Постанова

Іменем України

07 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 638/2411/16-ц

провадження № 61-18268св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - комунальне підприємство «Жилкомсервіс»,

представники відповідача: Лисак Сергій Володимирович, ХанАнтон Олександрович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Харківської області

від 07 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Кіся П. В., Кружиліної О. А., Хорошевського О. М.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунального підприємства «Жилкомсервіс» (далі - КП «Жилкомсервіс») про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 26 травня 2015 року близько 11 години

25 хвилин у м. Харкові під час руху по АДРЕСА_1 на автомобілі «Suzuki Grand Vitara», реєстраційний номер НОМЕР_1, на вказаний автомобіль впало зламане дерево, чим пошкодило його.

Вказане дерево (береза) росло на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1, стовбур дерева обломився на висоті приблизно 2,5 м, верхня частина дерева впала зверху на його автомобіль і пошкодила капот, лобове скло, дах, праві переднє і заднє крила. У цей час погода була безвітряна. Вказані обставини зафіксовані державною автомобільною інспекцією з обслуговування м. Харкова.

Зазначав, що згідно рішення Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року

№ 1186 «Про визначення виконавця послуг щодо жилого фонду м. Харкова» балансоутримувачем жилого фонду м. Харкова визначено КП «Жилкомсервіс». Згідно листа департаменту комунального господарства Харківської міської ради від 25 липня 2008 року, пунктів 6.2.6 та 6.2.15 Правил благоустрою м. Харкова відповідальною особою щодо устрою скверів, парків, інших об'єктів господарства є їх балансоутримувач. Відповідно до рішення Харківської міської ради від 22 лютого 2007 року № 182 «Про відповідальність міського комунального господарства щодо обстеження зелених насаджень, які підлягають видаленню на території м. Харкова», зі змінами внесеними рішенням міської ради від 16 липня 2008 року № 453, відповідальність про своєчасний знос застарілих дерев покладено на балансоутримувача. Згідно листа департаменту житлового господарства Харківської міської ради від 28 серпня 2008 року балансоутримувачем житлового фонду м. Харкова і зелених насаджень на прилеглій території є КП «Жилкомсервіс».

Вказував на те, що КП «Жилкомсервіс» є балансоутримувачем житлового фонду м. Харкова та прилеглих до будинків територій, в тому числі і зелених насаджень, які ростуть на газоні прибудинкових територій, в цьому випадку на прибудинковій території багатоквартирного будинку АДРЕСА_1, яка відноситься до ділянки № 6 КП «Жилкомсервіс». Відповідальним за збереження зелених насаджень є балансоутримувач, на балансі якого перебуває житловий будинок.

Факт обломлення дерева та пошкодження автомобіля не заперечує й

КП «Жилкомсервіс», про що вказано у листі від 20 червня 2015 року, яке було адресоване в якості відповіді на його заяву про відшкодування шкоди

від 08 червня 2015 року.

Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз (далі - ХНДІСЕ) від 23 липня 2015 року № 6037, який проводився на підставі технічного огляду пошкодженого автомобіля з участю представника КП «Жилкомсервіс» - ОСОБА_4, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Suzuki Grand Vitara», реєстраційний номер НОМЕР_1, склала 31 238 грн 55 коп.

Крім того, пошкодженням автомобіля «Suzuki Grand Vitara» йому завдано моральну шкоду, оскільки через необхідність витрачати багато часу на ремонт автомобіля та звернення за захистом для поновлення порушених прав змінився його звичайний ритм життя.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд стягнути із КП «Жилкомсервіс» майнову шкоду у розмірі 31 238 грн 55 коп. та моральну шкоду у розмірі

5 тис. грн, а також судові витрати у розмірі 1 666 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2016 року

у складі судді Шишкіна О. В. позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з КП «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 31 238 грн 55 коп., моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн, судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп. та вартість автотоварознавчого дослідження у розмірі

1 107 грн, а всього - 37 896 грн 75 коп. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення районного суду мотивовано тим, що будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі КП «Жилкомсервіс», тому саме вказане підприємство зобов'язане проводити необхідні заходи щодо утримання зелених насаджень на прибудинковій території цього будинку. Крім того, на

КП «Жилкомсервіс» покладено обов'язок щодо відшкодування майнової шкоди, завданої власнику автомобіля, розмір якої визначено відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження від 23 липня 2015 року № 6037. Законодавством також передбачено відшкодування моральної шкоди, тому, керуючись вимогами розумності і справедливості, суд визначив суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 тис. грн.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2016 року апеляційну скаргу КП «Жилкомсервіс» задоволено. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що позивачем не надано доказів, які б свідчили, що саме КП «Жилкомсервіс» є балансоутримувачем дерев на території Шевченківського району м. Харкова, в тому числі і того, яке пошкодило автомобіль ОСОБА_1, причини такого падіння, протиправні дії чи бездіяльність відповідача та наявність причинного зв'язку між такими діями (бездіяльністю) і заподіяною шкодою. Норми Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та інших підзаконних актів, на які посилався ОСОБА_1 та суд у рішенні суду першої інстанції не дають підстав для визнання особи, яку визначив у якості відповідача за заподіяну йому шкоду, а саме -

КП «Жилкомсервіс», такою, що зобов'язана відшкодувати позивачу цю шкоду у розумінні статей 1166, 1167 ЦК України.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення апеляційного суду є незаконним, необґрунтованим й таким, що ухвалено з неправильним застосуванням судом норм чинного законодавства. Він посилався на те, що дерево, яке впало на автомобіль «Suzuki Grand Vitara», реєстраційний номер

НОМЕР_1, росло на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 За завдану шкоду повинно відповідати

КП «Жилкомсервіс», оскільки воно є балансоутримувачем житлового фонду

м. Харкова та прилеглих до будинків територій, в тому числі і зелених насаджень, які ростуть на газоні прибудинкової території вказаного будинку, яке відноситься до ділянки № 6 КП «Жилкомсервіс». Відповідальним за збереження зелених насаджень є балансоутримувач, на балансі якого перебуває житловий будинок. Крім того, зазначав, що апеляційний суд, скасовуючи рішення районного суду, неправильно застосував норми матеріального права, зокрема статтю 1166 ЦК України, а відсутність акта приймання-передачі зелених насаджень на баланс

КП «Жилкомсервіс» не є перешкодою для визнання його належним відповідачем і балансоутримувачем об'єктів благоустрою на своїй території, у тому числі і зелених насаджень, які є елементом благоустрою.

