Житомирський апеляційний суд
Справа №283/847/18 Головуючий у 1-й інст. Міхненко С. Д. Категорія 55 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Григорусь Н.Й., Галацевич О.М.,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №283/847/18 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу", третя особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Житомирській області про зобов'язання здійснити нарахування та стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності та моральної шкоди

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 10 серпня 2018 року, ухвалене головуючим суддею Міхненком С.Д. у м.Малині,

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із даним позовом, в якому просила зобовязати відповідача здійснити нарахування по лікарняному листу, стягнути на її користь допомогу по тимчасовій непрацездатності за період з 23.02.2018 по 12.03.2018, моральну шкоду 1000 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона, починаючи з 01 червня 2004 року перебувала у трудових відносинах з ТОВ « Малинська фабрика спеціального паперу » (далі Товариство), працювала на посаді бухгалтера. 16 лютого 2018 року подала заяву про розірвання трудового договору на підставі статті 38 КЗпП України. Наказом №47 від 02 березня 2018 року її звільнено з роботи за власним бажанням. 23 лютого 2018 року, в період перебування у трудових відносинах з товариством, позивач звернулась до Комунального закладу « Малинський міськрайонний центр первинної медико санітарної допомоги» та в цей же день їй було відкрито лікарняний.

В період з 23 лютого 2018 року по 12 березня 2018 року вона знаходилась на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності серії АДМ № 553383. 12 березня 2018 року позивач направила листок непрацездатності відповідачу для нарахування та виплати тимчасової непрацездатності. Даний лист отримано Товариством 16 березня 2018 року, однак нарахування та виплату коштів їй не здійснено. Незважаючи на її неодноразові звернення до Товариства щодо виконання вимог чинного законодавства та здійснення нарахування та виплати тимчасової непрацездатності, її вимоги були залишені без реагування, що призвело до порушення її трудових прав, передбачених статтями 32, 56 та 62 Конституції України. Такими діями їй спричинено моральну шкоду, яку просить стягнути із відповідача.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 10 серпня 2018 року позов задоволено частково. Зобовязано ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу » здійснити нарахування допомоги по тимчасовій непрацездатності, яка підлягає виплаті ОСОБА_2 за період з 23 лютого 2018 року по 12 березня 2018 року згідно з листком непрацездатності серії АДМ № 553383.

Стягнуто із ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу» на користь ОСОБА_2 допомогу по тимчасовій непрацездатності за перших п"ять днів тимчасової непрацездатності за період з 23 лютого 2018 року по 27 лютого 2018 року згідно з листком непрацездатності серії АДМ № 553383 в сумі 751,75 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу» подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Товариство зазначає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а також з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи. Апелянт вказує на те, що Товариство не мало права здійснювати нарахування і виплату допомоги за листком непрацездатності (бланк №553383), оскільки останній був неналежно оформлений. Зокрема, у ньому містяться помилки, які потребують виправлень, що підтверджується матеріалами справи, так і листом Міністерства соціальної політики України від 01.08.2018 №5/о/247-18, а чинне законодавство та судова практика прямо зазначають про неможливість здійснити виплату на підставі неналежним чином оформленого листа непрацездатності.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги і надав пояснення, які відповідають ним.

ОСОБА_2 та її представник у судовому засіданні не визнали доводи апеляційної скарги, просили відмовити у її задоволенні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст.367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 до 02 березня 2018 року працювала на посаді бухгалтера в ТОВ « Малинська фабрика спеціального паперу ». 23 лютого 2018 року, тобто в період перебування у трудових відносинах з товариством, позивачу було відкрито лікарняний, на якому вона перебувала з 23 лютого по 12 березня 2018 року, що підтверджується листком непрацездатності серії АДМ № 553383. Направлений відповідачу 12 березня 2018 року листок непрацездатності для нарахування та виплати коштів з тимчасової непрацездатності залишився без реагування.

Відповідно до положень статей 18, 19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах. Право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 22, ч. 2 ст.22 названого Закону допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї страхового випадку - тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві. Допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам, починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Оплата перших пяти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не повязаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у відповідності до Порядку оплати перших пяти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не повязаної з нещасним випадком на виробництві, за рахунок коштів роботодавця, затвердженого ПКМУ від 26 червня 2015 року № 440.

Розрахунок допомоги по тимчасовій непрацездатності проводиться роботодавцем відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого ПКМУ від 26 вересня 2001 року № 1266.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в повній мірі врахував наведені норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та обґрунтовано вважав належним доказом наданий позивачкою розрахунок коштів по тимчасовій непрацездатності, що підлягають їй до виплати за період знаходження на лікарняному.

При цьому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач має зобовязання перед ОСОБА_2 щодо нарахування і виплати їй 751,75 грн., тобто за перших пять днів перебування на лікарняному ( з 23 по 27 лютого 2018 року ) згідно із листком непрацездатності серії АДМ №553383.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 грн., суд з посиланням на норми ст.237-1 КЗпП України обґрунтовано вважав, що внаслідок затримки здійснення розрахунку тимчасової непрацездатності та її невиплати за перших пять днів, відповідачем були порушені трудові права позивача, остання відчувала моральні страждання, неодноразово звертаючись до роботодавця для вирішення даного питання.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що листок непрацездатності серії АДМ № 553383 має ознаки підробки. Сам факт внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей щодо факту підробки посадовими особами КЗ «Малинський міськрайонний центр первинної медико-санітарної допомоги» вказаного листка непрацездатності не підтверджує цього.

Слід також зазначити, що наявні у ньому виправлення обумовлені належним чином, та не свідчать про його підробку.

Відтак апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції були правильно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які не підлягали застосуванню при вирішенні даного спору.

Рішення суду відповідає вимогам матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України не вбачається.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" залишити без задоволення, а рішення Малинського районного суду Житомирської області від 10 серпня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді:

Повний текст постанови складений: 02 листопада 2018 року