ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1603/18 Справа № 195/525/18 Суддя у 1-й інстанції - Кондус Л.А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу приватного підприємства «Евроконсалтінг Україна» на ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Евроконсалтінг Україна», приватного підприємства «Автех» про захист прав споживача, визнання договорів недійсними та стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Евроконсалтінг Україна» (далі - ПП «Евроконсалтінг Україна»), приватного підприємства «Автех» (далі - ПП «Автех») про захист прав споживача, визнання договорів недійсними та стягнення грошових коштів, одночасно з позовом ним було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти в розмірі 26.565 грн., що знаходяться на розрахунковому рахунку №1 відритому відповідачем ПП «Евроконсалтінг Україна» в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач ПП «Евроконсалтінг Україна» просить ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року скасувати, в задоволені заяви про забезпечення позову відмовити, зазначаючи, що ухвала суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала не обґрунтована та забезпечила позов, який є неправомірним та не підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з п.п.1,4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» іфд 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 унормовано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Положеннями ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПП «Евроконсалтінг Україна» та ПП «Автех», та просив визнати недійсним договір №2109 від 27 березня 2018 року, укладений між ним та ПП «Автех», та договір №0009 про надання послуг, укладений 27 березня 2018 року між ним та ПП «Евроконсалтінг Україна»; стягнути з відповідача ПП «Евроконсалтінг Україна» на його користь сплачені ним за спірним договором грошові кошти в розмірі 26.250 грн. та 315 грн., сплачених у якості комісії банку.

Сукупний аналіз даних положень законодавства дає підстави вважати, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову, суд повинен, крім іншого, з'ясувати відомості про особу відповідача та про належність йому майна, про накладення арешту на яке просить інша сторона.

З матеріалів справи вбачається, що грошові кошти, на які накладено арешт спірною ухвалою, є спірною сумою у даній справі.

Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Колегія суддів, враховуючи розумність, обґрунтованість і адекватність вимог заявника, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, вважає що обраний спосіб забезпечення позову є спів мірним із заявленими вимогами, а тому вважає ухвалу обґрунтованою.

Розглядаючи подану ОСОБА_1 заяву, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про її задоволення.

Колегія суддів наголошує на тому, що спірною ухвалою не накладено арешт на рахунки відповідача, як вказано в апеляційній скарзі, а накладено арешт лише на грошові кошти в межах ціни позову.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що спірна ухала перешкоджає господарській діяльності, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки до апеляційної скарги не надано жодних доказів того, що на рахунку підприємства рахується лише 26.565 грн.

Доводи апеляційної скарги стосовно необґрунтованості саме позовних вимог відхиляються, оскільки питання про обґрунтованість позову суд вирішує при ухваленні судового рішення, у зв'язку з чим на зазначеній стадії судового процесу суд першої інстанції не вправі вирішувати питання щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 20 квітня 2018 року постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Евроконсалтінг Україна» залишити без задоволення.

Ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_3