Справа № 462/2699/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 вересня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді - Кирилюк А.І.

при секретарі - Гула М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

10 травня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування АДРЕСА_1.Свою позовну заяву мотивує тим, що АДРЕСА_1 належить позивачці на праві власності. Відповідач в даній справі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється її сином, а колишні власники житлового приміщення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьками - позивачки. Батьки померли і ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, їх дочка, успадкувала спірне житлове приміщення, яке зараз належить їй в цілому, що підтверджують витяги із реєстру прав власності та свідоцтво про спадщину. В 2007р. відповідач вселився в спірне житлове приміщення зі згоди тодішніх власників на правах наймача, що підтверджує довідка про реєстрацію. Фактично він не проживає в спірній квартирі більше 6 місяців підряд. Ще в жовтні 2017р. позивачка втратила з відповідачем зв'язок. Орієнтовно в кінці жовтня - на початку листопада 2017р. він добровільно залишив спірне житлове приміщення, забравши всі свої особисті речі. Ніхто йому не чинив жодних перешкод в користуванні спірним житлом, але відповідач з жовтня 2017р. перестав сплачувати за комунальні послуги та відсутній в спірній АДРЕСА_1 понад шість місяців. Весь цей час він взагалі не навідується до спірної квартири, житловим приміщенням не цікавиться, нічого не робить для його обслуговування та покращення, за комунальні послуги не сплачує. Жодних поважних причин його відсутності в спірному житловому приміщенні немає. Реєстрація відповідача створює позивачці перешкоди в користуванні власністю: в квартиру постійно дзвонять люди в пошуках відповідача, який оформив декілька договорів про кредит та не повертає їх, погрожують їй, що заберуть житлове приміщення. І хоча відповідач залишив спірне житлове приміщення більше 6 місяців тому, але добровільно із реєстрації знятися не бажає, а тому вона змушена звертатися з даним позовом до суду.

11.05.2018 року суддею Залізничного районного суду м. Львова відкрито спрощене провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням та запропоновано відповідачеві протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи заперечень.

18.06.2018 року на адресу суду повернувся конверт від ОСОБА_2 за закінченням встановленого строку зберігання. Відзив на позовну заяву суду не надано..

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.07.2018 року призначено судове засідання по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням на 12:30 год. 03 серпня 2018 року у приміщенні Залізничного районного суду м. Львова (м. Львів, вул. С. Бандери, 3), у яке викликано сторони, розгляд якого вподальшому було відкладено на 10 год. 45 хв. 28.09.2018 року.

Позивач у судове засідання не з'явилася, подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій позов підтримала, просить такий задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Відповідачу надіслана судова повістка відповідно до ст.128-130 ЦПК України за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи. Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому згідно з ст. 223 ЦПК України суд вважає, що неявка у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, можливо слухати у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, після смерті своїх батьків - мати позивачки ОСОБА_3., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та батька позивачки - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, як спадкоємець за заповітом, успадкувала спірне житлове приміщення, а саме АДРЕСА_1, яке зараз належить їй в цілому, що підтверджуються витягами із реєстру прав власності, свідоцтвами про спадщину./а.с.8-16/

У вказаній квартирі зареєстрований відповідач: син позивачки - ОСОБА_2./а.с.4/

Відповідно до актів ЛКП «Сигнівка» від 23.02.2018 року, 23.03.2018 року та 23.04.2018 року, ОСОБА_2 не проживає у АДРЕСА_1. /а.с.5-7/

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник згідно зі ст. 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин з 2017 року, а тому втратив право на користування жилим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77-81, 141, 223, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, 71,72 ЖК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява була подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2.

Текст рішення виготовлено 28.09.2018 року.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: А.І. Кирилюк