Провадження № 2/127/6943/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Княжна Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до приватного акціонерного товариства «Княжна Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. Позов мотивовано тим, що 07 червня 2017 року о 16:30 год. року по вул. Привокзальна у м. Вінниці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів. На місці ДТП ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було власноручно складено та підписано повідомлення про дорожню-транспортну пригоду (Європротокол). З європротоколу вбачається, що учасники ДТП дійшли згоди щодо обставин ДТП, ОСОБА_3 визнав свою винну, що підтверджується п.11 Європротоколу. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована в ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "КНЯЖНА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП", що підтверджується полісом № АК/3619736 від 27.03.2017 року на суму 50 000 грн. термін дії якого дійсний до 26.03.2018 року. Відповідно до висновку ремонтної калькуляції № 17-118095 від 08.06.2017 року вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля НОМЕР_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_10 внаслідок його пошкодження під час ДТП, в цінах станом на час виконання даного дослідження, складає: 6696 грн. 07 червня 2017 року позивач звернувся до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КНЯЖНА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" із заявою з метою отримання страхового відшкодування в сумі 6696 грн., на підставі ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 04 вересня 2017 року отримав рішення ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КНЯЖНА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП за вих. № 890 від 19.08.2017 року про відмову у виплаті страхового відшкодування, на підставі ч. 2 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Дану відмову Відповідач обґрунтовував, тим, шо між учасниками ДТП не досягнуто згоди обставин скоєння ДТП, а саме: зазначив, що в порушення умов Закону, учасники події склали повідомлення не досягнувши згоди щодо обставин її скоєння, а саме не встановили винну у події сторону, оскільки в наданих до ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" поясненнях про ДТП ОСОБА_3 свою вину в скоєнні ДТП не визнає". Вбачається, що ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" відмовила у виплаті страхового відшкодування, на підставі пояснень ОСОБА_3, який в свою чергу змінив свою позицію щодо даного ДТП. Вважає дану відмову неправомірною, оскільки повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду - спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та стає підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим. В свою чергу пояснення ОСОБА_3 не має, жодної юридичної сили, так як на місці ДТП, він визнав свою вину в ДТП, в підтвердження чого власноручно підписав повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (п. 15). Згідно Європротоколу водії транспортних засобів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 досягай згоди щодо обставин скоєння ДТП, з дотриманням всіх вимог ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників і наземних транспортних засобів» спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в якому міститься вся необхідна інформація щодо учасників ДТП, транспортних засобів, обставин ДТП та з якої вбачається вина водія ОСОБА_3, та відсутність вини водія ОСОБА_4. Згідно Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу) від 07.06.2017 року та схеми, ДТП відбулася внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху. Отже, Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, складене учасниками ДТП відповідно до норм чинного законодавства і є належним доказом вини особи, що скоїла ДТП, у зв'язку з чим завдана шкода підлягає відшкодуванню. Як вбачається із повідомлення про ДТП від 21.01.2014р., воно заповнене обома учасниками ДТП. На даний момент, жодних виплат, повідомлень та рішень страховика отримано не було, що є грубим порушенням вищезазначеного Закону. Просить стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КНЯЖНА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" () та з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) матеріальну шкоди в розмірі 6696 (шість тисяч шістсот дев'яносто шість) грн., 61 коп. завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) франшизу в розмірі 500 (п'ятсот) грн., завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) судовий збір в сумі 640,00грн.

17.01.2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 19.02.2018року по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження по справі зупинено до отримання висновку експерта.

03.09.2018 року ухвалою суду відновлено провадження у справі, в зв'язку з отримання висновку експерта № 1705/18-21 від 27.08.2018року.

Ухвалою суду від 13.09.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнав, заперечував щодо його задоволення.

Представник відповідача приватного акціонерного товариства «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив відмовити в задоволенні позову.

Третя особа в судовому засіданні позов підтримав просив задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997року № 475/97-ВР « Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом встановлено, що 07 червня 2017 року о 16:30 год. року по вул. Привокзальна у м. Вінниці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

На місці ДТП ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було власноручно складено та підписано повідомлення про дорожню-транспортну пригоду (Європротокол) (а.с.8).

Як видно з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /а.с.7/, автомобіль НОМЕР_3, що належить ОСОБА_1.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована в ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "КНЯЖНА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП", що підтверджується полісом № АК/3619736 від 27.03.2017 року на суму 50 000 грн. термін дії якого дійсний до 26.03.2018 року (а.с.11).

Згідно ремонтної калькуляції № 17-118095 від 08.06.2017року вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю НОМЕР_3 станом на час виконання дослідження складає 6696,61грн. (а.с.9-10).

Відповідно до листа ПАТ «УСК «КВІГ» № 890 від 19.08.2017року, останні відмовились відшкодувати вартість матеріального збитку, оскільки цивільно - правова відповідальність ОСОБА_3 не настала (а.с.13).

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду (п.1.4 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У статті 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Постанова Пленуму Верховного суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" за №6 від 27.03.1992 року із змінами та доповненнями роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіяла, за умови, що дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст.ст. 1187, 1188 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до положень ст. 18 ЗУ «Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити другій стороні, або іншій особі страхову виплату.

При цьому за положеннями страховий випадок відповідно ст. 8 ЗУ «Про страхування» - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно із п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Пунктом 36.5 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно зі ст. 33.2 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

У разі невиконання хоча б однієї з обов'язкових для європротоколу умов, виклик співробітників Національної поліції України для оформлення ДТП є обов'язковий.

Згідно інструкції щодо заповнення Повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду оформлення ДТП без участі співробітників міліції, шляхом складання Повідомлення, можливе лише за умови одночасного виконання наступних вимог: відсутність травмованих (загиблих) людей в результаті ДТП; згода водіїв транспортних засобів щодо обставин ДТП; відсутність у водіїв транспортних засобі - учасників ДТП ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; наявність у водіїв транспортних засобів чинних полісів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності; розмір шкоди заподіяної майну потерпілих, не перевищує максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом. У разі невиконання однієї з наведених умов, виклик співробітників міліції для оформлення ДТП обов'язковий.

Позивач в позовній заяві посилається, що ОСОБА_3 згідно Європротоколу вину в ДТП визнав. Однак, суд дане твердження позивача не бере до уваги, оскільки згідно первинних пояснень наданих ОСОБА_3 директору з департаменту врегулювання страхових випадків УСК «Княжа» від 09.06.2017року, ОСОБА_3 вину у вчиненні ДТП не визнав, зазначив що вину в Європротоколі визнав, оскільки після настання ДТП знаходився в стресовому стані.

Згідно висновку експертизи № 1705/18-21 від 27.08.2018року в заданій дорожній ситуації водій автомобіля Мерседес р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був керуватись технічними нормами п. 10.1, 10.4, 11.1, 11.2 ,а водій автомобіля НОМЕР_5 ОСОБА_3 - нормами п. 12.3 ПДР України, текст норм яких наведений у дослідницькій частині. В діях водія автомобіля НОМЕР_6 ОСОБА_3 невідповідностей технічним нормам вимог ПДР України, які б знаходились у причинному зв'язку з даним ДТП, не встановлено. В діях водія автомобіля Мерседес р.н. НОМЕР_11 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності технічним нормам п.п. 10.1,.10.4,.11.1,.11.2 ПДР України, які, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв'язку з виникненням події даного ДТП. В заданій дорожній ситуації водії ОСОБА_3 не мав технічної можливості зупинити автомобіль ЗАЗ до смуги руху автомобіля Мерседес з моменту початку маневру повороту останнього шляхом виконання ними норм вимог п. 12.3 ПДР України. Практична можливість у водія автомобіля Мерседес р.н. НОМЕР_7 ОСОБА_4 попередити дане ДТП заключалась у виконанні ним технічних норм п. п. 10.1, 10.4, 11.2 ПДР України (а.с.122-125).

Висновком вказаної експертизи встановлено, що враховуючи характерні особливості даного ДТП, в заданій дорожній ситуації водій автомобіля НОМЕР_8 ОСОБА_4 повинен був керуватись технічними нормами п 10.1, 10.4, 11.1, 11.2 а водій автомобіля НОМЕР_5 ОСОБА_3 - нормами п. 12.3 ПДР України: П. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. П.10.4. Перед поворотом праворуч, ліворуч або розворотом водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, встановленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю. П. 11.1. Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2 (див. додаток 1), а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними. П.11.2. На дорогах, які мають дві і більше смуг для в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об'їзд, або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом. П.12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшенім швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Згідно п. 32.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує: шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»( Закону № 1961-ІУ) страховим випадком є подія внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу внаслідок якої настає цивільно- правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_3 вину у вчиненні ДТП не визнає, згідно первинних пояснень від 09.06.2017року, висновком експертизи встановлено його невинуватість, суд вважає що учасниками ДТП при складанні Європротоколу не було досягнуто згоди щодо обставин її скоєння, а тому цивільно - правова відповідальність ОСОБА_3 не настала, а отже відсутні правові підстави щодо виплати страхового відшкодування.

Згідно до вимог статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Виходячи із принципу змагальності сторін, закріпленому у статті 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а тому суд вважає, що позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його вимоги до відповідачів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав до задоволення позовної вимоги, оскільки позивач не надав достатньо доказів, які підтверджують настання страхового випадку саме з вини застрахованої особи та відповідно настання обов'язку по відшкодуванню шкоди відповідачам.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, доводи позивача не знайшли свого підтвердження, тому позов є необґрунтованим і не підлягає до задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 22, 979, 1166, 1187, 1188 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Княжна Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 27.09.2018року.

ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_4.

Приватне акціонерне товариство «Княжна Вієнна Іншуранс Груп», м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 44, .

ОСОБА_3, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_9.

ОСОБА_4, АДРЕСА_1.

Суддя: