Справа № 703/3250/18
01 листопада 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Кирилюк Н.А.
при секретарі Сорока О.А.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,
представника позивача адвоката ОСОБА_3,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Свої вимоги мотивує тим, що він є власником будинку № 36 по вул. Симиренківській в с. Сунках Смілянського району.
В цьому будинку зареєстрований, але з 2003 року фактично не живе його син ОСОБА_2
Оскільки відповідач в добровільному порядку не знімається з реєстрації у належному позивачу будинку, вважає, що його належить визнати таким, що втратив право користування жилим будинком в судовому порядку.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю та просив його задоволити з наведених в ньому підстав.
Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
За клопотанням позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з договору купівлі-продажу від 24 лютого 1999 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26 вересня 2018 року ОСОБА_1 є власником будинку № 36 по вул. Симиренківській в с. Сунки Смілянського району Черкаської області.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом.
Аналогічні норми містяться і в ст. 319 ЦК України, відповідно до ч. 1 якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Як вбачається з довідки виконкому Сунківської сільської ради від 11 вересня 2018 року та актів від 10 серпня 2016 року, 10 березня 2017 року та 25 серпня 2018 року в належному позивачу будинку зареєстрований, але з 10 серпня 2003 року не живе його син ОСОБА_2
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України,член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснив, що відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.
У відповідності до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Статтею 7 наведеного Закону передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Враховуючи те, що відповідач не проживає у належному позивачу будинку більше 10 років, суд вважає, що він втратив право користування цим будинком.
На підставі 319, 391, 405 ЦК України, керуючись ст. 5, 7,12, 81, 89, 247, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 (с. Сунки Смілянського району Черкаської області, вул. Симиренківська, 36, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (с. Сунки Смілянського району Черкаської області, вул. Симиренківська, 36, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням задоволити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування будинком № 36 по вул. Симиренківській в с. Сунки Смілянського району Черкаської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: Н. А. Кирилюк