справа № 208/1694/18
№ провадження 2/208/1633/18
17 серпня 2018 р. м. Кам'янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Шешуревої Я.І.,
Учасники справи
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Відділ реєстрації Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Відділ реєстрації Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
I.Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
У своєму позові позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні власності, шляхом визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2, а саме з будинку який знаходиться в АДРЕСА_1.
В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що він є власником будинку АДРЕСА_2 за заповітом з 11 січня 2011 року. В будинку зареєстрованими є ОСОБА_4 його дружина, ОСОБА_2 його донька, та ОСОБА_5, ОСОБА_6 його сини. Донька та син ОСОБА_7 в будинку не проживають з 2003 року, нещодавно, він звернувся до донька для того щоб вона в добровільному порядку знялась з реєстрації, але до сьогодні вона це не зробила. Він не має можливості сплачувати комунальні послуги, а також оформити субсидію.
II. Заяви, клопотання позивача, відповідача.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, причини не явки до суду не повідомила.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
III. Процесуальні дії по справі.
02 травня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено дату судового засідання, 29 травня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.
Відповідачем до суду відзиву не надано.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 січня 2018 року власником будинку АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 (а.с.10).
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 є донькою позивача ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 135 (а.с.8).
В будинку, власником якого є позивач, зареєстрованими значаться: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_5, доказом даної обставини є довідка про склад сім?ї № 878 від 24 березня 2018 року (а.с.7).
В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає АДРЕСА_4 з травня 2003 року, що підтверджується актом про не проживання № 877 від 24 березня 2018 року (а.с.6).
Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.
Відповідно до ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Як роз'яснено п. 34 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР;стаття 405 ЦК).
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
VI. Висновки суду.
Таким чином у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, а тому суд оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, приходить о висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом - будинком АДРЕСА_3, підлягають задоволенню.
VII. Розподіл судових витрат.
У зв'язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,80 грн. з відповідача, що документально підтверджено.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 72, 150 ЖК України ст.ст. 5,7, 19, 89, 175, 268, 272, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Відділ реєстрації Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Усунути перешкоди в користуванні власності, шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 з будинку АДРЕСА_5
Стягнути судовий збір з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в розмірі 704 грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Апеляційного суду Дніпропетровської області.
Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості учасників справи

Позивач ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_8 ідентифікаційний номер - НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, адреса останнього місця проживання: АДРЕСА_6, місце реєстрації: АДРЕСА_7

Суддя Похваліта С. М.