Провадження № 2/243/2725/2018
Справа № 243/7728/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 листопада 2018 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.

за участю секретаря судового засідання Каліух К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

16.08.2018 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Словянського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 16.11.2012 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 468085/02-ДК про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно до якого, позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 15 000,00 грн. зі сплатою 24,00 % річних за користування кредитом.

Позивач виконав умови кредитного договору надавши позичальнику кредит, однак відповідач не виконував належним чином зобовязання передбачені кредитним договором, у звязку із чим, станом на 19.04.2018 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 24 332,03 гривень, яка складається з :

- заборгованості за основним боргом (тіло кредиту) 14 762,90 гривень;

- заборгованість за нарахованими відсотками 1 328,84 гривень;

- інфляційне збільшення заборгованості 6 790,12 гривень;

- три проценти річних від простроченої заборгованості 1 450,17 гривень.

За таких обставин позивач вважає, що оскільки відповідач у строк, вказаний в договорі своїх зобовязань по кредитному договору не виконує, з відповідача на його користь слід стягнути вказані суми заборгованості.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував (а.с.4).

Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Словянського міськрайонного суду Донецької області, до судового засідання не зявився, причини своєї неявки не повідомив (а.с.31).

Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20 серпня 2018

року по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України, малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у випадку першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Як вбачається з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, але в судове засідання не зявився без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив на позов та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне.

У судовому засіданні із достовірністю встановлено, що 16.11.2012 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем

ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 468085/02-ДК про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно до якого, позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 15 000,00 грн. зі сплатою 24,00 % річних (а.с.10-11).

Судом встановлено, що кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою ПАТ «Державний ощадний банк України» та особисто ОСОБА_1, зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов'язковим для виконання.

За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання . Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що банк повністю виконав умови кредитного договору, надавши ОСОБА_1 кредитні ресурси.

Згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості по кредитному договору, станом на 19.04.2018 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 24 332,03 гривень, яка складається із:заборгованості за основним боргом (тіло кредиту) 14 762,90 гривень; заборгованість за нарахованими відсотками 1 328,84 гривень; інфляційне збільшення заборгованості 6 790,12 гривень; три проценти річних від простроченої заборгованості 1 450,17 гривень.

Суд визнає правильним представлений ПАТ «Державний ощадний банк України» розрахунок періоду і сум вказаної заборгованості, що утворилась у ОСОБА_1 Розрахунок відповідає умовам укладеного договору.

З огляду на наведене суд доходить висновку, що ОСОБА_1 порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобовязань за договором.

В матеріалах справи відсутні будь-які обєктивні дані того, що відповідач вживав

заходи для належного виконання зобовязання по даному правочину, у звязку із чим, порушення зобовязання визнається судом таким, що сталося з його вини.

Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов'язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідач у судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд доходить висновку про те, що ОСОБА_2 належним чином не виконує зобовязання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, у звязку із чим позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення заборгованості за кредитним договоромпідлягають задоволенню.

Згідно із ч. 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суд із даним позовом був сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 гривень.

Таким чином, враховуючи, що позов судом повністю задоволений, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення вказана сума судового збору в розмірі - 1762,00 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 536, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 14, 81,82, 89, 223, 259, 263 265, 273, 315, 280,281 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», юридична адреса: 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, 39-41, , заборгованість за кредитним договором № 468085/02-ДК від 16 листопада 2012 року, яка станом на 19 квітня 2018 року становить 24 332 гривень 03 копійок, та складається із: заборгованості за основним

боргом (тіло кредиту) в сумі 14 762 гривень 90 копійок; заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 1 328 гривень 84 копійок; інфляційного збільшення заборгованості в сумі 6 790 гривень 12 копійок, та трьох процентів річних від простроченої заборгованості в сумі 1 450 гривень 17 копійок, а всього заборгованість в сумі - 24 332 (двадцять чотири тисячі триста тридцять дві) гривні 03 копійки, та судовий збір в сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_3