Постанова

Іменем України

21 вересня 2018 року

м. Харків

справа № 629/3418/17

провадження № 22-ц/790/4304/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Піддубного Р.М. (суддя - доповідач),

суддів: Овсяннікової А.І., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області,

третя особа Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 травня 2018 року, ухвалене у складі судді Смірнової Н.А., -

встановив:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником квартири № 44 в будинку № 4, мікрорайон № 1, в м. Лозова Харківської області та споживачем житлово-комунальних послуг. В період з травня 2016 року по квітень 2017 року їй була призначена субсидія на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. 01 серпня 2017 року на її адресу було направлено повідомлення Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області(УПСЗН Лозівської міської ради Харківської області) № 8094 з якого вбачається, що субсидія з травня 2017 року не призначена в звязку з наявністю простроченої понад два місяці заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг відповідно до інформації Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області(КП «ЖУК» Лозівської міської ради Харківської області). 16 серпня 2017 року вона отримала довідку, згідно з якою вона має заборгованість за надані послуги : по вивозу сміття за період з 2008 року по серпень 2017 року - 6,85 гривень; теплопостачання за період з 1996 року по серпень 2017 року - 8995 гривень 22 копійки; водопостачання та водовідведення за період з 2000 року по серпень 2017 року - 71 гривень 96 копійок; утримання будинку за період з 2002 року по серпень 2017 року - 1090 гривень 92 копійки.

Посилаючись на те, що створене 31 січня 2011 року КП «ЖУК» не є виконавцем житлово-комунальних послуг та правонаступником Комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника», до повноважень якого входила організація збору платежів за комунальні послуги, останнє з позовом до суду про стягнення з неї заборгованості не зверталось, ОСОБА_1 просила визнати дії КП «ЖУК» з предявлення їй заборгованості за житлово-комунальні послуги отримані до 31 січня 2011 року та надання інформації УПСЗН Лозівської міської ради Харківської області про наявність заборгованості за вказаний період протиправними, визнати надану відповідачем УПСЗН Лозівської міської ради Харківської областіінформацію недійсною.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким заявлений нею позов задовольнити.

В обґрунтування скарги зазначила, що заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг утворилась у період з 1996 року по 2010 рік, КП «ЖУК» було зареєстровано у 2011 році, не є правонаступником виконавців житлово-комунальних послуг, а тому надана відповідачем інформація про наявність заборгованості є недійсною

У відзиві на апеляційну скаргу КП «ЖУК» зазначило, що на підставі договорів купівлі-продажу права вимоги від 25 липня 2014 року та 25 липня 2016 року КП «ЖУК» набуло право вимоги про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі свідоцтва від 30 березня 2012 року ОСОБА_1 є власником квартири № 44 в будинку № 4, мікрорайон 1, м. Лозова Харківської області та споживачем житлово-комунальних послуг.

На підставі рішення Лозівської міської ради Харківської області за № 140 від 31 січня 2011 року на базі відокремленої частини комунальної форми власності територіальної громади м. Лозова було створено КП «ЖУК», яке на підставі договору від 16 лютого 2017 року є управителем багатоквартирного будинку.

25 липня 2014 року та 25 липня 2016 року між КП «Теплові мережі» Лозівської міської ради Харківської області та КП «ЖУК» було укладено договір № 3-2, відповідно до якого останнє набуло право вимоги до боржників з оплати послуг централізованого водопостачання.

25 липня 2016 року між ТОВ «Айджи фінанс» та КП «ЖУК» укладено договір про відступлення права вимоги до фізичних осіб щодо сплати послуг з теплопостачання, водопостачання та водовідведення, утримання будинків та прибудинкової території.

У додатках до акту приймання-передачі права вимоги за вказаними договорами заначено також прізвище позивача.

Вказані договори є чинними, у встановленому законом порядку не розірвані, недійсними не визнані.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 21 вищевказаного закону виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором, а відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов'язок, в тому числі і фактичних споживачів, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, які ним фактично отримувались.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст.ст. 525, 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

Належних та допустимих доказів на підтвердження оплати наданих житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 не надано і матеріали справи не містять.

Питання щодо надання субсидій врегульовано Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (далі Положення № 848).

Відповідно до п. 13 Положення № 848 для нарахування субсидії можуть використовуватися відомості про доходи та розміри платежів у вигляді списків, довідок, даних на електронних носіях інформації, одержаних від ДФС, Пенсійного фонду України, центрів зайнятості, фондів соціального страхування, виконавчої служби, житлово-експлуатаційних організацій, житлово-будівельних (житлових) кооперативів, об'єднань співвласників багатоквартирного будинку, організацій, що надають житлово-комунальні послуги та здійснюють нарахування плати за житлово-комунальні послуги за договорами з підприємствами (інформаційно-обчислювальні центри, розрахункові центри, центри нарахування плати за житлово-комунальні послуги тощо).

Згідно відповіді УПСЗ Лозівської міської ради Харківської області від 12 грудня 2017 року № 13536 рішення щодо не призначення субсидії на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг ґрунтувалось на підставі інформації, отриманої від КП «ЖУК», з якої вбачалося, що станом на 01 травня 2017 року ОСОБА_1 має прострочену понад два місяці заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг в розмірі 10487 гривень 77 копійок.

Оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження оплати отриманих житлово-комунальних послуг у повному обсязі позивачем не надано, а сплив позовної давності може бути підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості у разі його предявлення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання дій КП «ЖУК» щодо надання УПСЗ Лозівської міської ради Харківської області інформації про розмір заборгованості неправомірними.

Доводи апеляційної скарги є тотожними доводам позовної заяви, яким судом першої інстанції надана належна правова оцінка.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 21 вересня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.І. Овсяннікова

ОСОБА_2