Справа № 324/903/18
Провадження № 2/324/548/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

за участю секретаря судового засідання Божко В.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Пологи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 23 травня 2018 року вернулася до Пологівського районного суду Запорізької області з зазначеним позовом до Пологівської міської ради Запорізької області.

Після отримання судом відомостей про наявність спадкоємця до майна померлого ОСОБА_3 позивач уточнила свої позовні вимоги, предявивши їх до ОСОБА_2 як до спадкоємця майна померлого батька ОСОБА_3.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що з 1993 року по теперішній час вона зареєстрована і проживає у квартирі №7, яка розташована у будинку №107 по вул.Дружби у місті Пологи Запорізької області. Вказана квартира виділена була їй Пологівською міською радою Запорізької області 11 жовтня 1993 року.

З 1994 року у зазначеній квартирі проживав та був зареєстрованим ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

16 листопада 1999 року внаслідок приватизації вона, позивач, і ОСОБА_3 приватизували зазначену квартиру, в результаті чого вони стали власниками квартири в рівних частках, а саме по 1/2 її частини кожний.

З часу передачі їй квартири вона, позивач, проживає в ній та користується нею.

Колишній власник 1/2 частини квартири ОСОБА_3 помер 17 березня 2002 року, в результаті чого позивач з березня 2002 року безперешкодно добросовісно заволоділа 1/2 частиною квартири та продовжує володіти цим нерухомим майном, здійснюючи у квартирі поточні ремонти, сплачуючи комунальні послуги та послуги, повязані з утриманням квартири, укладаючи від свого імені відповідні договори.

Під час проведення підготовчого засідання у даній справі позивач дізналася, що син померлого ОСОБА_3, ОСОБА_2, прийняв частину спадкового майна, яке відкрилося після смерті його батька, не оформивши свої спадкові права на частину спірної квартири, у звязку з чим ОСОБА_1 змінила свої позовні вимоги, предявивши їх до ОСОБА_2 як спадкоємця за законом до спадкового майна його батька.

Оскільки позивач на протязі більше 16 останніх років добросовісно відкрито, безперервно володіє чужим нерухомим майном, і при цьому ніхто не чинить їй перешкод у цьому, позивач з посиланням на ст.344 ЦК України просить суд постановити рішення, яким визнати за нею в порядку набувальної давності право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири №7 загальною площею 34,3 кв.м, житловою площею 17,3 кв.м, розташованої у будинку №107 по вулиці Дружби у місті Пологи Запорізької області.

Учасники справи належним чином повідомлені про явку в підготовче засідання (а.с.48,49).

Позивач і її представник адвокат ОСОБА_4 звернулися до суду з письмовими заявами, в яких справу просять розглянути без їх участі. Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 позивач і її представник підтримали і просять задовольнити їх з зазначених у позові підстав. Просять постановити судове рішення у підготовчому засіданні (а.с.58,59).

Відповідач ОСОБА_2 своєю заявою до суду повідомив, що він не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 до нього у повному обсязі. Просить розгляд справи провести у його відсутності з постановленням рішення у підготовчому засіданні (а.с.60).

У звязку з надходженням від всіх учасників справи заяв про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглядається судом без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням рішення у підготовчому засіданні відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, згідно якої за результатами судового провадження суд ухвалює рішення у підготовчому засіданні у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем і її представником, визнання позовних вимог відповідачем, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

З копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 16 листопада 1999 року Пологівською міською радою, з копії технічного паспорту, виготовленого КП «Імпульс» Пологівської районної ради 07 травня 2018 року, з копії інформаційної довідки КП «Імпульс» Пологівської районної ради від 08 травня 2018 року судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності на підставі рішення №797 від 16 листопада 1999 року належить у рівних частках, по 1/2 частині, ОСОБА_1 і ОСОБА_3. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с.9-10,11,12,13).

З копії довідки №1454, виданої 20 лютого 2018 року провідним спеціалістом відділу реєстрації Пологівської міської ради Запорізької області, судом встановлено, що у квартирі АДРЕСА_2 з 26 жовтня 1993 року проживав і був зареєстрованим по день своєї смерті, яка настала 17 березня 2002 року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 у зазначеній квартирі проживає і є зареєстрованою з 26 жовтня 1993 року по теперішній час (а.с.8).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ЖС №218187, виданого 25 травня 2002 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, ОСОБА_3 помер 17 березня 2002 року у м.Запоріжжя (а.с.57).

З копії свідоцтва про народження серії IV-КА №796375, виданого Кийминською с/радою Кийминського району Целіноградської області 09 вересня 1971 року, ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 (ас.56).

ОСОБА_2 згідно копії спадкової справи №512/02 до майна померлого 17 березня 2002 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий внесок, який був відкритий на імя ОСОБА_3 і зберігався в Пологівському відділенні Ощадного банку (а.с.35-43).

На теперішній час позивач бажає набути право власності на 1/2 частину спірної квартири за набувальною давністю, оскільки вона більше 16 останніх років відкрито, безперервно володіє 1/2 частиною спірної квартири, яка належала ОСОБА_3, здійснює догляд, ремонтує її, сплачує комунальні послуги, що підтверджується копіями договорів, датованих 30 листопада 2010 року, 25 листопада 2003 року, 16 червня 2016 року, про надання населенню послуг з газопостачання, про надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення, про надання населенню послуг з теплопостачання, згідно яких ОСОБА_1 як власник квартири АДРЕСА_3 є споживачем наданих їй комунальними службами послуг у зазначеній квартирі (а.с.61-64,70-71,72-73,74).

З копій квитанцій з оплати за споживання комунальних послуг на а.с.65-69,75-76 судом встановлено, що ОСОБА_1 сплачує вартість спожитих нею комунальних послуг у спірній квартирі з 1994 року по теперішній час.

Згідно звіту з незалежної оцінки від 17 травня 2018 року ринкова вартість однокімнатної квартири АДРЕСА_1 становить 103157 грн., виходячи з даної оцінки позивачем сплачений судовий збір (а.с.1).

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 344 ЦК України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Зміст даної статті визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю, а саме: володіння має бути добросовісним; володіння мусить бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння повинно бути безперервним протягом визначених строків.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абзаці другому пункту 9 постанови №5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснив, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Набувальна давність - один із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним.

Виходячи з викладеного вбачається, що позивач більше шістнадцяти останніх років добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується 1/2 частиною спірної квартири, тому суд приходить до висновку, що є всі законні підстави для визнання права власності за набувальною давністю за позивачем на 1/2 частину однокімнатної квартири №7, розташованої у м.Пологи Запорізької області по вул.Дружби,107, оскільки, по-перше, тривалість, добросовісність, відкритість, безперервність володіння зазначеною жилою нерухомістю не заперечуються відповідачем у справі, і, по-друге, даний засіб набуття права власності можна віднести до первісного, через те, що права набувача не ґрунтуються на попередній власності, а залежать тільки від сукупності обставин, зазначених у ч.1 ст.344 Цивільного Кодексу України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого, безперервного володіння майном як своїм.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.3,16,328,344 ЦК України, ст.ст.5,19,76-80,200 ч.3,247 ч.2,263-265,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, право власності за набувальною давністю на 1/2 (одну другу) частину однокімнатної квартири №7 (сім) загальною площею 34,3 кв.м, житловою площею 17,3 кв.м, розташовану у будинку №107 (сто сім) по вулиці Дружби у місті Пологи Запорізької області, яка належала ОСОБА_3.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Кацаренко І.О.