АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року

м. Харків

справа № 6449/745/16-ц

провадження № 22-ц/790/4141/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Кружиліної О.А.,

ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового провадження в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 липня 2017 року, головуючого першої інстанції судді Черняка В.Г. по справі № 6449/745/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Харківська міська рада про усунення перешкод в користуванні власністю та знесення самочинно збудованого нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю та знесення самочинно збудованого нерухомого майна.

В обґрунтування зазначала, що вона є власником домоволодіння № 23, що знаходиться по вул. Дністровській в м. Харкові. Відповідач на сусідній земельній ділянці, домоволодіння № 21 по вул. Дністровській в м. Харкові почав будівництво металевої споруди, на думку позивача станції технічного обслуговування автомобілів. Будівництво здійснювалось на межі з земельною ділянки позивача на відстані одного метра від будинку позивача. На думку позивача, споруда є небезпечною для її життя та членів її сімї, оскільки дах споруди має значний кут нахилу і спрямований на земельну ділянку позивача прямо під вікна будинку. В зимовий час таке розташування даху призводе до падіння снігу та льоду на позивача та членів її сімї. Вода, яка під час опадів стікає з даху прямо під будинок позивача та на огорожу призводе до їх руйнації, що також є небезпечним для оточуючих.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 липня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Посилається на те, що за її клопотанням було проведено комплексну судову будівельно-технічну та пожежно-технічну експертизу, у висновках якої наводився перелік порушень будівельних норм і правил при зведенні споруди забудовником, які для позивача і стали основним доводом в обґрунтуванні позовних вимог.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді коли використано усі передбачені законодавством України заходи.

Судова колегія з такими висновками погодитись не може.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності від 23.06.2000 року виданого Орджонікідзевською районною радою, позивачу ОСОБА_2 належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Дністровська, 23.

Відповідачу ОСОБА_3 належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Дністровська, 21, на підставі договорів купівлі-продажу частки житлового будинку від 30.07.2013 року та від 31.07.2013 року, посвідчених приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4

Згідно технічного паспорту на житловий будинок № 21 по вул. Дністровській в м. Харкові, на території вказаного домоволодіння знаходиться ОСОБА_5. «Ж» (т.1 а.с.64 зворот).

Висновком комплексної судової будівельно-технічної та пожежно-технічної експертизи № 5679/5946 від 30.11.2016 року, встановлено, що навіс для господарчих потреб, який розташований на земельній ділянці № 21 по вул. Дністровській в м. Харкові, не відповідає вимогам п. 3.25* ДБН 360-92** щодо відстані від стійок навісу до межі із суміжною земельною ділянкою та протипожежних відстаней між спорудами окремих земельних ділянок. А також не відповідає вимогам п. 4.5 ДБН В.2.6-14-97 щодо улаштування системи відведення атмосферних опадів з покрівлі навісу. При зведенні споруди (навіс для господарчих потреб) на земельній ділянці № 21 по вул. Дністровській в м. Харкові, забудовником, не дотримано вимоги п. 3.25* ДБН 360-92** щодо відстані від стійок навісу до межі із суміжною земельною ділянкою та протипожежних відстаней між спорудами окремих земельних ділянок. Розташування споруди (навісу для господарчих потреб) не відповідає вимогам щодо протипожежної відстані між окремими спорудами, що в свою чергу може сприяти виникненню умов для швидкого поширення полумя під час пожежі на сусідні будівлі і споруди. Крім того, стік опадів із горизонтального жолобу навісу літ. «Ж» під час відлиги або дощу може викликати пошкодження огорожі суміжної з домоволодінням № 23 та надвірних будівель т.1 а.с.124-134).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ч. 1 п. 22 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

У ч. 1, 3-5 п.24 зазначеної Постанови розяснено, що знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Якщо технічна можливість перебудови об'єкта нерухомості відсутня або забудовник відмовляється від такої перебудови, суд, незалежно від поважності причин відмови, за позовом зазначених органів або особи, права чи інтереси якої порушено таким будівництвом, ухвалює рішення про знесення житлового будинку або іншого нерухомого майна.

Відмовою забудовника від перебудови слід вважати як його заяву про це, так і його дії чи бездіяльність щодо цього, вчинені до або після ухвалення рішення суду про зобов'язання здійснити перебудову.

Погодження забудовника на перебудову при розгляді справи про знесення самочинного будівництва за можливості перебудови, якщо це підтверджено, є підставою для відмови в позові лише тоді, коли рішення суду, яке набрало законної сили, про зобов'язання здійснити перебудову не виконано не з вини забудовника, про що державним виконавцем складено відповідний акт.

Таким чином, спір про знесення самовільної споруди може бути вирішено не тільки за позовом органу місцевого самоврядування, а і за позовом особи, чиї права та інтереси порушено будівництвом такої споруди.

Висновок про неможливість збереження навісу літ. «Ж» у даному вигляді і необхідності його демонтажу, як споруди, що не відповідає вимогам щодо протипожежної відстані, що в свою чергу може сприяти виникненню умов для швидкого поширення полумя під час пожежі, зроблений технічним звітом, виготовленим ПП «Домініон Харків» (т.2 а.с.79-95).

Будь-яких доказів на підтвердження наміру провести перебудову навісу, що збудовано з порушенням протипожежних норм та норм, що регулюють улаштування системи відведення атмосферних опадів з його покрівлі відповідачем не надано.

Враховуючи, що справа перебуває в судах з жовтня 2015 року і за цей час відповідачем не здійснено будь-яких заходів щодо переобладнання навісу, судова колегія вважає таку бездіяльність відповідача відмовою від перебудови споруди, збудованої з порушенням будівельних норм і правил.

Оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з урахуванням вимог п.п.3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, п.п.3, 4 ч. 1 ст. 376, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 липня 2017 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 належним їй домоволодінням №23 по вул. Дністровська у м. Харкові шляхом знесення за рахунок ОСОБА_3, грудня ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 21, навісу для господарських потреб літ «Ж», розташованого на земельній ділянці №21 по вул. Дністровській у м. Харкові.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 487 грн 20 коп. та за апеляційний розгляд у розмірі 606 грн 32 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 25.09.2018 року.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - О.А.Кружиліна

ОСОБА_1