КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1312/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача ПоліщукН.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Амборської Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства &q? т;АКТАБАНК&quuo; на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Цимбал І.К. 09 серпня 2018 року

у справі за заявою, поданою до подання позовної заяви, ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства &quто;АКТАБАНК&quuo;, ОСОБА_3 про визнання результатів публічних торгів (аукціону) недійсними,-

встановив:

В серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. У заяві просив забезпечити майбутній позов ОСОБА_2 до ПАТ «АКТАБАНК», ОСОБА_3 про визнання результатів проведеного 06 серпня 2018 року аукціону з продажу нерухомого майна недійсним у наступні способи:

накласти в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно арешт та заборонити державним реєстраторам та нотаріусам, що виконують функції державних реєстраторів, вчиняти в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будь-які реєстраційні дії щодо наступних об'єктів нерухомого майна:

1) садового будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0);

2) земельної ділянки №98 площею 0,0582 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0: кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1).

Необхідність забезпечення позову обґрунтовує тим, що має намір звернутися до суду із позовом про визнання аукціону недійсним, підстави якого обґрунтовує наступним.

В серпні 2016 року придбав у гр. ОСОБА_4 зазначені об&q?і ;єкти нерухомості. До цього ці об&q?. ;єкти були передані ОСОБА_4 в іпотеку ПАТ «АКТАБАНК» на підставі іпотечного договору №01-1324/Т/1 як забезпечення виконання кредитних зобов&qu1-;язань ФОП ОСОБА_5 У зв&q?я ;язку із виконанням зобов&q?ОП;язань, іпотека була припинена та у реєстрах вчинено відповідні записи.

Постановою Правління Національного банку України від 16 вересня 2014 року №576 ПАТ «АКТАБАНК» віднесено до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16 вересня 2014 року №90 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АКТАБАНК».

Постановою Правління Національного банку України від 15 січня 2015 року №19 відкликано банківську ліцензію та прийнято рішення про ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК».

Уповноваженою особою ФГВФО повідомленням №1792 від 14 серпня 2017 року проінформовано ФОП ОСОБА_5 про нікчемність додаткової угоди №3 від 06 серпня 2014 року до кредитного договору №01-1324/Т від 15 квітня 2013 року та нікчемність договору поруки №01-1324/Т/6 від 06 серпня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК», ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (поручитель за кредитним договором).

За наслідком оскарження ФОП ОСОБА_5 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду наказів Уповноваженої особи ФГВФО повідомлення про нікчемність правочинів, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року у справі №804/5942/17, яка набрала законної сили, рішення уповноваженої особи ФГВФО про нікчемність вищезазначених договорів визнані неправомірними та скасовані. Зазначене судове рішення ПАТ «АКТАБАНК» не оскаржувалось.

Проте, в подальшому ПАТ «АКТАБАНК» відновив іпотеку, звернув на неї стягнення у спосіб набуття права власності, а згодом виставив на аукціон, переможцем якого стала ОСОБА_3

Зазначає, що накладання арешту на вищезазначене нерухоме майно унеможливить переоформлення прав власності на нерухоме майно на особу, яка визнана переможцем аукціону, законність якого буде оспорюватися. Необхідність застосування також додаткового виду забезпечення позову у вигляді заборони державним реєстраторам та приватним нотаріусам вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обумовлена тим, що сам по собі арешт нерухомого майна у багатьох випадках не є безумовною перешкодою для державних реєстраторів та нотаріусів для переоформлення нерухомого майна на інших власників.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 09 серпня 2018 року заяву задоволено, ухвалено:

Накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0; земельну ділянку №98, площею 0,0582 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0; кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1).

Заборонити державним реєстраторам та нотаріусам, що виконують функції державних реєстраторів, вчиняти дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будь-які реєстраційні дії щодо будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0; земельної ділянки №98, площею 0,0582 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0; кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1).

Не погодившись з постановленою ухвалою, ПАТ «АКТАБАНК» подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви.

В апеляційній скарзі наводить перелік законодавства, що регулює кредитні та іпотечні правовідносини, зазначаючи, що ПАТ «АКТАБАНК» не було відомо про рішення у справі №804/5942/17 та ПАТ «АКТАБАНК» має намір оскаржити його.

Зазначає, забезпечення позову завдасть істотної шкоди банку, яким законно набуто право власності на майно.

Також зазначає, що заява не містить викладу обставин, за яких у разі невжиття заходів забезпечення позову унеможливиться виконання рішення суду. Вказівка на заборону вчиняти дії не є конкретною та не відповідає видам забезпечення позову та не є необхідною

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 посилається на безпідставність тверджень про необізнаність щодо результатів розгляду справи №804/5942/17, зазначаючи, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2018 року апеляційна скарга банку повернута скаржнику.

Посилається на недотримання іпотечного законодавства під час звернення стягнення на предмет іпотеки. Також посилається на те, що повідомлення про нікчемність правочинів не є безумовною підставою вважати їх такими, що роз&q?ил;яснено Великою Палатою Верховного Суду у справі 910/12294/16.

Зазначає, що заява містить обґрунтовані мотиви, які можуть перешкодити виконанню рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення, а застосовані види забезпечення позову належним чином дадуть змогу реалізувати положення ухвали.

В судовому засіданні представник ПАТ &qufo;АКТАБАНК&qupt; апеляційну скаргу підтримав, посилаючись на обставини в ній викладені.

Представник заявника заперечував проти доводів апеляційної скарги та її задоволення.

ОСОБА_3 в судове засідання не з&qul>;явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ст.372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення з&qut:;явившихся осіб, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені заявником обставини дають підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову та у випадку його задоволення ефективний захист прав та інтересів позивача ускладниться або зробиться неможливим.

З такими висновками колегія суддів погоджується.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 1 та 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв&qu

Як роз»яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати

особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

З матеріалів справи убачається, що спір виник щодо нерухомого майна між ОСОБА_2, який підтверджує майнові права згідно із договором купівлі-продажу (право власності не зареєстровано), та ПАТ &quor;АКТАБАНК&quма;, який посилається на набуття майна у власність у спосіб звернення на нього стягнення (право власності зареєстровано). Встановлення всіх обставин справи та їх юридична оцінка, а також наявність або відсутність порушеного права позивача має бути встановлена при ухваленні судового рішення за наслідками розгляду позовної заяви.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що є підстави для вжиття заходів забезпечення позову, про які просив заявник, з метою забезпечення збереження сталого правового становища нерухомого майна.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник наводить обґрунтовані підстави, які вказують на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Натомість апеляційна скарга не містить обґрунтованих доводів, які давали б підстави уважати про те, що забезпечення позову завдасть істотної шкоди банку, скаржником не зазначено в чому полягає така шкода та які вона матиме наслідки. При цьому, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Порушень норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели б до постановлення помилкової ухвали, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381, 383, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства &qu=';АКТАБАНК&qu35; залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 09 серпня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В.Соколова