Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2018 Справа №607/18571/18

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Лобач І.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4, третя особа - служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_5, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4, третя особа - служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністраціїпро виселення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27 травня 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області розірвано шлюб між ОСОБА_6, який є сином позивача, та ОСОБА_5 Від шлюбу у них народився син ОСОБА_4, який був зареєстрований по місцю проживання позивача в с. Ступки Тернопільського району, а його мати ОСОБА_5 була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розлучення, по згоді батьків, внук продовжив проживати з матірю в с. Драганівка Тернопільського району, куди пішов до школи та продовжує навчання в Почапинській ОСОБА_7 ступенів. На прохання позивача до ОСОБА_5 зняти дитину з реєстрації в с. Ступки Тернопільського району та зареєструвати по місцю фактичного проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач відмовляється по особистих причинах, які не повідомляє позивачу.

За вказаних обставин, ОСОБА_1 просить суд зобовязати ОСОБА_5 зняти з реєстрації ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в с. Ступки, вул. Польова,14, Тернопільського району Тернопільської області, та зареєструвати свого сина по місцю його постійного проживання та навчання в с. Драганівка, вул. Карпенка, 60 Тернопільського району, тим самим захистивши його право на житло.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 вересня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа - служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації, про виселення.

До початку першого судового засідання у справі, позивач подав до суду заяву про зміну предмета позову, в якій просить визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим будинком №14, що знаходиться по вул. Польова в с. Ступки Тернопільського району Тернопільської області.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, заяві про зміну предмета позову, просив визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим будинком №14, що знаходиться по вул. Польова в с. Ступки Тернопільського району Тернопільської області.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву до суду не подала, однак у судовому засіданні позов визнала, не заперечила щодо визнання її сина ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим будинком №14, що знаходиться по вул. Польова в с. Ступки Тернопільського району Тернопільської області, оскільки дитина фактично з народження проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши доводи позивача, пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1, згідно інформації, яка міститься у технічному паспорті на житловий будинок від 04 січня 2005 року, виданому Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, є співвласником житлового будинку №14, що знаходиться по вул. Польова в с. Ступки Тернопільського району Тернопільської області.

У вказаному будинку зареєстрований онук ОСОБА_1 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою №262 від 19 червня 2018 року, виданою Ступківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Батьки дитини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розірвали шлюб, про що свідчить копія рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (справа №607/2083/15-ц) від 27 травня 2015 року.

Згідно акту-обстеження, складеного 17 серпня 2016 року представниками сільської ради с. Ступки Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5, але за даною адресою не проживає.

Довідкою виконкому Ступківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №337 від 25 жовтня 2018 року підтверджено, що ОСОБА_1, згідно акту обстеження Ступківської сільської ради та опитування сусідів від 17 серпня 2016 року дійсно не включав до складу сімї свого онука ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, при поданні заяви про призначення житлової субсидії.

Відповідно до довідки, виданої 21 червня 2018 року Комунальним закладом Почапинською ОСОБА_7 ступенів Тернопільської районної ради Тернопільської області, ОСОБА_4 навчається в 6-му класі даної школи з денною формою навчання.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено та сторонами визнано те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у будинку №14, що знаходиться по вул. Польова в с. Ступки Тернопільського району Тернопільської області, зареєстрований, але не проживає, його особистих речей у житлі за вказаною адресою немає. Фактично з народження дитина проживає разом з матірю ОСОБА_2 за адресою: с. Драганівка, вул. Карпенка, 60 Тернопільського району Тернопільської області, про що свідчать долучені до матеріалів справи письмові докази, а також пояснення позивача.

Відтак, з встановлених обставин, вбачається, що для врегулювання спірних правовідносин, які виникли між сторонами, не підлягають застосуванню приписи статей 391 та 405 ЦК України, оскільки ОСОБА_1 не надано доказів того, що він є власником чи співвласником будинку №14, що знаходиться по вул. Польова в с. Ступки Тернопільського району Тернопільської області. Дана обставина в силу норм частини другої статті 78 ЦПК України не може підтверджуватись долученими до матеріалів цивільної справи копіями технічного паспорту на житловий будинок за вищевказаною адресою.

До виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню норми ЖК УРСР.

За змістом частини першої статті 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 72 ЖК УРСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно з пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Аналіз встановлених судом обставин справи дає підстави для висновку, що малолітній ОСОБА_4в інтересах якого діє ОСОБА_2,втратив інтерес до житла, в якому зареєстроване його місце проживання, оскільки більше шести місяців у ньому фактично не проживає, а тому втратив право користування даним жилим приміщенням.

Відтак, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в інтересах якого діє ОСОБА_2,таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком №14, що знаходиться по вул. Польова в с. Ступки Тернопільського району Тернопільської області.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в інтересах якого діє ОСОБА_2,таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком №14, що знаходиться по вул. Польова в с. Ступки Тернопільського району Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Третя особа: служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації, , місцезнаходження: вул. Майдан Перемоги, 1, м. Тернопіль.

Повний текст судового рішення складено 06 листопада 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_8