Справа № 564/2334/18
Рядок статзвіту № 49
16 листопада 2018 року
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої судді Грипіч Л. А.
з участю секретаря Федас І. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.
В обгрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який на сьогоднішній день розірвано. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. В зв'язку з тим, що дочка з серпня 2017 р. тяжко захворіла на інфекційну хворобу, тому нею були витрачені значні кошти на лікування дитини. Крім того, дитина вступила на навчання до Львівського національного університету ім. І. Франка на платне відділення, в звязку з чим нею було понесено додаткові витрати на оплату навчання за пів року. Загальна сума додаткових витрат становить 15 365, 05 грн., половину якої, а саме - 7 681,53 грн. позивач просила стягнути з відповідача.
Ухвалою Костопільського районного суду від 06.09.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб, які беруть участь у справі, про що повідомлено сторони.
Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, однак відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом вчасно та належним чином, що підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням з відміткою про вручення судової повістки.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, враховуючи згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таким чином, обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.
При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.
Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.
З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який на сьогоднішній день розірвано. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Костопільського районного суду від 15.09.2010 р. з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі по 350 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно рішення Костопільського районного суду від 12.04.2017 року збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3, 20.03.2001 р. н. і встановлено їх у розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи з 08.02.2017 р. і до повноліття дитини.

Судом встановлено, що з серпня 2017 року неповнолітня ОСОБА_3 тяжко захворіла на інфекційну хворобу, в звязку з чим її матір, позивач по справі, понесла значні витрати на її лікування, що підтверджується фіскальними чеками. З 12.12.2017 р. по 27.12.2017 р. неповнолітня ОСОБА_3 у зв"язку з погіршенням стану здоров"я лікувалася в інфекційному відділенні Костопільської ЦРЛ, що підтверджується епікризом №759. На діагностику та лікування основної хвороби, яку діагностували дитині відповідно до епікризу №759 Костопільської ЦРЛ та супутніх хвороб позивачем були затрачені кошти.

Крім того, неповнолітня ОСОБА_3 вступила на навчання до Львівського національного університету ім. І. Франка на платне відділення, що також понесло значні витрати з боку позивача, оскільки нею було здійснено оплату за півроку навчання, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією №63 від 06.08.2018 року.

За змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Звертаючись до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, позивачка просить стягнути з відповідача кошти понесені нею на лікування дитини, а саме за проведення амбулаторних досліджень в розмірі 1590 грн., придбання ліків в розмірі - 3 257,10 грн., діагностику та лікування основної хвороби та супутніх хвороб в розмірі 4 894,45 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи фіскальними чеками. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача кошти понесені нею за оплату навчання дитини за півроку в розмірі 5 621, 50 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. Таким чином, загальна сума додаткових витрат становить - 15 365, 05 грн., половину з якої, а саме 7 681, 53 грн. позивачка просить стягнути з відповідача.

Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину, суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача половини витрат понесених нею на дитину для її лікування, а саме придбання ліків, проведення амбулаторних досліджень, діагностику, лікування основної хвороби та супутніх хвороб, а також на навчання, суд виходить з наступного.

На підтвердження своїх вимог позивачка надала суду всі докази на підтвердження витрат на лікування та навчання дитини, а саме фіскальні чеки про оплату, направлення лікаря, рецепти, копію епікризу №759, копію квитанції про оплату за навчання, тому суд визнає вказані докази належним підтвердженням витрат позивача на лікування та навчання дитини.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач є молодою, здоровою особою, перебуває в працездатному віці, який спроможний брати участь у додаткових витратах на лікування та навчання дитини, та виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дитини, її фізичний стан та стан здоров'я, рахує вимоги позивача обґрунтованими.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 274, 279, 280 ЦПК України, ст.ст. 141, 180-185 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, (09.08.1973 р. н., зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (жительки АДРЕСА_1, ІПН:НОМЕР_1) половину понесених нею додаткових витрат на доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 7 681 (сім тисяч шістсот вісімдесят одну) грн. 53 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, (09.08.1973 р. н., зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) в дохід держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач:

ОСОБА_1 (жителька АДРЕСА_2., Рівненська обл.), ІПН:НОМЕР_1.

Відповідач:

ОСОБА_2, (житель ІНФОРМАЦІЯ_3., Рівненська обл.).

Повне рішення складено

21 листопада 2018 року

СуддяОСОБА_4