Справа № 710/1054/18
Провадження № 2/710/610/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2018 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Бараненко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

14.08.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, в якому позивач просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини. Крім цього просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини: сина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу), за минулий час, а саме з листопада 2017 року по липень 2018 року включно.

Свій позов позивач мотивує тим, що 29.08.2008 між Позивачем та Відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 92. Від шлюбу Позивач та Відповідач мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком якого у Свідоцтва про народження записаний Відповідач. На дату подачі Позовної заяви Позивач з Відповідачем разом не проживають, хоча шлюб не розірвано.Наразі наш неповнолітній син з листопада 2017 р. постійно проживає із позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо за місцем реєстрації. Періодичні усні прохання Позивача до Відповідача щодо матеріальної допомоги на утримання сина, не принесли результату. Всупереч зазначеним вимогам, Відповідач, який проживає окремо від дитини з листопада 2017 року, ухиляється від виконання свого обов'язку щодо її утримання, матеріально не допомагає, участі у вихованні дитини не приймає. Наразі між нами не досягнуто згоди щодо способу виконання Відповідачем свого обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, а тому, як випливає з положень ст. 181 СК України, у разі відсутності такої згоди, особа, з якою проживають такі діти має право звернутись до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів на їх утримання. При цьому відомо, що Відповідач здоровий, інших утриманців не має, працездатний та має регулярний неофіційний дохід, а тому має змогу щомісяця сплачувати аліменти на утримання нашого сина у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 01.10.2018 року, відкрито провадження у справі, та вирішено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідач, у встановлений судом строк, відзив до суду на позов, не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, а тому враховуючи ч.8ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, 29 серпня 2014 року зареєстровано шлюб між громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_5, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, 29 серпня 2014 року, було складено відповідний актовий запис №92, та видано Свідоцтво про шлюб серія І-СР № 111683. (а.с. 8). Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини було змінено із «Лозіцької» на «Гундар».

Під час перебування у шлюбі, в подружжя 30.11.2014 року, народився син ОСОБА_3, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, 13 грудня 2014 року, було складено відповідний актовий запис № 155, та видано свідоцтво про народження 1-СР №203074. Батьками дитини записані, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 9).

Згідно з підтвердженням голови вуличного комітету ОСОБА_6,, підпис якої стверджено секретарем Шполянської міської ради обєднаної територіальної громади від 13 серпня 2018 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4. На утриманні ОСОБА_1 з листопада 2017 року, знаходиться її син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 10).

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Згідно з ч.2 ст.141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно до ч.ч. 2,3, ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів », за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Судом встановлено, що позивач проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6. Разом з нею проживає і син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 7133-1 від 15.12.2017 року, та підтвердженням голови вуличного комітету вул. Соборна. (а.с.6,10). Таким чином позивач має право звернутися до суду із даним позовом.

У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Позивач заявила вимогу про стягнення аліментів у частці від доходу відповідача.

Згідно з ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено, що прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень;

Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Згідно з ч.1. ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи те, що відповідач не надав доказів щодо його непрацездатності, наявності інших утриманців, а тому суд задовольняє позовну вимогу про стягнення аліментів і стягує з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 14.08.2018 року, до повноліття дитини, ОСОБА_3, тобто до 30.11.2032 року.

З урахуванням обставин справи суд вважає, що саме такий розмір аліментів є справедливим, так як, при такому розмірі аліментів дотримується принцип рівності обовязків батька та матері утримувати дитину до повноліття, а також визначений судом розмір аліментів сприятиме фізичному, духовному і моральному розвитку дитини.

Що стосується іншої позовної вимоги, про стягнення аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку ( доходу) за минулий час, а саме з листопада 2017 року по липень 2018 року включно, суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

У відповідності до ч.ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1,2, ст.13 ЦПК країни, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6, ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.ч.1,2 с. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У статті 79 ЦПК України, зазначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування

Позивачем не було надано належних та допустимих доказів, того що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача за попередній час, тобто з листопада 2017 року по липень 2018 року включно, але не могла отримати їх у звязку з ухиленням останнього від їх сплати, тому у задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити. Аналогічна правова позиція міститься у рішенні Верховного Суду справа № 211/3809/16-ц від 15 серпня 2018 року.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, у задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів за попередній час належить відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430ЦПК України.

Згідно з ч.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору.

Оскільки позов задовольняється, у відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 704,80 грн., на користь держави.

Враховуючи викладне та на підставі ч.ч. 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. 51 Конституції України, ст.ст. 150,179-184,191 СК України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.5 Закону України «Про судовий збір»,ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141,178, 211,247, 263-265, 273-275, 279 ч.1 ст. 354, ст.430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрованого і проживаючого за адресою: вул. 40 річчя Перемоги, буд.1 кв.1, м. Шпола, Шполянського району, Черкаської області, паспорт серії НЕ 449723, виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області, 08.02.2006 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, інші дані про особу суду не відомі, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_10, жительки вул. Соборна буд. 50, м. Шпола, Шполянського району, Черкаської області, паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм, 001301480, орган видачі 7133, дата оформлення 06.12.2017 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, інші дані про особу суду не відомі, аліменти, на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, ОСОБА_7, тобто до 30.11.2032 року.

Стягнення аліментів розпочати з часу звернення позивача до суду, тобто з 14.08.2018року.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання, в іншій частині рішення підлягає виконанню після набрання ним законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрованого і проживаючого за адресою: вул. 40 річчя Перемоги, буд.1 кв.1, м. Шпола, Шполянського району, Черкаської області, паспорт серії НЕ 449723, виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області, 08.02.2006 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, інші дані про особу суду не відомі, на користь держави за такими реквізитами (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106) 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) шляхом подання скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Розяснити сторонам, що відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Рішення складено 05.11.2018 року.

Суддя Н.П. Побережна