Справа № 180/905/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.,

з секретарем судового засідання Горіною А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Марганецький відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, про скасування арешту майна та заборони його відчуження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив скасувати арешт усього належного йому майна, який було накладено по постанові державного виконавця відділу державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції (далі ВДВС Марганецького МУЮ) про арешт на майно, б/н, 01 березня 2006 року, та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого та рухомого майна відомостей про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_3. Позов обґрунтовано тим, що на виконанні в Марганецькому МВ ДВС ГТУЮ перебуває виконавче провадження ВП № 16912665, яке було відкрито 06 грудня 2005 року з виконання виконавчого листа № 2-102 від 16 листопада 2005 року про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, в розмірі ? частини всіх видів заробітку до повноліття дитини, починаючи стягнення з 26 липня 1999 року. 21 лютого 2006 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна та заборону на його відчуження. 26 травня 2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. Заборгованість по аліментним платежам в розмірі 58 738,55 гривень рахувалася за ним, хоча він був винен набагато менше, оскільки квитанції та розписки він не носив до ВДВС. На 2018 рік він виплатив всю заборгованість, про що є розписка ОСОБА_2, і він вирішив подарувати своєму сину квартиру АДРЕСА_1, але у нотаріуса виявилося, що квартира під арештом. При зверненні до виконавчої служби йому повідомили, що виконавче провадження закрито і вони не можуть винести постанову про зняття арешту.

Відповідач надала суду заяву, що не проти задоволення позову.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 16 листопада 2005 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист № 2-102 про стягнення з ОСОБА_1 (рос.- ОСОБА_5) аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, в розмірі ? частини всіх видів заробітку до повноліття дитини, починаючи стягнення з 26 липня 1999 року (а.с.25).

06 грудня 2005 року постановою державного виконавця Бражнік О.І. відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-102, виданого 16 листопада 2005 року Марганецьким міським судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі ? частини заробітку (а.с.27).

21 лютого 2006 року постановою державного виконавця ДВС у м.Марганець ОСОБА_6 в рамках даного виконавчого провадження накладено арешт на все майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3; заборонено здійснювати відчуження будь-якого рухомого та нерухомого майна, яке належить боржнику на праві приватної власності (а.с.24).

Отже, при накладенні арешту державний виконавець помилково зазначив прізвище боржника «Мисюра» замість вірного «Місюра».

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, на все майно ОСОБА_5, що знаходиться за адресою: квартира АДРЕСА_2, накладено арешт та оголошено заборону про відчуження згідно постанови Марганецького міського управління юстиції, б/н, 01.03.2006 року. Обтяження зареєстровано 06 березня 2006 року за № 2939397 Марганецькою державною нотаріальною конторою (а.с.7).

15 березня 2018 року стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_2 написала розписку, згідно якої вона не має претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_1, оскільки він їй сплатив всю належну суму за аліментними платежами на утримання сина ОСОБА_4 за виконавчим листом № 2-102 від 16 листопада 2005 року. Просила зняти арешт із всього його майна (а.с.16).

07 травня 2018 року державним виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 повідомлено стягувача ОСОБА_2 про те, що 26 травня 2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві згідно п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», заборгованість по аліментним платежам у розмірі 58 738,55 гривень боржник не сплатив (а.с.8).

За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи те, що арешт на майно ОСОБА_1 був накладений в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-102 від 16 листопада 2005 року про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, в розмірі ? частини всіх видів заробітку до повноліття дитини, іна час розгляду справи заборгованість ОСОБА_1 по аліментах повністю погашена, а стягувач ОСОБА_2 претензій до позивача не має, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Враховуючи викладене, керуючись статтями ст.ст.12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження з усього належного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, рухомого та нерухомого майна, накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції, бн, 01.03.2006, на майно ОСОБА_3, розташоване за адресою м.Марганець, вул.Київська, 139/46, реєстраційний номер обтяження 2939397.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Третя особа: Марганецький ВДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області, , юридична адреса: Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Садова, 12.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2018 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна