Справа № 161/5373/17 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В.В.
Провадження № 22-ц/802/123/18 Категорія: 2 Доповідач: Грушицький А. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Грушицького А.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

з участю секретаря Савчук О.В.,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ВіВ» ЛТД до ОСОБА_2 про знесення добудови за апеляційною скаргою позивача товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ВіВ» ЛТД на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ТзОВ фірма «ВіВ» ЛТД звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про знесення добудови. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що ТзОВ фірма «ВіВ» ЛТД на праві приватної власності належить обєкт нерухомого майна, а саме магазин загальною площею 79,3 кв.м. по АДРЕСА_1.

Зазначає, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 квітня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2012 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 жовтня 2013 року, позовну заяву ТзОВ фірма «ВіВ» ЛТД до Департаменту містобудування Луцької міської ради в особі інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Управління архітектури департаменту містобудування Луцької міської ради, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_2 про визнання неправомірним та скасування дозволу на початок будівельних робіт № 192 від 25 червня 2007 року, визнання неправомірним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт № 896 від 1 червня 2009 року, який фактично являється продовженням оскаржуваного дозволу № 192 від 25 червня 2007 року задоволено повністю.

Постановлено дозвіл на виконання будівельних робіт № 192 від 25 червня 2007 року міської інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради виданий ОСОБА_2 на виконання будівельних робіт з реконструкції нотаріальної контори на АДРЕСА_1, відповідно до проектної документації, погодженої та зареєстрованої за № 1661/730/2 від 1 червня 2007 року департаментом містобудування визнати протиправним та скасувати.

Дозвіл на виконання будівельних робіт № 896 від 1 червня 2009 року інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області виданий ОСОБА_2 на виконання будівельних робіт з реконструкції нотаріальної контори на АДРЕСА_1, відповідно до проектної документації, погодженої та зареєстрованої за № 1661/730/2 від 1 червня 2007 року департаментом містобудування визнати протиправним та скасувати.

Вказує, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 5 вересня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 16 жовтня 2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 грудня 2013 року, позов ТзОВ «ВіВ» ЛТД до ОСОБА_2, виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на майно, визнання незаконним та скасування рішення задоволено.

Постановлено визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 98-6 від 11 лютого 2010 року «Про оформлення права власності на нотаріальну контору на АДРЕСА_1».

Визнати недійсним свідоцтво право власності від 15 лютого 2010 року на нотаріальну контору /літер А-2, а-3/ загальною площею 149 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1 в місті Луцьку, видане ОСОБА_2 та зареєстроване КП «Волинське бюро технічної інвентаризації» в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 64098 від 2 березня 2010 року (код № 255).

Наведеними судовими рішеннями встановлено, що на час отримання дозволу на проведення реконструкції та відповідно і проведення самої реконструкції у ОСОБА_2 були відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій проводилась реконструкція. Також порушено права ТзОВ фірма «ВІВ» ЛТД, яка є суміжним землекористувачем, яке не давало згоди на проведення будівельних робіт по реконструкції з добудовою. Незаконна добудова займає частину земельної ділянки, наданої товариству в оренду.

Позивач просив суд зобовязати ОСОБА_2 знести добудовану будівлю нотаріальної контори /Літер А-2, а-3/ по АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2018 року скасувати і постановити нове рішення про задоволення позову. Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по справі.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що стороною позивача на засадах змагальності сторін не доведено та не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 перешкоджає ТзОВ фірма «ВІВ» ЛТД у здійсненні права користування своїм майном.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3, кожен окремо, апеляційну скаргу не визнали.

Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча позивач належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки.

Заслухавши пояснення відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 10, ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як передбачено до ч.ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що ТзОВ фірма «ВіВ» ЛТД на праві приватної власності належить обєкт нерухомого майна, а саме магазин загальною площею 79,3 кв.м. по АДРЕСА_1 (а.с. 3).

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 квітня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2012 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 жовтня 2013 року, позовну заяву ТзОВ фірма «ВіВ» ЛТД до Департаменту містобудування Луцької міської ради в особі інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Управління архітектури департаменту містобудування Луцької міської ради, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_2 про визнання неправомірним та скасування дозволу на початок будівельних робіт № 192 від 25 червня 2007 року, визнання неправомірним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт № 896 від 1 червня 2009 року, який фактично являється продовженням оскаржуваного дозволу № 192 від 25 червня 2007 року задоволено повністю.

Постановлено дозвіл на виконання будівельних робіт № 192 від 25 червня 2007 року міської інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради виданий ОСОБА_2 на виконання будівельних робіт з реконструкції нотаріальної контори на АДРЕСА_1, відповідно до проектної документації, погодженої та зареєстрованої за № 1661/730/2 від 1 червня 2007 року департаментом містобудування визнати протиправним та скасувати.

Дозвіл на виконання будівельних робіт № 896 від 1 червня 2009 року інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області виданий ОСОБА_2 на виконання будівельних робіт з реконструкції нотаріальної контори на АДРЕСА_1, відповідно до проектної документації, погодженої та зареєстрованої за № 1661/730/2 від 1 червня 2007 року департаментом містобудування визнати протиправним та скасувати (а.с. 4-13).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 5 вересня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 16 жовтня 2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 грудня 2013 року, позов ТзОВ «ВіВ» ЛТД до ОСОБА_2, виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на майно, визнання незаконним та скасування рішення задоволено.

Постановлено визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 98-6 від 11 лютого 2010 року «Про оформлення права власності на нотаріальну контору на АДРЕСА_1».

Визнати недійсним свідоцтво право власності від 15 лютого 2010 року на нотаріальну контору /літер А-2, а-3/ загальною площею 149 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1 в місті Луцьку, видане ОСОБА_2 та зареєстроване КП «Волинське бюро технічної інвентаризації» в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 64098 від 2 березня 2010 року (код № 255) (а.с. 14-19).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2017 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_5 до ПАТ «Банк Форум», ТзОВ «Фінансова компанія «Єврокредит», ФОП ОСОБА_6, державного реєстратора КП «Волинське бюро технічної інвентаризації» Яремчука Г.Я. про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимоги, визнання протиправними та скасування рішення, дії державного реєстратора та скасування запису задоволено частково.

Постановлено визнати частково недійсним пункт 1.2 договору про відступлення права вимоги № 241-Ф від 5 жовтня 2016 року, який укладений між ПАТ «Банк Форум» та ТзОВ «Фінансова компанія «Єврокредит» в частині визначення загального розміру заборгованості боржника перед первісним кредитором, з зазначенням абзацу другого п. 1.2 в наступній редакції:

«Станом на дату укладення Сторонами цього Договору загальний розмір заборгованості Боржника перед Первісним кредитором складає 26251,75 дол. США, що за курсом НБУ станом на дату укладення договору складає 678986,16 грн, з яких:

заборгованість по основній сумі кредиту складає: 26251,75 дол. США, що за курсом НБУ станом на дату укладення договору складає 678986,16 грн;

заборгованість по процентах 0,00 грн;

заборгованість по комісіям 0,00 грн;

штрафні санкції (штраф, пеня) 0,00 грн».

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» Яремчука Г.Я. від 28 лютого 2017 року 15:36:34, індексний номер 34074309 про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно нежитлове приміщення, нотаріальну контору, загальною площею 149 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати протиправними дії державного реєстратора КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» Яремчука Г.Я., що полягають у внесенні запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення від 28 лютого 2017 року 15:36:34, індексний номер 34074309 про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно нежитлове приміщення, нотаріальну контору, загальною площею 149 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 19242975 щодо реєстрації за ОСОБА_6 права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1. та складається з нежитлового приміщення площею 149 кв.м., реєстраційний номер майна 101 шляхом виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 14 серпня 2017 року виправлено допущено описку в останньому абзаці резолютивної частини вказаного рішення місцевого суду, шляхом викладення цього абзацу в наступній редакції: «Повний текст рішення виготовлений та підписаний 14 серпня 2017 року (а.с. 59-67).

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 23 листопада 2017 року постановлено рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2017 року в частині його мотивів і визнання частково недійсним пункту 1.2 договору про відступлення права вимоги № 241-Ф від 5 жовтня 2016 року, який укладений між ПАТ «Банк Форум» та ТзОВ «Фінансова компанія «Єврокредит», змінити.

Виключити з резолютивної частини рішення абзаци такого змісту:

«Визнати частково недійсним пункт 1.2 договору про відступлення права вимоги № 241-Ф від 5 жовтня 2016 року, який укладений між ПАТ «Банк Форум» та ТзОВ «Фінансова компанія «Єврокредит» в частині визначення загального розміру заборгованості боржника перед первісним кредитором частково недійсним, з зазначенням абзацу другого п. 1.2 в наступній редакції:

«Станом на дату укладення Сторонами цього Договору загальний розмір заборгованості Боржника перед Первісним кредитором складає 26251,75 дол. США, що за курсом НБУ станом на дату укладення договору складає 678986,16 грн, з яких:

заборгованість по основній сумі кредиту складає: 26251,75 дол. США, що за курсом НБУ станом на дату укладення договору складає 678986,16 грн;

заборгованість по процентах - 0,00 грн.;

заборгованість по комісіям - 0,00 грн.;

штрафні санкції (штраф, пеня) - 0,00 грн».

Виключити з мотивувальної частини рішення висновки суду про недійсність договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором новому іпотекодержателю ОСОБА_6 та про те, що договори про відступлення права вимоги від 5 жовтня 2016 року між ПАТ «Банк Форум» і ТзОВ «Фінансова компанія «Єврокредит» та від 6 жовтня 2016 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Єврокредит» і ФОП ОСОБА_6 є договорами факторингу.

В решті рішення залишити без змін (а.с. 51-58).

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як гарантовано ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності (ч. 1 ст. 386 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 відповідно до наданого 25 червня 2007 року міською інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради дозволу на виконання будівельних робіт № 192 провела виконання будівельних робіт з реконструкції нотаріальної контори по АДРЕСА_1 та 15 лютого 2010 року отримала свідоцтво про право власності на вказану нотаріальну контору, площею 149 кв.м., яке набуто нею шляхом реконструкції із збільшенням загальної площі попереднього приміщення нотаріальної контори площею 24,8 кв.м. Згодом дозволи на виконання будівельних робіт, які були надані ОСОБА_2 та свідоцтво про право власності були скасовані.

Крім того, встановлено, що приміщення нотаріальної контори по АДРЕСА_1 відповідно до умов іпотечного договору від 9 липня 2008 року ОСОБА_2 передала в іпотеку АКБ «Форум».

5 жовтня 2016 року між ПАТ «Банк Форум» і ТзОВ «Фінансова компанія «Єврокредит» укладено договори про відступлення права вимоги № 241-Ф за кредитним договором та про відступлення прав за іпотечним договором, за якими всі права первісного кредитора за кредитним договором та договором іпотеки перейшли до нового кредитора ТзОВ «Фінансова компанія «Єврокредит».

6 жовтня 2016 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Єврокредит» та ФОП ОСОБА_6 укладено договори про відступлення права вимоги № 07-10/16 за кредитним договором та договір про відступлення прав за іпотечним договором, відповідно до умов якого, у звязку з укладенням договору про відступлення права вимоги № 07-10/16 від 6 жовтня 2016 року, ТзОВ «Фінансова компанія «Єврокредит» відступає, а ФОП ОСОБА_6 набуває прав первісного іпотекодержателя згідно з іпотечним договором, який був укладений між банком і ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1 9 липня 2008 року і зареєстрований в реєстрі за № 1810. Вказаний договір про відступлення прав за іпотечним договором посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1507.

Набувши за вказаними правочинами права нового кредитора та іпотекодержателя, 8 листопада 2016 року ОСОБА_6 направив ОСОБА_5 (боржнику) та ОСОБА_2 (іпотекодавцю) вимоги про сплату заборгованості, яка виникла на підставі кредитного договору № 0523/08/22-CLNv від 9 липня 2008 року. Вказані вимоги поштою повернулися не врученими із відмітками «за закінченням терміну зберігання». Аналогічна вимога була опублікована в друкованому засобі масової інформації 2 лютого 2017 року.

22 лютого 2017 року ФОП ОСОБА_6 звернувся до державного реєстратора КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» Яремчука Г.Я. із заявою про реєстрацію права власності на предмет іпотеки у звязку з невиконанням боржником та іпотекодавцем вимоги кредитора.

Рішенням державного реєстратора КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» Яремчука Г.Я. від 28 лютого 2017 року № 34074309 вирішено провести державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, по АДРЕСА_1 за ФОП ОСОБА_6, про що внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 19242975, яке згодом було скасовано.

Як передбачено ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись із даним позовом в суд у позовній заяві позивач покликався на положення ст.ст. 319, 321 ЦК України, тобто загальні положення, що регулюють право власності та не навів покликання на норми права, що передбачають його право порушувати питання по знесення проведеної добудови.

В процесі розгляду справи позивач не довів, які конкретно його права, як власника сусіднього приміщення порушує відповідач ОСОБА_2

Доводи про те, що було замуроване вікно та зайнято частину орендованої позивачем земельної ділянки не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_6 є іпотекодержателем нерухомого майна приміщення нотаріальної контори, вживав заходів до реєстрації за ним права власності на нерухоме майно, в тому числі на спірну прибудову, проте позивач не порушував питання про залучення вказаної особи до участі в даній цивільній справі.

Вимоги позивача про знесення добудови можуть стосуватися прав та законних інтересів вказаної особи і тому без його залучення до участі у справі щодо спірного обєкта нерухомості суд не може вчиняти жодних активних дій, в тому числі стосовно його зносу.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги щодо самочинного характеру проведеного будівництва, оскільки відповідні повноваження щодо порушення питання про знесення самочинного будівництва належать до компетенції органів місцевого самоврядування. Позивач, як власник сусіднього приміщення може покликатися лише на порушення відповідачем конкретних його прав та свобод.

Доводи апеляційної скарги про те, що ФОП ОСОБА_6 на даний час не є власником нежитлового приміщення нотаріальної контори /Літер А-2/, загальною площею 24,8 кв.м. по АДРЕСА_1 є слушними. В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції відповідач також висловила незгоду з вказаними висновками, хоча апеляційну скаргу не визнавала.

Слід уточнити, що ФОП ОСОБА_6 на даний час є іпотекодержателем вказаного нежитлового приміщення, а відомості про реєстрацію за ним в установленому порядку права власності на вказане майно, в матеріалах справи відсутні.

Проте, такі доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду першої інстанції, оскільки це свідчило б про формальний підхід до вирішення справи і не вплинуло б на кінцевий висновок суду.

Враховуючи вищенаведені вимоги процесуального законодавства суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що підстав для задоволення позову не має, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами порушення відповідачем його законних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ВіВ» ЛТД залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2018 року в даній цивільній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 1 листопада 2018 року.

Головуючий

Судді