Справа № 452/1024/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"27" лютого 2018 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Сенечина В.М.,

при секретарі Кухар О.П.,

з участю: позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

представника відповідача Шеховича Я.Д.,

третьої особи ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрілковицької сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання факту проживання однією сім'єю та визнання права на спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Стрілковицької сільської ради про визнання факту проживання однією сім'єю та визнання права на спадкування посилаючись на те, що вона і її сім'я проживає в АДРЕСА_1. Навпроти, у будинку АДРЕСА_2 проживали ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Після їх смерті залишилась відкрита спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку, земельної ділянки біля будинку та земельних паїв.

ОСОБА_7 рішенням сесії Стрілковицької сільської ради № 96 від 26 грудня 1997 року була передана у власність земельна ділянка, площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, та земельні ділянки, площею 0,10 га і 0,1254 га для ведення особистого селянського господарства. Крім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 належали земельні ділянки (паї) як колишнім працівникам Стрілковицького господарства.

З липня 2007 року до дна смерті ОСОБА_8 позивачка опікувалася ними, ОСОБА_7 довгий час була лежачою хворою, мала нагноєння ран на ногах, які ОСОБА_1 періодично обробляла, допомагала ОСОБА_8 у санітарно-гігієнічному догляді за ОСОБА_7, щодня зранку приносила безкоштовно молоко від своєї корови, забезпечувала їх усім необхідним (продуктами харчування, повністю обробляла їхні поля, здійснювала ремонт даху та огорожі), на усі релігійні світа забезпечувала усім необхідним, також до святкового столу, і прибирання будинку та присадиби, у період їхньої хвороби ходила у сільський медпункт по лікаря, купувала відповідні лікарства, щодня відвідувала у лікарні в м. Самборі хвору

ОСОБА_8 та забирала її з лікарні. Вони любили з позивачкою спілкуватися, розповідати про своє життя, про різні життєві питання. Тобто з липня 2007 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стали для мене як члени сім'ї, вирішення усіх їхніх питань почала вирішувати разом із членами своєї родини, тобто вони стали як одна сім'я.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7, поховання якої здійснювала ОСОБА_1 разом із своїм чоловіком, сином та сусідами.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла, після чого ОСОБА_1 разом із свої чоловіком, сином та сусідами займалися похоронами ОСОБА_8

Ураховуючи, що ОСОБА_1 упродовж останніх восьми років перед смертю

ОСОБА_8 фактично опікувалась, матеріально забезпечувала, підтримувала морально та надавала іншу необхідну допомогу ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які через похилий вік не могли себе забезпечувати, вела їхнє господарство і фактично жила з ними однією сім'єю, здійснила їхнє поховання, то вона вважає себе спадкоємцем ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за законом четвертої черги у порядку ст. 1264 ЦК України.

У судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_2 підтримали заявлені вимоги покликаючись на обставини зазначені у позові.

Представник відповідача Стрілковицький сільський голова Шехович Я.Д. заперечив проти позову та пояснив, що ОСОБА_1 живучи по сусідству із ОСОБА_8 та її сестрою лише деколи допомагала їм, але не проживала однією сім'єю з ними так, як жила окремо у своєму будинку разом із членами своєї сім'ї.

Третя особа ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 заперечували факт проживання ОСОБА_1 однією сім'єю із ОСОБА_7 та ОСОБА_8, мотивуючи тим, що спадкодавці були одинокими жінками, яким територіальним центром був призначений соціальний працівник для здійснення догляду. Крім того, ОСОБА_4, як спадкоємець, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті двоюрідної тітки ОСОБА_8 і тому вважає себе законним спадкоємцем.

Вислухавши пояснення учасників справи, показання свідків, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Із копії свідоцтва про смерть ОСОБА_7 вбачається, що вона померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із витягу з погосподарської книги та довідок, виданих виконавчим комітетом Стрілковицької сільської ради Самбірського району відомо, що на день смерті ОСОБА_7 в будинку по АДРЕСА_2 крім неї постійно проживала її сестра ОСОБА_8, котра відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

Встановлено, що ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_7 1 квітня 2014 року одержала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із земельної ділянки, площею 0,9627 га.

Із копії свідоцтва про смерть ОСОБА_8 видно, що вона померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Із показань свідка ОСОБА_9 вбачається, що вона як соціальний працівник Самбірського районного територіального центру соціального обслуговування згідно договору, укладеного між управлінням і ОСОБА_7 та ОСОБА_8, здійснювала догляд за ними, допомагала їм в покупках, приготуванні їжі, прибиранні. Обов'язки соціального працівника вона виконувала з 1995 року. ОСОБА_1 вона не знає і ніколи біля ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не бачила. ОСОБА_9 також зверталися до лікаря і фельдшера у с. Стрілковичі з метою надання медичної допомоги ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Із показань допитаних судом свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_8 не встановлено факту проживання ОСОБА_1 однією сім'єю з ОСОБА_8 не менше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Із довідки, виданої Самбірським районним територіальним центром соціального обслуговування вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували на обслуговуванні в цьому центрі з травня 1995 року і до дня їх смерті. Догляд за ними здійснювала соціальний працівник ОСОБА_9 (а.с. 69).

З урахуванням наведеного слід дійти висновку про те, що ОСОБА_1 не проживала однією сім'єю із ОСОБА_8 не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, позивачкою не надано жодних доказів про спільне проживання із ОСОБА_8, спільний побут та взаємні права та обов'язки.

Керуючись ст. ст. 259, 265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Стрілковицької сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання факту проживання однією сім'єю та визнання права на спадкування - відмовити за недоведеністю позовних вимог.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя