Справа № 638/9464/18
Провадження № 2/638/3980/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2018 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Штих Т.В.,

секретаря Вакула І.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 24.09.1994 між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. В шлюбі у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалось, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, здатність йти на взаємні поступки. Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сімя припинила своє існування. За його переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.

Сторони в судове засідання не зявились.

Позивач надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач також надала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 24 вересня 1994 року серія І-ВЛ №291152 Палацом одруження «Центральний» міста Харкова, сторони вступили в зареєстрований шлюб 24 вересня 1994 року, актовий запис 1750.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають суттєве значення.

Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім"ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права.

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов'язки у шлюбі та сімї.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 105,110,112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 76,81, 133, 141, 246,258,259,264, п. 15.5 Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України,-

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований в Палаці одруження «Центральний» міста Харкова 24 вересня 1994 року, актовий запис 1750.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Суддя : Штих Т.В.