Справа № 0306/1833/2012
Провадження № 4-с/159/23/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 Скарга обґрунтована тим, що на виконанні Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист, виданий Ковельським міськрайонним судом Волинської області від 16.05.2012 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 400 грн. щомісячно, починаючи з 20.03.2012 і до досягнення дитиною повноліття. Заявник вказує, що 01.05.2000 ОСОБА_5 досяг повноліття. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.07.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні стягувача ОСОБА_3, яка на той час отримувала аліменти на утримання сина на її правонаступника ОСОБА_5, який досяг повноліття та вправі самостійно отримувати аліменти. На ухвалу суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу. На даний час апеляційна скарга не розглянута. 08.06.2018 та повторно 29.08.2018 ОСОБА_1 до ДВС надіслано клопотання про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі ч. 1, ч. 4 ст. 19, п. 5 ч. 1 ст. 34, ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» до розгляду апеляційним судом Волинської області поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги на ухвалу Ковельського міськрайонного суду від 02.07.2018. Зазначає, що на даний час жодних постанов про зупинення вчинення виконавчих дій він не отримував. Пунктом 15 Постанови Пленуму 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» визначено, що до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (пункт 4 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»). Нова редакція Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. Враховуючи, що справа за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження перебуває у провадженні апеляційної інстанції і питання про заміну сторони її правонаступником не розглянуто, що в свою чергу є безумовною підставою для зупинення стягнення судом на підставі виконавчого листа до розгляду питання у даній справі по суті. Скаржник просив зупинити стягнення на підставі виконавчого листа виданого 16.05.2012 Ковельським міськрайонним судом Волинської області по справі № 0306/1833/12 до вирішення апеляційним судом Волинської області справи про заміну сторони виконавчого провадження, визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Фіц М.М. щодо не винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій, про закінчення виконавчого провадження, про обєднання виконавчого провадження у зведене виконавче провадження та зобовязати державного виконавця винести постанову про зупинення вчинення виконавчих дій до розгляду судом питання про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, винести постанову про закінчення виконавчого провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення, винести постанову про обєднання виконавчого провадження за наявною заборгованістю на суму 6246,29 грн. у зведене виконавче провадження.

Скаржник в судовому засіданні подану скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд скарги у його відсутності, просив в задоволенні скарги відмовити з мотивів її безпідставності.

Заслухавши скаржника, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

ОСОБА_1 просив зобовязати державного виконавця винести постанову про зупинення вчинення виконавчих дій до розгляду судом питання про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Судом встановлено, на виконанні Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області перебуває виконавчий лист, виданий 16.05.2012 Ковельським міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 400 грн. щомісячно, починаючи з 20.03.2012 і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 подав суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 16.05.2012 Ковельським міськрайонним судом Волинської області у справі № 0306/1833/12 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 з стягувача ОСОБА_3 на її правонаступника ОСОБА_5, оскільки останній досяг повноліття.

Ухвалою суду від 02.07.2018 в задоволенні заяви було відмовлено.

Ухвала законної сили не набрала, оскільки оскаржена ОСОБА_1 в апеляційному порядку, апеляційною інстанцією на час розгляду скарги рішення не прийнято.

Згідно п.5 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною пятою статті 15 цього Закону.

Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1,4,6,8,11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті (ч.1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім'я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Оскільки сторона виконавчого провадження не вибула, ухвалою суду було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 16.05.2012 Ковельським міськрайонним судом Волинської області у справі № 0306/1833/12 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 з стягувача ОСОБА_3 на її правонаступника ОСОБА_5, тому підстав для зупинення виконавчих дій у державного виконавця не було.

Скаржник просив зобовязати державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що 01.05.2018 син ОСОБА_5 досяг повноліття, а тому строк, передбачений законом для стягнення аліментів закінчився.

Статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.7 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

При цьому, суд виходить з того, що частиною 4 ст. 194 СК України визначено, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Оскільки станом на момент досягнення повноліття ОСОБА_5 у скаржника ОСОБА_1 існує заборгованість зі сплати аліментів, тому підстав для закінчення виконавчого провадження немає.

Крім того, ОСОБА_1 просив зобовязати державного виконавця винести постанову про обєднання виконавчих проваджень.

У відзиві на скаргу, державний виконавець вказує, що відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», та п. 14 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджених наказом Міністерства Юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито по кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони обєднуються у зведене виконавче провадження. Даний виконавчий документ нередбачає стягнення періодичних платежів та відноситься до категорії стягнення аліментів, а не стягнення коштів, тому обєднати чи приєднати виконавче провадження про стягнення аліментів до зведеного виконавчого провадження не передбачено Законом.

Дослідивши надані сторонами документи, суд приходить до висновку про те, що діючим законодавством не передбачено обовязок державного виконавця обєднувати в одне провадження виконавчі провадження категорії стягнення аліментів та категорії стягнення коштів, отже порушення зі сторони державного виконавця відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладених обставин, суд вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447, 451 ЦПК України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

ОСОБА_6