Ухвала

29 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 136/948/17

провадження № 61-45943ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт-3» на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 31 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 11 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт-3» про визнання недійсними договорів оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт-3» (далі - ТОВ «Граніт-3») про визнання недійсними договорів оренди землі, обґрунтовуючи його тим, що вони не підписували зазначені договори, а проставлені у них підписи, їм не належать.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 31 травня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено, в задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 11 вересня 2018 року рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 31 травня 2018 року залишено без змін.

У жовтні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «Граніт-3» на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 31 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 11 вересня 2018 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанцій, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована у розділі «Загальні положення» цього Кодексу, яка поширюється і на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому суд дослідив та взяв до уваги предмет позову, складність справи, значення справи для сторін і суспільства, а також наявність правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 25 липня 2018 року в аналогічній справі № 582/924/16-ц.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судові рішення, які оскаржуються, прийняті у малозначній справі, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт-3» на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 31 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 11 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт-3» про визнання недійсними договорів оренди землі.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв