Справа № 523/2915/17
Провадження №2/523/716/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2018 р.

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

за участю секретаря - Дзюба Г.І.

за участю позивача - ОСОБА_1, адвоката - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3, адвоката - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулась з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 16 листопада 2007 року перебували у шлюбі, зареєстрованому Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1299. Сторони мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано. При розірванні шлюбу спорів стосовно міста проживання дітей не було, відповідач не заперечував, що діти будуть проживати з матір'ю.

Позивачка стверджує, що фактично шлюбні стосунки між нею та відповідачем було припинено весною 2016 року. З цього часу та по теперішній день малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знаходяться на повному матеріальному утриманні матері та проживають разом із нею, а також зі своєю бабою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в трикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Дітям забезпечені гідні житлово-побутові умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачкою, дітьми та бабусею дітей склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дітей, їх повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей, нормального розвитку, життя та навчання.

За твердженням позивачки, ОСОБА_3, як батько двох малолітніх дітей, відмовився матеріально забезпечувати, допомагати та підтримувати дітей. В зв'язку з чим,

позивачка в квітні 2016 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак ОСОБА_3 відмовляється утримувати дітей.

ОСОБА_3 звертався до органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації про визначення способів участі у вихованні малолітніх дітей. Проте на засідання ради опіки та піклування, яке відбулося 12.01.2017 року, ОСОБА_3 прийшов, але після початку слухання питання про визначення способів участі у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, покинув приміщення райадміністрації і у телефонному режимі пояснив, що захворів, та додав, що злякався сусідів, які також прийшли на засідання ради опіки та піклування.

Позивачка стверджує, що вквартирі, де мешкає ОСОБА_3 антисанітарні умови проживання, в яких проживання дітей просто неможливе. Крім того, ОСОБА_3 в квартирі тримає 4-х мисливських собак та займається таксидермією (робить опудала тварин), що, в свою чергу, не сприяє розвитку дітей та несе небезпеку їх життю та здоров'ю. Особливо, коли малолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, має діагноз бронхіальна астма, змішана форма, середньо-тяжкий перебіг.

ОСОБА_3, за твердженням позивачки негативно впливає на дітей, оскільки між спільного проживання обстановка в родині була неспокійна, постіймо виникали гострі конфліктні ситуації, які впливали на психічний та емоційний стан дітей. Діти вважають батька злим, через те, що він може підняти на них руку, особливо після випадку, коли ОСОБА_3 побив малолітнього сина по голові, постійно лається та кричить на них.

ОСОБА_3 агресивно поводиться не тільки з дітьми, але й з усіма оточуючими. Сусіди характеризують його як соціально агресивну людину, яка не переносить в свій бік жодної критики, грубий у спілкуванні, постійно викликає конфліктні ситуації, застосовує фізичні заходи впливу на сусідах, про що неодноразово повідомлялося правоохоронним органам.

Через агресивну поведінку ОСОБА_3 по відношенню до неї та до дітей, за захистом та отримання сторонньої допомоги позивачка зверталась до Одеського обласного центру медико-соціальної реабілітації жертв насильства в сім'ї за допомогою, а також неодноразово зверталась до правоохоронних органів.

Малолітні ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, відвідують дошкільний навчальний заклад «Ясла-садок» № 287 Одеської міської ради. Малолітній ОСОБА_5 зарахований в молодшу групу, оскільки його розвиток не відповідав віковій нормі, були ознаки соціальної дезадаптації, мовлення та довільні психічні процеси недостатньо розвинені. Малолітня ОСОБА_6 розвивається в рамках вікової норми, проте має затримку розвитку мовлення.

Діти знаходяться на обліку в КУ «Дитяча міська поліклініка № 2», за адресою: АДРЕСА_2.

Нагляд за станом здоров'я дітей на сьогоднішній день здійснює мати, ОСОБА_1 Батько участі в цій сфері життя дітей не приймає.

Малолітній ОСОБА_5 має діагноз затримка психо-мовного розвитку, мінімальна мозкова дисфункція. Однак відповідач ОСОБА_3, категорично відмовлявся надати в письмовій формі згоду або відмову на огляд.

Позивачка вважає, що відповідач ОСОБА_3 не виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до малолітніх дітей, не вживає заходів щодо забезпечення своїм дітям достатнього життєвого рівня, повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку та захисту їх законних прав та інтересів, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не піклується про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не спілкується з дітьми в обсязі та в формі, необхідними для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям та перешкоджає їм в доступі до культурних та інших духовних цінностей, не цікавиться життям своїх дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, а тому позивачка просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні позивачка, а також її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Позивачка також пояснила, що на протязі їх сімейного життя відповідач постійно вчиняв сварки, що призводило до підвищеної емоційної напруги у дітей. Окрім того, фактично дітям він не приділяв уваги, та всю турботу про дітей вона брала на себе, а відповідач постійно знаходив собі будь-яке зайняття щоб уникнути допомозі дітям. В квартирі відповідача були несприятливі житлові умови, у зв'язку з чим, діти часто хворіли, проте відповідача це не турбувало. Всі вищенаведені факти призвели до того, що відповідачка спільно з дітьми повернулась до себе додому, а після цього вирішила розірвати шлюб з відповідачем. Після розірвання шлюбу відповідач взагалі відмовився надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, у зв'язку з чим, вона була вимушена звернутись до суду. Позивачка вважає, що оскільки відповідач відмовляється утримувати дітей, а також негативно впливає на їх психологічний стан, його необхідно позбавити батьківських прав.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки він вважає, що вищевказані вимоги є необґрунтованими. Так, в своїх усних та письмових поясненнях відповідач посилався на те, що позивачка після розірвання шлюбу відмовляється його допускати до дітей. Фактично позивачка позбавила відповідача можливості спілкуватись з дітьми, а також приймати участь у їх вихованні. В зв'язку з чим, він вимушений звертатись до органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації, а також в інші органи державної та місцевої влади. Він також пояснив, що він ніколи не відмовлявся сплачувати аліменти на утримання дітей, проте з первісним рішенням про стягнення аліментів не погодився, а тому чекав остаточного рішення щодо стягнення з нього аліментів. Після прийняття остаточного рішення він у повному обсязі розрахувався за аліментними платежами. Відповідач вважає, що позивачка навмисно бажає його усунути від спілкування з дітьми, що завдає йому душевних страждань.

Представники органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради в судове засідання не з'явились, однак згідно направленого висновку вважали доцільним позбавити батьківських прав відповідача. В висновку органу опіки та піклування є також посилання на те, що згідно наданих доказів, мати дітей ОСОБА_1 під час вагітності ОСОБА_4 зверталась за допомогою медично-психологічного центру «Життя» через постійні неправомірні дії та насилля з боку батька ОСОБА_3. В вересні 2016р. мати дітей зверталась до обласного центру медико-соціальної адаптації жертв насилля в сім'ї. ОСОБА_3 неодноразово викликався на засідання Ради опіки, проте постійно відмовлявся приходити та надавати пояснення, проте не забував скаржитись на дії працівників органу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, проаналізувавши надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1, та ОСОБА_3 з 16 листопада 2007 року перебували у шлюбі, зареєстрованому Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1299.

Сторони мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. (Т.1, а.с. 8,9)

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано. (Т1.,а.с. 10)

Судом встановлено, що після фактичного припинення шлюбних відносин малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають спільно з позивачкою ОСОБА_1, а також зі своєю бабусею ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в трикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1. (Т.1., а.с. 11)

З матеріалів справи вбачається, що малолітній ОСОБА_5, неодноразово проходив лікування та має останній діагноз затримка психо-мовного розвитку, мінімальна мозкова дисфункція.

Малолітня ОСОБА_6 також неодноразово проходила лікування та має останній діагноз: нейрогенний міхур, бронхіальна астма, змішана форма, га ГРВІ хворіє кілька разів на рік. (Т1.,а.с. 14-16)

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 скаржилась на поведінку ОСОБА_3 до Суворовського відділу поліції. (Т1.,а.с. 19-21)

Згідно характеристики ЖКС «Північний» ОСОБА_3 характеризується негативно, оскільки провокує конфліктні ситуації. (Т1.,а.с. 22,24)

З листа Обласного центру медико-соціальної реабілітації жертв насильства в сім'ї від 15.09.2016р. № 746/1 вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до центру з приводу домашнього насильства зі сторони ОСОБА_3 (Т1, а.с. 25-26)

Відповідно до листа Громадської організації «Просвітницький медично-психологічний центр Життя» в липні 2012р. до них зверталась ОСОБА_1 зі скаргами на дії чоловіка ОСОБА_3 який проявляє домашнє насильство щодо неї. (Т.1., а.с. 148)

Згідно акту від 18.06.2015р. квартира АДРЕСА_3, в якій проживає ОСОБА_3 встановлено, що квартира потребує ремонту, а також, що в квартирі перебувають чотири собаки. (Т1.,а.с. 28)

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_3 звертався до органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР з приводу визначення способів участі у вихованні дітей, що підтверджується листом від 24.01.2017р.. (Т1., а.с. 17-18)

Окрім того, з приводу дій відповідачки ОСОБА_1, а також можливості побачення з дітьми ОСОБА_3 звертався до Служби у справах дітей Одеської міської Ради, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Суворовського відділу поліції, Виконавчого комітету Одеської міської Ради, Департаменту освіти і науки Одеської міської Ради, Служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації (Т1., а.с. 79-83, 90-98).

В матеріалах справи є також копії чеків про переведення ОСОБА_3 коштів позивачці ОСОБА_1 (Т.1., а.с. 85-87)

ОСОБА_3 є інвалідом третьої групи безстроково. (Т.1., а.с. 95)

Згідно характеристики за місцем роботи ОСОБА_3 працює на посаді лаборанта в Одеській спеціалізованій школі № 40 з 11.09.1995р.. За час роботи зарекомендував себе як грамотний та кваліфікований спеціаліст, не мав дисциплінарних стягнень, характеризується як відповідальна, трудолюбива людина. (Т.1., а.с. 99)

Згідно висновку органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації від 02.08.2017р. № 01-05-3/209вх. орган опіки та піклування Суворовської райадміністрації вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, щодо малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_2. У висновку також є посилання на те, що батько дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 неодноразово запрошувався до служби у справах дітей ОМР для висловлення своєї позиції з приводу позбавлення його батьківських прав та надання документів, що підтверджують виконання батьківських обов'язків (письмово, в телефонному режимі, адміністрацію школи), але не з'явився, жодних документів, що підтверджують виконання ним батьківських обов'язків не надав. При цьому, після кожного виклику ОСОБА_3 звертається на урядову гарячу лінію зі скаргами на дії працівників служби.

Допитані в судовому засіданні свідки надали наступні пояснення.

Так, свідок ОСОБА_8, який є батьком позивачки ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_3 неналежним чином виконував свої батьківські обов'язки, оскільки він не приділяв достатньої уваги здоров'ю дітей, виховував дітей шляхом погрози застосування фізичної сили, дітям не приділяв уваги. При цьому, більше часу ОСОБА_3 витрачав на комп'ютер, аніж займався дітьми. Матеріальну допомогу на утримання дітей не надавав, окрім того між подружжям часто виникали сварки.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є сусідкою сторін. Вона пояснила, що з початку у сім'ї була спокійна атмосфера, проте через деякий час вона часто чула сварки між ОСОБА_3 та ОСОБА_1. Під час вагітності ОСОБА_1 була фактично одна, проте згодом примирилась з ОСОБА_3. Діти їй говорили, що батько їх грається за комп'ютером, а їм уваги не приділяє, а також, що вони побоюються батька. Свідок також пояснила, що ОСОБА_1 просила надати ОСОБА_3 кошти на одяг дітей, проте він їй коштів не надав. Крім того, вона бачила, що ОСОБА_3 пошкодив поштову скриньку.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що ОСОБА_3 його добрий знайомий. Він знає його як доброго сім'янина, який весь час займався дітьми, спільо з дітьми їздив до поліклініки. Крім того, він не зловживає спиртними напоями, а також не палить. Свідок також пояснив, що ОСОБА_3 працює у школі з дітьми, де працює його мати. Він також бачив, що ОСОБА_3 дарував дітям подарунки, а також він особисто був присутній на святах у сім'ї ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та був в якості «Діда морозу».

Свідок ОСОБА_11, яка є матір'ю відповідача ОСОБА_3 пояснила наступні обставини. Так вона стверджує, що її син займається дітьми, купляв дітям продукти, розвиваючи ігри, відвідував з дітьми зоопарк, гуляв з ними. Однак мати дітей ОСОБА_1, після розлучення не підпускала ОСОБА_3 до дітей. Свідок пояснила, що вона працює вчителем, та має стаж біля 30 років, у зв'язку з чим, отримала нагороду за працю. Вона також пояснила, що її син та невістка проживали з нею, вона допомагала у вихованні дітей.

Суд вважає, що між сторонами виникли сімейні правовідносини, пов'язані з виконаннями батьківських обов'язків, які регулюються наступними нормами.

Так, згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язанні піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язанні забезпечити здобуття дитиною повної загальної, середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 19 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Суд вважає, що дійсно в матеріалах справи є докази того, що між позивачкою та відповідачем виникали конфліктні ситуації, які мали певний негативний вплив на дітей. Однак данні конфліктні ситуації були пов'язані саме з особистими взаємовідносинами між позивачем та відповідачем, а не з виконанням батьківських обов'язків відповідачем. Суд погоджується з позивачкою, що відповідач недостатньо приділяв уваги дітям під час спільного проживання, проте така поведінка відповідача не мала постійного характеру. Окрім того, після фактичного припинення шлюбних відносин саме позивачка не давала можливості позивачу повноцінно спілкуватись з дітьми.

Отже відсутні докази того, що відповідач свідомо нехтував своїми батьківськими обов'язками, а навпаки в судовому засіданні встановлено, що він бажає спілкуватися з дітьми, неодноразово робив спроби поспілкуватися і провести час разом із дітьми, пропонував проживати у нього, має намір на відновлення їх відносин, а тому родинний зв'язок між ними не втрачено, у зв'язку з чим, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150,155,164 СК України, ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1, в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня отримання копії повного тексту рішення.

Суддя

Повний текст рішення складено та підписано 31.10.2018р.