Провадження 2-з/760/308/18
Справа 760/5091/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Ковальській К.О.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Солом'янського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики.

Позов обґрунтований тим, що 20.10.2017 між сторонами було укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав від позивачки грошові кошти у розмірі 800 000 грн., в даному договорі відповідач зобов'язався грошову позику використати за її цільовим призначенням, а саме: купівля земельної ділянки та повернути кошти у строк до 20.02.2018.

Ухвалою судді від 19 липня 2018 року у справі відкрито загальне позовне провадження.

19.11.2018 на адресу суду від ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики шляхом заборони ОСОБА_1 відчужувати земельну ділянку АДРЕСА_3, в садовому товаристві «Будівельник КІБІ» у м. Києві, площею 0,0624 га, призначену для ведення садівництва, кадастровий номер: НОМЕР_3, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Заява обґрунтована тим, що на сьогоднішній день відповідач вживає активних заходів, спрямованих на відчуження своєї земельної ділянки, на придбання якої позичав гроші у позивачки. Заявник посилався на те, що вказана земельна ділянка АДРЕСА_3, в садовому товаристві «Будівельник КІБІ» у м. Києві, площею 0,0624 га, призначена для ведення садівництва, кадастровий номер: НОМЕР_3, належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, про наявність іншого майна відповідача, позивачу невідомо.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити розгляд спраив по суті, а в разі задоволення позовних вимог - може зробити неможливим виконання рішення суду.

У зв'язку з наведеним заявник просить вжити заходів забезпечення позову.

У судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заява про розгляд справи у її відсутність.

У судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення заяви про забезпечення позову.

Заслухавши відповідача, розглянувши обґрунтування заяви про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб , забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

За таких умов, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав та ризиків, визначених ст.149 ЦПК України, для забезпечення позову.

Суд акцентує увагу заявника на те, що саме на суд покладено обов`язок перевірки обґрунтованості накладення арешту на те чи інше майно задля недопущення порушення прав інших осіб і свавілля в цьому питанні.

Суд приходить до висновку, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову обраним заявником способом обґрунтований, оскільки, повідомлені ним обставини дають підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову і якщо такий буде задоволено, то виконання рішення суду може бути утрудненим або неможливим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява позивача є обґрунтованою та вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку АДРЕСА_3, в садовому товаристві «Будівельник КІБІ» у м. Києві, площею 0,0624 га, призначену для ведення садівництва, кадастровий номер: НОМЕР_3, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, заборонивши ОСОБА_1 відчужувати земельну ділянку.

Згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов'язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Аналізуючи матеріали цивільної справи, суд вважає, що правові підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку АДРЕСА_3, в садовому товаристві «Будівельник КІБІ» у м. Києві, площею 0,0624 га, призначену для ведення садівництва, кадастровий номер: НОМЕР_3, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, заборонивши ОСОБА_1 відчужувати земельну ділянку.

Дані позивача: ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, адреса: 03162, АДРЕСА_1.

Дані відповідача: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, адреса: 03126, АДРЕСА_2.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення чи протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, постановленої без участі особи, яка її оскаржує.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя: