Справа №637/1331/17 05.02.2018
РІШЕННЯ

Іменем України

30 січня 2018 року с.м.т. Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

в складі: головуючого- Тордія Е.Н.

за участю:секретаря Сергієнко В.С.

позивача - ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача- ОСОБА_7.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в с.м.т. Шевченкове цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Великохуторської сільської ради Шевченківського району Харківської області, ОСОБА_7 про визнання права забудовника та права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 19 грудня 2017 року звернулась до Шевченківського районного суду Харківської області в інтересах неповнолітніх дітей з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6, як за спадкоємцями за законом, право власності по ? частині за кожним на земельну ділянку 0,25 га з кадастровим номером НОМЕР_1, розташовану по АДРЕСА_1 та визнати їх такими, до яких за спадкуванням перейшли усі права та обов'язки забудовника житлового будинку, як об'єкту незавершеного будівництва, розташованого на цієї земельній ділянці.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила задовольнити у повному обсязі. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вона проживала однією сім'єю з відповідачем без реєстрації шлюбу, в період спільного проживання народилися діти: донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які є інвалідами дитинства. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8, який є батьком дітей, трагічно помер. Після його смерті відкрилася спадщина, а саме: земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та житловий будинок АДРЕСА_1. Заповіту померлий не залишив.

Звернувшись до Шевченківської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та житловий будинок їй було роз'яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину не вбачається можливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Таким чином, в зв'язку з неможливістю отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно в нотаріальному порядку на ім'я малолітніх дітей після смерті їх батька ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, вона звернулася до суду.

Представник позивача, в судовому засіданні позовні вимог и підтримала та наполягала на їх задоволенні.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_7 позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову, не заперечувала.

Представник відповідача Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області в судове засідання не з'явився надав писмову заяву про розгляд справи за своєю відсутністю, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2, не заперечував.

Суд, вислухавши сторони по справі, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З свідоцтв про народження (серія НОМЕР_2, серія НОМЕР_3 виданих Нижньобурлуцькою сільською радою Шевченківського району Харківської області від 01 вересня 2009 року, та серія НОМЕР_4 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського РУЮ у Харківській області від липня 2015 року) вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4; ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5, та ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_6. В свідоцтвах про їх народження батьками вказані відповідно: ОСОБА_8 та ОСОБА_2. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згідно медичних висновків №2 від 15 січня 2016 року, №13 від 11 червня 2016 року є інвалідами дитинства.

Свідоцтвом про смерть (серіяНОМЕР_5, виданого виконкомом Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 02 жовтня 2015 року) засвідчено той факт, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8, помер.

За життя рішенням XVIII сесії XXI скликання Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 17 червня 1994 року ,ОСОБА_8 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва житлового будівництва АДРЕСА_1. Ним була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) а також отримано Витяг з Державного земельного кадастру 22 вересня 2015 року, проте зареєструвати право на земельну ділянку ОСОБА_8 не встиг, оскільки трагічно загинув ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі вищезазначеного рішення сесії Великохутірської сільської ради та паспорту на забудову садиби ОСОБА_8 в 1997 році , побудував житловий будинок в АДРЕСА_1, але не встиг ввести його в експлуатацію. Отже, зареєструвати право власності на вказаний житловий будинок та земельну ділянку ОСОБА_8 не встиг, так як раптово помер.

З витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянка від 22 вересня 2015 року ,земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, зареєстрована як приватна за ОСОБА_8

Згідно рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 22 червня 2017 року за ОСОБА_7 (матір'ю померлого) визнано право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,2500 га з кадастровим

номером НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану за адресою: АДРЕСА_1; права забудовника, як такі, що входять до складу спадщини на житловий будинок з надвірними будівлями в розмірі ? частини за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті сина - ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

На ? спадщини на вищезазначене майно залишилися відкритими.

Згідно листа №120/01-16 Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області від 7 квітня 2017 року позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано для вирішення даного питання звернутися до суду.

Згідно зі ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено ,що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини, адже відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п.10 цієї Постанови при переході до спадкоємців права власності на житловій будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені,і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування,якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходитьу власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначеннях при наданні

З Узагальнень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року слідує, що оформлення свідоцтва про право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 05 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію. Визнання права власності на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе.

До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як встановлено судом, позивач на законних підставах отримав земельну ділянку побудував житловий будинок , виготував відповідну технічну документацію та передав її на реєстрації але не встиг отримати відповідні правовстановлюючи документи через раптову смерть.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, враховуючи, що діти позивача є спадкоємцями за законом першої черги , визнання за ними права власності не порушає нічиїх інтересів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є доведеними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати відшкодуванню не підлягають, оскільки на підставі п.7, п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 223, 247 ЦПК України, ст.ст. 1216,1218,1225, 1261, Цивільного кодексу України, Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. 41 Конституції України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Великохуторської сільської ради Шевченківського району Харківської області , ОСОБА_7 про визнання права забудовника та права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 права власності по ? частині за кожним на земельну ділянку 0,25 га з кадастровим номером НОМЕР_1, розташовану по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 права забудовника , як такі, що входять до складу спадщини на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи,зазначений строк обчислюється з часу виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя