КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц/824/1685/18 Головуючий у 1 інстанції - Макаренко І.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача - Панченка М.М.

суддів - Семенюк Т.А., Волошиної В.М.

при секретарі - Кемському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві справу за апеляційною скаргою Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 27 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації і просив ухвалити рішення, яким визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до списку громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень.

Свої вимоги мотивував тим, що він є інвалідом ІІ групи з числа учасників бойових дій на території Афганістану та став інвалідом внаслідок поранення та контузії, пов»язаної з бойовими діями, а тому в силу ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року, а також статей 43, 46 ЖК України має право на позачергове одержання житлового приміщення.

Крім того, як зазначив позивач, він є внутрішньо переміщеною особою, оскільки в 2015 році у зв»язку з бойовими діями на території Донбасу, де він мешкав, переїхав для проживання на вільну від бойових дій територію в Україні і наймає житло у Шевченківському районі м.Києва.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 27 березня 2018 року позов задоволено /а.с.110-115/.

Судовим рішенням визнано протиправною бездіяльність Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації відносно не включення ОСОБА_3 до списку громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, а також зобов»язано Шевченківську районну у м.Києві державну адміністрацію включити позивача до указаного списку.

В поданій апеляційній скарзі Шевченківська районна у м.Києві державна адміністрація, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову/а.с.149-152/.

Свої доводи скаржник обґрунтував тим, що згідно з пунктами 11-14 ч.2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни, які є внутрішньо переміщеними особами та мають право стати на квартирний облік відносяться інваліди війни з числа військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції.

Однак, як зазначає скаржник, на момент звернення позивача від 06.07.2016 року, відповідно до п.13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року №470 (зі змінами, внесеними Постановою КМ України від 25.12.2015 року №861) правові підстави щодо взяття на квартирний облік внутрішньо переміщених осіб були відсутні.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.3 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції з таких підстав.

Як слідує з матеріалів справи і таке встановлено судом, відповідно до довідки від 09.12.2015 року до акта за №1192-Б від 09.12.2015 року огляду медико-соціальною експертною комісією позивач ОСОБА_3 є інвалідом третьої групи з числа учасників бойових дій на території Афганістану, та став інвалідом внаслідок поранення та контузії, пов»язаної перебуванням у цій державі.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року за №3551-ХІІ, до інвалідів війни належать також інваліди з числа учасників бойових дій на території інших держав, які стали інвалідами внаслідок поранення контузії, каліцтва або захворювання, пов»язаних з перебуванням у цих державах. Дата чергового переогляду - 09.11.2017 року /а.с.7/.

В суді апеляційної інстанції оглянутий оригінал довідки від 09.11.2017 року про черговий переогляд позивача Голосіївською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією, за результатами якої позивачу ОСОБА_3 визначена друга група інвалідності довічно у зв»язку з пораненням та контузією отриманих в ході бойових дій в Афганістані.

Зазначені обставини свідчать, що позивач, в силу ст.46 ЖК УРСР, мав право на позачергове отримання житла.

Згідно Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, що затверджені Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року №470, а саме, згідно з підпунктом 5-1 п.46 указаних Правил, передбачено, що поза чергою жилі приміщення надаються особам, які належать до інвалідів війни. Особи, зазначені у цьому пункті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а інваліди 1 групи числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.

При цьому, із контексту ст.42 ЖК УРСР, у випадках, зазначених у ст.46 ЖК УРСР, слідує, що відповідні особи мають право на позачергове отримання житла без перебування на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та внесення до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Крім того, як було встановлено судом, відповідно до довідки управління праці та соціального захисту населення Шевченківської РДА від 01.12.2014 року за № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, позивач ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеною особою, яка зареєстрована у Шевченківському районі м.Києва/а.с.59/.

При цьому, згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст.1 цього Закону.

06.07.2016 року позивач з письмовою заявою звернувся до Шевченківської РДА м.Києва про взяття його на квартирний облік поза чергою, однак, 24.02.2017року отримав відповідь про відмову у задоволенні заяви з тих підстав, що згідно п.13 Правил, який доповнено постановою КМ України від 23.11.2016 року за №861 «Про внесення змін до постанов Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року №470 і КМ України від 29.01.2003 року №117», згідно яких, на квартирний облік беруться внутрішньо переміщені особи з числа інвалідів війни, визначених у пунктах 11-14 ч.2 с.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». А, оскільки, на думку відповідача, звернення позивача про включення до списку громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень було подано 06.07.2016 року, тобто, до внесення відповідних змін до Правил, тому його звернення має розглядатись за законодавством, яке діяло на момент його подання, тобто, без врахування внесених пізніше змін.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає, що аргумент відповідача про відмову у включення позивача на квартирний облік поза чергою є безпідставним.

Так, позивач, як до внесення змін до Правил згідно вище зазначеної постанови КМ України від 23.11.2016 року за № №861, так і після цих змін мав право для включення його на облік осіб, для отримання житла поза чергою, що свідчить про обгрунтованість позовних вимог щодо визнання дій відповідача протиправними та зобов»язання Шевченківської РДА включити позивача на указаний квартирний облік.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з»ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.374, 375, 376,381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 27 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 02 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді