Справа №490/6993/17
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА.
УХВАЛА

17 вересня 2018 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі Янкевич В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 про роз'єднання позовних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, клопотання ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі та зняття арешту,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з даним позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

11.09.2018 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 надійшла заява про роз'єднання позовних вимог, виділивши у самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, а провадження за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди зупинити у зв'язку зі смертю ОСОБА_3

17.09.2018 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_4 надійшло клопотання про зупинення провадження у цивільній справі до проведення пожежно-технічної експертизи по кримінальному провадженню №0002558 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України.

17.09.2018 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_4 надійшло клопотання зняття арешту , накладеного ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.11.2017 року, а саме: з нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що вказана квартира є її єдиним житлом.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_2 просив розглянути клопотання про роз'єднання позовних вимог у його відсутності та клопотання просив задовольнити. При цьому, проти задоволення клопотань відповідача заперечував, вважаючи їх безпідставними.

Відповідач ОСОБА_4 надала заяву про розгляд клопотань про зупинення провадження у справі та зняття арешту у її відсутності та просила їх задовольнити.

Судом постановлено про розгляд заявлених клопотань у відсутності сторін, що відповідає приписам ст. 223 ЦПК України.

Згідно свідоцтва серії 1-ФП № 286092, виданого 01.09.2018 року, позивач ОСОБА_3 померла 31.08.2018 року.

За п.1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі смерті особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

За такого, до прийняття спадщини після смерті позивача слід зупинити провадження у справі.

Оскільки термін прийняття спадщини складає шість місяців, то суд вважає, що клопотання про зупинення провадження до проведення пожежно-технічної експертизи по кримінальному провадженню є передчасним, та задоволенню не підлягає, оскільки за даний термін така експертиза може бути проведена, її необхідність у даній справі може бути визначена після дослідження обставин та доказів у справі.

Згідно до ч. 6 ст. 188 ЦПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз'єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об'єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Відповідно до пп. 4 п.15 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи.

Позовні вимоги стосуються одного і того ж предмета спору, їх сумісний розгляд є таким, що відповідає виясненню всіх обставин і в даному випадку їх роз'єднання буде ускладнювати вирішення справи.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що з обґрунтувань та доводів представника позивача про роз'єднання позовних вимог, безперечних підстав для роз'єднання позовних вимог не вбачається, оскільки позовні вимоги взаємопов'язані і їх спільний розгляд є доцільним, так як вони випливають з однорідних правовідносин та мають один предмет спору, а тому приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Відповідності до ст. 158 ЦПК України - суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п*яти днів з дня надходження його до суду. У разі надання відповідачем до суду документа, що підтверджує здійснене ним забезпечення позову відповідно до частини четвертої статті 156 цього Кодексу, відповідне клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, розглядається судом не пізніше наступного дня після надання вказаного документа. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановлюється ухвала.

Забезпечення позову це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження, реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Отже, заходи забезпечення позову, за своєю правовою суттю - є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Рішення по вищевказаній справі за позовною заявою не постановлено, а оскільки позивачем заявлена вимога майнового характеру, яку він бажає забезпечити за рахунок належного відповідачці нерухомого майна, за такого суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про зняття арешту.

Окрім того, в підтвердження своїх вимог заявник посилається на вимоги ст.ст.321, 391 ЦК України, та ст.16 ЦК України, що не підтверджує вимог щодо захисту права власності, оскільки арешт і накладається на майно, яке належить на праві власності, та не є предметом скасування арешту як способу захисту порушеного права, передбачені ст. ст. 153-158 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.158, 188, 251 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 про роз'єднання позовних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про зняття арешту в забезпечення позову по цивільній справі позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Зупинити провадження у справі до 01 березня 2019 року (до прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя Н.П. Черенкова