Відзив на касаційну скаргу не подано.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте вказаним вимогам рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно довідки відділу держаної автомобільної інспекції з обслуговування м. Харкова 26 травня 2015 року

об 11 годині 25 хвилин у м. Харкові по вул. Авіаційній, 4, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Suzuki Grand Vitara», реєстраційний номер

НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження капота, переднього правого крила, лівого дзеркала, лобового скла. Також пошкодження автомобіля підтверджується наданими фотознімками.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження від 23 липня 2015 року

№ 6037 відновлювальний ремонт вказаного автомобіля, у результаті падіння дерева склав 31 238 грн 55 коп.

26 червня 2015 року КП «Жилкомсервіс» на заяву ОСОБА_1 повідомило його, що огляд дерева, яким пошкоджено автомобіль позивача здійснювався працівниками дільниці № 6 КП «Жилкомсервіс», за результатами якого було встановлено, що дерево до вчинення дорожньо-транспортної пригоди знаходилось у задовільному стані. Разом із тим, КП «Жилкомсервіс» зазначило, що воно не є балансоутримувачем зелених насаджень й послалось на те, що дерево впало внаслідок пориву вітру.

У довідці Харківського регіонального центру з гідрометеорології від 23 вересня 2015 року вказано про те, що 26 травня 2015 року, за показниками метеостанції Харків, які розповсюджуються на АДРЕСА_1 спостерігалась малохмарна погода без опадів, вітер східного напрямку 8-13 метрів у секунду, середньодобова температура повітря становила 22,4 градуси, небезпечних явищ не спостерігалось.

Довідками на запит суду від 13 липня 2016 року та від 19 липня 2016 року департамент житлового господарства та юридичний департамент Харківської міської ради повідомили про те, що житловий будинок АДРЕСА_1 згідно розпорядження управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради від 28 лютого 2007 року № 189 передано у господарське відання КП «Жилкомсервіс».

Відповідно до визначення термінів Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій від 17 травня 2005 року, затверджених наказом Державного Комітету України з питань житлово-комунального господарства

від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» (далі - Правила), прибудинкова

територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

Пунктом 1.5 Правил утримання житлового фонду передбачено виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10 серпня 2004 року

№ 150 «Про затвердження примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд».

Згідно із пунктом 2.17.16 Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд передбачено, що до зазначених послуг відноситься озеленення внутрішньоквартальних територій.

Пунктом 3.8.8. Правил передбачено, що власники озеленених територій зобов'язані забезпечити утримання зелених насаджень. В усіх випадках вирубування дерев здійснюваних у процесі утримання, проводити відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 2 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 липня 2006 року

№ 1045 (далі - Порядок) видалення зелених насаджень здійснюється у разі знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев. Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється з рішенням виконавчого органу міської, селищної, сільської ради.

У пункті 4 Порядку вказано, що підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява юридичної чи фізичної особи про видалення зелених насаджень. Пунктом 7 Порядку передбачено, що видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об'єкті благоустрою здійснює балансоутримувач на підставі акту обстеження зелених насаджень, що складається відповідно до пункту 4 цього Порядку.

Пунктом 2 статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об'єкта благоустрою власними силами, або може на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи, організації.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» зелені насадження є елементом благоустрою.

Таким чином, ураховуючи те, що будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі КП «Жилкомсервіс», тому саме це підприємство зобов'язане проводити необхідні заходи щодо утримання зелених насаджень на прибудинковій території вказаного будинку.

Згідно зі статтею 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки балансоутримувачем багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 є КП «Жилкомсервіс», то саме на нього покладено обов'язок щодо відшкодування майнової шкоди, завданої власнику автомобіля.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно із частинами першою-другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір такої шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі КП «Жилкомсервіс», у зв'язку із чим на нього покладено обов'язок щодо відшкодування майнової шкоди, завданої власнику автомобіля, розмір якої визначено відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження від 23 липня 2015 року № 6037 та складає 31 238 грн 55 коп. Крім того, законодавством передбачено відшкодування моральної шкоди, розмір якої визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.За таких обставин, керуючись вимогами розумності і справедливості, суд стягнув 5 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення районного суду, неправильно застосував норми матеріального права, зокрема статтю 1166 ЦК України, та дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_1 не довів належними та допустимими доказами, що саме КП «Жилкомсервіс» є балансоутримувачем дерев на території Шевченківського району м. Харкова, в тому числі й того дерева, яке пошкодило автомобіль позивача, оскільки вказане спростовується матеріалами справи, а останнє, на яке законом покладено обов'язок довести у порядку частини другої статті 1166 ЦК України, що шкоди завдано не з його вини, не надало таких доказів, тому не звільняється від її відшкодування.

Отже, суд першої інстанції встановив всі обставини справи, додержуючись норм матеріального та процесуального права, зробив законний і обґрунтований висновок по суті спору під час ухвалення рішення у справі, належним чином давши оцінку наданим сторонами доказам, які є належними та достатніми для вирішення зазначеного спору.

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційнускаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2016 року скасувати, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2016 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта