Ухвала

19 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 753/21774/14-ц

провадження № 61-16106св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - приватне акціонерне товариство «Фармацевтична фірма «Дарниця»,

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» на рішення Апеляційного суду м. Києва від 29 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Желепи О. В., Іванченка М. М., Рубан С. М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У грудні 2014 року приватне акціонерне товариство «Фармацевтична фірма «Дарниця» (далі - ПрАТ «ФФ «Дарниця») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 18 лютого 1997 року між закритим акціонерним товариством «Фармацевтична фірма «Дарниця», правонаступником якого є ПрАТ «ФФ «Дарниця», та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

У пунктах 4, 5 зазначеного договору купівлі-продажу передбачено, що продаж квартири здійснено за 31 839 грн, що на момент здійснення операції становило 16 820 умовних одиниць за курсом Національного банку України на день укладення цього договору, які покупці зобов'язуються виплатити продавцю протягом п'ятнадцяти років з моменту укладання цього договору, тобто до 17 лютого 2012 року.

Посилаючись на те, що відповідачі сплатили кошти за договором не у повному обсязі, оскільки вартість квартири визначена за офіційним курсом національної валюти до долара США, установленим Національним банком України на день платежу, а не на день укладання договору, позивач просив стягнути з відповідачів 328 910,68 грн заборгованості за укладеним договором з урахуванням трьох процентів річних відповідно до положень статті 625 ЦК України.

Заочним рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року у складі судді Сирбул О. Ф. позов ПрАТ «ФФ «Дарниця» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПрАТ «ФФ «Дарниця» заборгованість за договором купівлі-продажу квартири у сумі 232 708,65 грн та три відсотки річних у розмірі 20 790,84 грн, а всього 253 499,49 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 мали сплатити вартість квартири, виходячи з курсу долара США станом на день здійснення платежу, а не на час укладення договору, у національній валюті, тому вони мають доплати ПрАТ «ФФ «Дарниця» залишок заборгованості та три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 29 серпня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задоволено. Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року скасовано та відмовлено у задоволенні позову ПрАТ «ФФ «Дарниця».

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що у спірному договорі купівлі-продажу квартири сторони погодили грошовий еквівалент в умовних одиницях здійснюваної у національній валюті операції, при цьому в пункті 4 цього договору зазначено еквівалент вартості квартири на день укладення договору, тобто 21 лютого 1997 року. Сторони не погоджували, що у разі зміни курсу валют, покупці будуть зобов'язані вносити кошти з урахуванням перерахунку, який буде проводитися за зміненим курсом валют. Норма статті 533 ЦК України набрала чинності лише з 01 січня 2004 року, тому в момент укладення договору відповідачі не могли знати, що законодавець передбачить порядок розрахунків, який суттєво обтяжить їх відповідальність. Дійшовши вказаних висновків, апеляційний суд врахував правові висновки Верховного Суду України, висловлені у постановах: від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2134цс15 та від 8 лютого 2017 року у справі № 6-1905цс16.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПрАТ «ФФ «Дарниця», посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити у силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції, оскільки, укладаючи договір купівлі-продажу від 18 лютого 1997 року, сторони погодили, що вартість квартири буде сплачуватися покупцями за офіційним курсом національної валюти до долара США, установленим Національним банком України на день платежу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У травні 2018 року представник ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому вказує, що рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. Апеляційний суд правильно врахував практику Верховного Суду України у правовідносинах з аналогічними фактичними обставинами справи.

У травні 2018 року ПрАТ «ФФ «Дарниця» звернулося до Верховного Суду із заявою про зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2018 року справу № 753/22010/14-ц у подібних правовідносинах було надіслано для розгляду до Великої Палати Верховного Суду.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2018 року справу № 753/22010/14-ц за позовом ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу нерухомого майна, за касаційною скаргою представника ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_4 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2015року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 15 січня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою ВеликоїПалати Верховного Суду від 29 травня 2018 року вказану цивільну справу прийнято до свого провадження (касаційне провадження № 14-211св18).

Судові рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 753/22010/14-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» про зупинення провадження у справі задовольнити.

Зупинити касаційне провадження у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості (справа № 753/21774/14-ц), за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» на рішення Апеляційного суду м. Києва від 29 серпня 2017 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи за позовом приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу нерухомого майна (справа № 753/22010/14-ц), за касаційною скаргою представника ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_4 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2015 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 15 січня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник О. В . Білоконь Б. І. Гулько Є. В. Синельников Ю. В. Черняк