Справа № 159/4152/18
Провадження № 2/159/1212/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковель цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою до Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 12 грудня 2017 року помер ОСОБА_2, який постійно проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. 21.03.2016 від імені ОСОБА_2 секретарем Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області був посвідчений заповіт, згідно якого ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповів все належне йому майно в користь позивача. Позивач вказує, що до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в с. Поворськ, по вул. Покровська, 49, Ковельського району, Волинської області. Позивач спадщину прийняла в порядку ст. 1269 ЦК України, оскільки у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подала до нотаріуса за місцем відкриття спадщин заяву про прийняття спадщини. Увидачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно. Оскільки право власності на будинок не зареєстровано, позивач не може оформити спадкових прав. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Покровська, 49 в с. Поворськ, Ковельського району, Волинської області в порядку спадкування за заповітом після смерті 12 грудня 2017 року ОСОБА_2.

Позивач в підготовче судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві, просить його задовольнити.

Представник відповідача Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області в підготовче судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Оскільки відповідач позов визнав, про що подав відповідну заяву, тому у відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 211295, виданого 13.12.2017 виконавчим комітетом Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області доводиться та обставина, що ОСОБА_2 помер 12 грудня 2017 року (а.с.6).

З копії заповіту, посвідченого 21.03.2016 секретарем Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області, зареєстрованого в реєстрі за № 94 вбачається, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось в користь ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За правилами ч.1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Тобто, позивач є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2, як особа, визначена в заповіті.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Покровська, 49 в с. Поворськ, Ковельського району, Волинської області. Реєстрація права власності на житловий будинок не проводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обовязкову частку у спадщині, незалежно від заповіту.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено та підтверджується копією спадкової справи № 163/2018 щодо майна померлого 12.12.2017 ОСОБА_2, заведеної державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори, що позивач ОСОБА_1 у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подала до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 На частину спадкового майна ОСОБА_1 були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину в порядку ст. ст. 1269, 1270 ЦК України, що підтверджується її заявою від 17.05.2018, поданою до Ковельської державної нотаріальної контори та зареєстрованою за № 488.

Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок позивачу не видавалось у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджується листом нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Як вбачається з копії технічного паспорту, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Покровська, 49 в с. Поворськ, Ковельського району, Волинської області побудований у 1949 році, тобто за життя спадкодавця. Технічна документація не містить відміток про наявність самовільного будівництва. Право власності на будинок не зареєстровано.

З копії довідки, виданої Поворською сільською радою Ковельського району вбачається, що по особовому рахунку № 0166 рахується житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по вул. Покровська, 49 в с. Поворськ, Ковельського району, Волинської області, 1949 року побудови та належав ОСОБА_2

Таким чином, відсутність реєстрації права власності не позбавляє спадкоємця права успадкувати це майно, оскільки в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, зводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

При зверненні позивача до нотаріального органу, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Статтею 1296 ч.3 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

На підставі висновку субєкта оціночної діяльності суд встановив відсутність самовільних перепланувань та добудов.

Осіб, які б мали право в силу ст. 1241 ЦК України на обовязкову частку у спадщині, не встановлено.

Враховуючи відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відсутність осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині, відсутність самовільних перебудов та добудов, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб передбачений ст. 16 ЦК України, шляхом визнання права власності житловий будинок в порядку спадкування.

Судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 141, 200, 247, 258-259, 265, 280-281 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1268, 1241, 1269, 1270, 1296, 1297 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Покровська, 49 в с. Поворськ, Ковельського району, Волинської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер 12 грудня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:ОСОБА_3