Справа № 495/859/17
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

29 жовтня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

Головуючого-одноособово судді Боярського О.О.

при секретарі Рачицькій І.А.

Справа №495/859/17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, а саме просить суд:

- стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 09.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 12.09.2019 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 09.02.2017 року, та з 12.09.2019 року у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а саме до 08.01.2026 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті послуг адвоката в розмірі 200 гривень.

Позивач обґрунтувала позов тим, що з 2001 по 2015 рік сторони перебували у цивільному шлюбі та мають від шлюбу двох дочок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до свідоцтв про народження дітей, їх батьком вказаний саме відповідач.

Діти проживають разом з позивачем і перебувають на повному її утриманні, відповідач з початку 2016 року не проживає разом з родиною, відмовляється в добровільному порядку надавати кошти на потреби родини. Відповідач працює у Білгород-Дністровському морському торговельному порту та має достатній матеріальний дохід, а тому спроможний надавати кошти на утримання їх спільних дітей.

Справа вже розгядалася судом, а саме 16.08.2017 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.10.2018 року заочне рішення від 16.08.2017 року було скасоване і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

08.10.2018 року відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання дітей, однак не погоджується із розміром аліментів заявленим позивачем, а саме по 1/3 частці від заробітку щомісяця на кожну дитину. Згоден сплачувати аліменти в розмірі по ? частині від усіх видів заробітку щомісяця на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач у судовому засіданні не заперечувала проти зменшення розміру аліментів до ? частини заробітку на кожну дитину, однак заперечує проти встановлення вказаного розміру аліментів саме з дня подання нею позову з 09.02.2017 року, оскільки це призведе до перерахунку розміру аліментів за минулий час, хоча на день ухвалення рішення у відповідача вже наявна заборгованість зі сплати аліментів, яку останній має погасити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебували у цивільному шлюбі з 2001 року по 2015 рік.

Суд встановив, що від цивільного шлюбу сторони мають двох дочок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З довідки про склад сімї № 31 від 07.06.2016 року, виданої ОСББ «Южград», вбачається, що діти мешкають разом з матір'ю ОСОБА_1 та перебувають на її утриманні (а.с.7).

З доводів позивача, викладених у позові, вбачається, що відповідач працює у Білгород-Дністровському морському торговельному порту, має постійний заробіток.

Відповідачем в спростування доводів позивача щодо свого працевлаштування було надано суду копію трудової книжки із якої вбачається, що 01.03.2017 року його було звільнено та до теперішнього часу він не працює.

Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частки від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд враховує (ч. 1 ст. 182 СК України) 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Позивачем було обрано спосіб виконання обовязку по сплаті аліментів саме у частці від доходу відповідача, що є її правом та відповідає вимогам закону. Однак, суд вважає визначений позивачем розмір аліментів - 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) на кожну дитини є занадто високим, неспівмірним та несправедливим порівняно із матеріальними можливостями відповідача.

Враховуючи, що відповідач не працевлаштований, відповідно до довідки Пенсійного фонду доходу не має, будь-яких витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких відповідачем не доведено джерело походження коштів для їх оплати судом не встановлено, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочок в мінімальному розмірі, який у відповідності до законодавства не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, а також зважаючи на згоду відповідача сплачувати аліменти у розмірі ? частки доходу (заробітку) щомісяця на кожну дитину, то суд вважає за можливе визначити аліменти саме у такому розмірі.

Суд вважає, що сплата відповідачем аліментів в розмірі ? частки від доходу (заробітку) щомісяця на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідатиме інтересам дітей, розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З огляду на викладене встановлений судом розмір аліментів підлягає стягненню саме із дня звернення позивача до суду із заявою про стягнення аліментів, а саме з 09.02.2017 року.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 з приводу стягнення з відповідача на її користь коштів, в якості відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 200,00 грн., суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Позивачем до суду не подано квитанції про перерахування коштів в розмірі 200,00 гривень за надану правову допомогу та розрахунок таких витрат, що підтверджує реальні витрати позивачем, а також відомості про кількість годин витрачених адвокатом позивача на вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням суду, відсутність договору. Крім того, під час судового розгляду справи адвокат не брав участі у судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 180-183, 191 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354 суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 09.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6) аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 09.02.2017 року, до досягнення Дарєю повноліття.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 31.10.2018 року.

Суддя: О.О.Боярський