Справа 688/1971/18
№ 2/688/766/18
Рішення

Іменем України

26 вересня 2018 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Гаврилової Н.К.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 06.11.1999 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, протилежні погляди на сімейні відносини та обовязки, які виникають із шлюбу, у звязку з чим у сімї виникали постійні конфлікти та сварки. З липня 2016 року разом як сім'я не проживають, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з'явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала, вказала, що за наданий судом строк примирення між ними не досягнуто.

Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Зясувавши думки сторін, викладенні у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд знаходить ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження та позов задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Як встановлено в суді, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрували шлюб 06 листопада 1999 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 373. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_5, дружини ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 184768, виданим повторно 11 травня 2018 року Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Від спільного проживання у сторін є двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується свідоцтвами про їх народження.

Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом як сімя з липня 2016 року не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного.

Факт не проживання позивача і відповідача однією сімєю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними.

Неприязні стосунки між подружжям, відсутність взаєморозуміння, конфлікти і сварки між сторонами, в тому числі і в присутності неповнолітніх дітей, можуть негативно відобразитись на їх вихованні. Крім того, протягом наданого судом строку для примирення, сторони примирення не досягли.

З огляду на викладене вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхніх дітей, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263 265, 268, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 06 листопада 1999 року Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 373 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Козачук