АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3482/18 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_3
У Х В А Л А

25 вересня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі судді-доповідача судової палати у цивільних справах ОСОБА_3, перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 вересня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 23 вересня 2013 року, з урахуванням виправленої описки у рішенні суду ухвалою від 04 листопада 2013 року, позов Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволено.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 лютого 2018 року в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення від 23 вересня 2013 року відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим заочним рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_5, з урахуванням виправлених недоліків на виконання вимог закону, визначених ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 23 березня 2018 року, подав апеляційну скаргу в загальному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 вересня 2013 року залишено без руху з підстав подання скарги з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Встановлено, що об'єктом апеляційного провадження є заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 вересня 2013 року.

Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення - 231, 232 ЦПК України ( в редакції ЦПК України, чинній на час ухвалення судового рішення).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_5 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення, яка ухвалою суду першої інстанції від 08 лютого 2018 року залишена без задоволення.

У відповідності до вимог статті 287 ЦПК України ( в редакції, яка діє з 15.12.2017) у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно загального порядку, визначеного частиною 1 статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Разом з тим, перехідними положеннями ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, що набрав чинність 15 грудня 2017 року установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей:

Так, п.13 ч. 1 розділу ХІІІ перехідних положень визначено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У відповідності до вимог статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, що однозначно розуміється як початок дії закону з моменту набрання ним чинності і припинення з утратою чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Для процесуального закону це означає, що діє в часі той процесуальний закон, на момент та час дії якого вчиняється процесуальна дія.

Пряма вказівка про те, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цивільного процесуального кодексу у редакцією Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу міститься у п.13 ч. 1 розділу ХІІІ перехідних положень Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017.

Таким чином, заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 вересня 2013 року підлягає оскаржено в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017.

У відповідності до вимог статті 294 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення судового рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів.

Таким чином, у відповідності до вимог статей 122, 123, 124 ЦПК України перебіг строку, визначеного статтею 294 ЦПК України ( в редакції, чинній на момент ухвалення судового рішення) на оскарження заочного рішення почався з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення і закінчився 19 лютого 2018 року, без врахування вихідного дня - 18 лютого 2018 року.

Відповідач ОСОБА_5 правом на апеляційне оскарження рішення скористався 06 березня 2018 року, тобто після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України ( у редакції, чинній на час ухвалення рішення).

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 19 червня 2018 року запропоновано особі, яка подає апеляційну скаргу звернутися до апеляційної інстанції з обґрунтованою заявою та відповідними доказами на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Для виконання недоліків скарги, рекомендована кореспонденція надіслана на ім'я відповідача та його представників ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за адресами, зазначеними в апеляційній скарзі.

Кореспонденція надіслана на ім'я відповідача та представника ОСОБА_4 повернулась 09 серпня 2018 року, 13 серпня 2018 року на адресу суду без вручення з відміткою поштового відділення зв'язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

Повторно надіслана кореспонденція на адресу відповідача та його представника ОСОБА_4 також повернулась 27 серпня 2018 року, 31 серпня 2018 року на адресу суду без вручення з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Неотримання судової кореспонденції відповідачем та його представником ОСОБА_4, а також не зацікавленість ходом розгляду своєї апеляційної скарги свідчить про зловживання стороною процесуальними правами з метою затягування строків розгляду справи. Відповідач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_4 не виявили належної зацікавленості у розгляді справи та протягом п'яти місяців з дня подачі апеляційної скарги не звертались до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду поданої ними скарги, кореспонденцію суду не отримують.

Між тим, копію ухвали апеляційного суду отримав інший представник відповідача - ОСОБА_7, про що свідчить зворотне поштове повідомлення (а.с. 37 том 2).

У відповідності до частини 5 статті 130 ЦПК України вручення процесуального документу представникові учасника справи вважається врученням документу і цій особі.

Таким чином, у відповідності до вимог статті 130 ЦПК України ухвала для виконання вручена відповідачу належним чином, однак вимог закону, визначених в ухвалі про залишення скарги без руху, відповідачем протягом десяти днів з моменту отримання ухвали не виконано.

Пунктом 4 частини 1 статті 358 ЦПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин, у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 вересня 2013 року слід відмовити.

Керуючись ст.358 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 вересня 2013 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Суддя-доповідач: В.М.Волошина