Справа № 159/5163/18
Провадження № 2/159/1424/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

з участю секретаря Жукової Ю.В.,

розглянувши у відритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Ковельської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 13.03.1994 року помер його батько ОСОБА_2, а 24.06.2014 року померла мати ОСОБА_3. Позивач вказує, що ОСОБА_2 рішенням Ковельського міськвиконкому № 41 від 22.02.1974 року було надано дозвіл на будівництво гаража. За життя батьком був побудований гараж № 28 по вул. Ветеранів в м. Ковелі. Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3,яка за життя не оформила спадкових прав. Після смерті матері ОСОБА_3 відкрилась спадщина, зокрема на індивідуальний гараж № 28, який розташований по вул. Ветеранів в м. Ковелі. ОСОБА_3І . склала заповіт , яким заповіла своєму синові ОСОБА_1 все своє майно. Вказує, що нотаріус Ковельського міського нотаріального округу відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж через відсутність правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно. Оскільки право власності на гараж не зареєстровано, позивач не має змоги оформити спадкових прав. У звязку з наведеним просить визнати за ним право власності на гараж № 28, який розташований по вул. Ветеранів в м. Ковелі Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті 13.03.1994 року батька ОСОБА_2, та після смерті 24.06.2014 року матері ОСОБА_3 .

Позивач та його представник в судове засідання не зявились, подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлений позов підтримують повністю, з підстав, викладених у заяві та просять його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи , заперечень проти позову не подав.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 250459, виданого 14 березня 1994 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області доводиться та обставина, що ОСОБА_2 помер 13.03.1994 року у віці 57 років.

Як слідує з копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 158016, виданого 25.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, що ОСОБА_3 померла 24 червня 2014 року у віці 73 роки.

Відповідно до заповіту укладеного 28.05.2014 року зареєстрованого в реєстрі за №88 ОСОБА_3 зробила розпорядження : все її майно з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося та взагалі все те, на що вона буде мати право за законом чи за заповітом заповідає своєму сину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з копії рішення Ковельського міськвиконкому № 41 від 22.02.1974 року було надано дозвіл на будівництво гаража по вул. Ветеранів, гараж № 28 в м. Ковелі, Волинської області. Будівництво даного гаража стверджується будівельним паспортом на забудову земельної ділянки , замовлення №456 від 10.10.1977 року.

Таким чином, судом встановлено, що до складу спадкового майна входить індивідуальний гараж № 28, який розташований в гаражному масиві по вул. Ветеранів в м. Ковелі Волинської області. Реєстрація права власності на гараж не проводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обовязкову частку у спадщині, незалежно від заповіту.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач та його мати ОСОБА_3 прийняли спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 що стверджується свідоцтвом на право на спадщину за законом виданого Ковельською держ.нотконторою 09.03.2000р. за № 2-484.

Згідно заповіту від 28.05.2014 року ОСОБА_3склала заповіт за яким все своє майно заповіла синові ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтва про народження І-ЕГ № 299384 ОСОБА_1 народився 08 січня 1974 року батьками значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Як вбачається з копії будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, індивідуальний гараж № 28 в гаражному масиві по вул. Ветеранів в м. Ковелі побудований у 1977 році, тобто за життя спадкодавця. Загальна площа гаража складає 22,3 квадратних метри. Технічна документація не містить відміток про наявність самовільного будівництва.

Судом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину на гараж не видавалось у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Таким чином, відсутність реєстрації права власності не позбавляє спадкоємця права успадкувати це майно, оскільки в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, зводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

При зверненні позивача до нотаріального органу, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Статтею 1296 ч.3 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

На підставі висновку субєкта оціночної діяльності суд встановив відсутність самовільних перепланувань та добудов, загальна площа гаража не змінилась.

Осіб, які б мали право в силу ст. 1241 ЦК України на обовязкову частку у спадщині, не встановлено.

Враховуючи відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, відсутність осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині, відсутність самовільних перебудов та добудов, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб передбаченийст. 16 ЦК України, шляхом визнання права власності на гараж в порядку спадкування.

Судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1268, 1269 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж № 28, загальною площею 22,3 кв.м., що знаходиться у гаражному масиві по вул.Ветеранів в м. Ковелі Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 24 червня 2014 року.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду і протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено 05 листопада 2018 року.

Головуючий:ОСОБА_4