Справа № 740/4811/15-ц
Провадження № 2/740/4/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Кононяко С.А.,

представника позивачів - адвоката ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідачів адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_4, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів ОСОБА_13, ОСОБА_14, Ніжинська міська рада Чернігівської області, про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому просять встановити порядок користування земельною ділянкою по вул.Дзержинського, №11 в м.Ніжині Чернігівської області відповідно до плану розташування належної їм квартири №8 та розміру їх частки у житловому будинку.

В обгрунтування позовних вимог посилаються на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно ЯЯЯ934195 від 22.11.2006 року вони є співвласниками вищевказаної квартири, - по 1/4 частці кожний.

Дана квартира знаходиться в одноповерховому чотириквартирному будинку. Відповідачі по справі є власниками квартири №7 у зазначеному будинку на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ144282 від 14.08.2007 року. Іншими власниками квартир у будинку є: ОСОБА_13 - квартири №4та ОСОБА_14 - квартири №6, - треті особи без самостійних вимог.

Рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради народних депутатів від 19 червня 1980 року №359 «Про результати обміру земель забудованих кварталів №№ 54, 54-б, 67-а, 108, 109, 109-а, 110, 129, 154, 155-б, 155-в в м.Ніжині» затверджено та схвалено матеріали обміру земель. Зокрема, у кварталі 108 за домоволодінням №11 по вул.Дзержинського зареєстровано за землекористувачами присадибну земельну ділянку площею 1448 кв.м.: під будинком перебуває 364 кв.м., під двором - 471 кв.м., під городом - 613 кв.м. На земельній ділянці прибудинкова територія документацією не визначалася, але даним рішенням зареєстрована як присадибна.

Між власниками квартир, що є співвласниками всього будинку, фактично склався певний порядок користування, однак на ґрунті особистих стосунків між ними виник спір щодо порядку користування присадибною ділянкою, зокрема, щодо встановленого позивачами паркану та розташування господарських споруд.

Для встановлення порядку користування земельною ділянкою була призначена комплексна будівельно-технічна та земельно-технічна експертиза, висновок якої надійшов до суду 18.02.2016 року.

Після надходження висновку №С-368 від позивачів надійшла заява про уточнення предмету спору від 05.04.2016, згідно якої вони просять встановити їм порядок користування земельною ділянкою, запропонований експертом за варіантом №2.

В судовому засіданні представник позивачів адвокат ОСОБА_1 підтримав позов за викладених в ньому обставин та пояснив, що спірний будинок є садибного типу та має присадибну ділянку. Порядок користування земельною ділянкою добровільно встановити не вдалося, тому була проведена експертиза, згідно якої експертом запропоновані варіанти поділу. Позивачі просять суд визначити їм у користування земельну ділянку, щоб у подальшому не було спору з приводу користування нею.

Зазначив, що на даний час будинок перебуває у приватній власності мешканців квартир даного будинку, як і земельна ділянка. Дана земельна ділянка не є прибудинковою територією. Згідно висновку експерта просить виділити позивачам у користування 13/50 частин земельної ділянки.

Представник відповідачів адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що позивачем невірно визначений правовий статус будинку, а тому, відповідно, невірно визначений правовий режим земельної ділянки.

Рішенням Ніжинського міськвиконкому від 19 червня 1980 року в м.Ніжині по вулиці Дзержинського №11 закріплено 1448 квадратних метрів земельної ділянки. Станом на 1980 рік даний будинок перебував у комунальній власності, а мешканці цього будинку були наймачами квартир у житлового будинку, тобто земельна ділянка, яка закріплювалася за цим будинком у 1980 році, передавалася у користування обслуговуючій будинок організації, - житлово-експлуатаційній конторі (далі ЖЕК).

З прийняттям законів, які надавали право орендарям на приватизацію своїх квартир, позивачі і відповідачі використали своє право на приватизацію і отримали у спільну часткову власність квартири в спірному житловому будинку.

На даний час позивачі, як власники однієї з квартир, бажають встановити порядок користування земельною ділянкою у багатоквартирному житловому будинку.

Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Зазначає, що Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними обєктами нерухомого майна. Пунк 4 ч.1 ст.1 даного Закону визначає термін «прибудинкова територія» - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку».

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку складають спільні права на приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Статтею 42 ЗК України визначено режим земельних ділянок багатоквартирних житлових будинків, згідно якої земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або/комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Тобто, слід розмежовувати правовий режим земельних ділянок під багатоквартирними будинками та під будинками садибного типу, які перебувають у власності кількох осіб.

Враховуючи, що земельна ділянка в 1980 році була передана ЖЕКу для обслуговування даного будинку і більш будь-якого документа про передачу даної земельної ділянки співвласникам спірного будинку не існує, то правовий режим спірної земельної ділянки не змінився.

