. Необхідність вжиття заходів забезпечення позову не випливає зі змісту позовних вимог та особливостей спірних правовідносин. Вказаний вид забезпесення позову не є співмірним із заявленими вимогами і не може бути вжитий для того, щоб гарантувати виконання рішення суду в майбутньому.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст.149,150 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі до Дзержинського районного суду м. Харкова протягом 15 днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Т.В. Штих.