Крім цього, позивачі вказують, що їм належить 13/50 частки квартири, а тому просять виділити їм у користування відповідно 13/50 часток земельної ділянки, проте буть-якого правовстановлюючого документа про право власності на вказану частку позивачів у будинку немає.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні не визнала позов і пояснила, що вона проживає в квартирі №7 з 1970 році. На той час в будинку було вісім квартир. В дворі була пісочниця, стіл, росли яблуні. В квартиру №8 всилилася сім*я ОСОБА_8 позивачі у справі, які самовільно поставили паркан, що перешкоджає їм у вільному користуванні та проході, самовільно побудували гараж та веранду. Дозвіл на будівлю веранди вона підписала. Сарай і туалет залишилися у спільному користуванні. Комунікації тепер опинилися на сусідській території і тепер їй складно буде провести газ до квартири.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не визнала позов і пояснила, що вона проживає в квартирі №5 разом з неповнолітньою дитиною. З висновками експертизи про встановлення порядку користування земельною ділянкою вона не згодна. Три роки тому у цьому будинку їй виділили окрему квартиру, яка має окремий вихід, але з побудовою паркану вона позбавляється можливості користуватися двором з алеєю. На вхід з вулиці поставили кодовий замок.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні не визнав позов та пояснив, що він проживає в квартирі №7 вказаного будинку і раніше, коли в будинку проживала його баба, територія не була перегороженою. Варіанти поділу експерта не влаштовують його, тому що обмежують всіх інших співвласників у вільному користуванні проходом через двір, а паркан відгородив вільний доступ до мереж загального водопостачання, газопостачання, каналізаціонного обладнання.

Треті особи без самостійних вимог в судове засідання не з*явилися, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія ЯЯЯ934195 від 22.11.2006 року власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, - по ? частціі кожний (а.с.9).

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно кватира кв.7 у буд.11 по вуд.Дзержинського в м.Ніжині належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_4 ? частка, ОСОБА_2 - 1/6 частка, ОСОБА_10 1/6 частка, ОСОБА_15 -1/6 частка, ОСОБА_12 1/12 частка (а.с.20-21).

На підставі рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради народних депутатів від 19 червня 1980 року №359 «Про результати обміру земель забудованих кварталів №№ 54, 54-б, 67-а, 108, 109, 109-а, 110, 129, 154, 155-б, 155-в в м.Ніжині» затверджено та схвалено матеріали обміру земель. Зокрема, у кварталі 108 за домоволодінням №11 по вул.Дзержинського зареєстровано за землекористувачами присадибну земельну ділянку площею 1448 кв.м.

Відповідно до довідки комунального підприємства «Служба Єдиного Замовника» згідно рішення виконавчого комітету №137 від 29.03.2007 року квартиру №8 в житловому будинку №11 по вул.Дзержинського в м.Ніжині знято з балансу КП «СЄЗ» та передано власнику для самостійного утримання та обслуговування (а.с.18).

Згідно роз*ясень, наданих у п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при приватизації громадянами одно- або багатоквартирного будинку державного житлового фонду порядок користування закріпленою за ним прибудинковою територією згідно з пунктом 5 статті 10 Закону від 19 червня 1992 р. N 2482-XII ( 2482-12 ) "Про приватизацію державного житлового фонду" здійснюється в порядку та на умовах, передбачених частиною третьою статті 42 ЗК ( 2768-14 ), якою встановлено, що порядок використання земельних ділянок, де розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Статтею 42 ЗК україни передбачено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Матеріали справи не містять доказів того, що за вказаною адресою позивачам та відповідачам відповідно до вимог ч. 2 ст.42 ЗК України надавалася у користування земельна ділянка площею 1448 кв.м., а технічний паспорт не є належним документом, який би підтвердив законність користування вказаною земельною ділянкою сторонами у справі.

Більш того, матеріали справи взагалі не містять доказів того, що позивачі або відповідачі зверталися до органів місцевого самоврядування з приводу надання їм земельної ділянки у користування для обслуговування спірного будинку.

Крім того, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними.

При вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно із ч. 4 цієї статті у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Враховуючи ту обставину, що позивачі є власниками квартири у спірному будинку, а не власниками визначених часток всього будинку та факт того, що земельна ділянка, на якій розташований будинок, не передавалася позивачам та відповідачам у користування у визначеному земельним законодавством порядку, то законних підстав для визнання порядку користування вказаною земельною ділянкою суд не вбачає.

Згідно зі ст.ст.137, 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивачів понесені ними витратина професійну правничу допомогу в сумі 14 711 грн. в рівних частках з кожного по 3677 грн.75 коп.

Керуючись ст.42 ЗК України, ст.382 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 137,141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_4, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів ОСОБА_13, ОСОБА_14, Ніжинська міська рада Чернігівської області, про встановлення порядку користування земельною ділянкою відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_4 понесені ними витрати на професійну правничу допомогу сумі 14 711 (чотирнадцять тисяч сімсот одинадцять) грн. в рівних частках з кожного по 3677 (три тисячі шістсот сімдесят сім) грн.75 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 26 жовтня 2018 року.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.