ун. № 759/3700/18
пр. № 2/759/4030/18
14 вересня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - П'ятничук І.В.,
за участю секретаря - Медвідчук В.В.,
представників позивача- ОСОБА_8., ОСОБА_1,
представника третьої особи - Дашко В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Шоста Київська державна нотаріальна контора, Головне управління Держгеокадастру у місті Києві про визнання права власності на ? частину земельної ділянки, -
Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 та просила суд постановити рішення, яким визнати за нею - ОСОБА_3, (ідентифікаційний код НОМЕР_1) право власності у порядку спадкування за заповітом на ? частину земельної ділянки під АДРЕСА_1
Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду своїх представників з належним чином оформленими повноваженнями, тому суд вважає можливим розглянути справу в її відсутності.
Представники позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подавалось.
Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не подав до суду відзив, суд вважає можливим розглянути дану справу відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
Представники третіх осіб Шоста Київська державна нотаріальна контора, Головне управління Держгеокадастру у місті Києві в судові засідання не з2явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Тому суд вважає можливим розглянути справу в їх відсутності.
Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_3 належну їй на праві приватної власності ? частину від 0,063 га земельної ділянки на АДРЕСА_1, що підтверджується заповітом від 07.07.2003 посвідченого ПН КМНО ОСОБА_7
Як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.
Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11.09.2015 визначено ОСОБА_3 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 терміном на шість місяців.
21.12.2015 постановою державного нотаріуса Шостої КДНК Пінчук Л.І. відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки не надані правовстановлюючі документи на вищезазначену земельну ділянку, які необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.
Як вбачається із відповіді Держгеокадастру ГУ Держгеокадастру у м. Києві від 17.11.2015 29-26-7777.2-5777/20-15 на запит Шостої КДКН від 10.11.2015 №5542/02-14 щодо надання інформації встановлено, що документи, які посвідчують право власності/користування земельними ділянками на території АДРЕСА_1 не реєструвалися, вказана земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_3 площею 0,0630га належить на праві спільної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по ? частині.
Вказані обставини також підтверджуються і згідно відповіді Головного Управління Держгеокадастру у м. Києві від 03.02.2017 р. за №9-26-0.6-1128/2-17 яка міститься в матеріалах справи 2/759/268/17 в якій зазначено про те, що Головним управлінням земельних ресурсів Виконавчого органу Київради (Київською міською державною адміністрацією) до 01.01.2013 було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_5 площею 0,0630 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності за гр. ОСОБА_5 (частка у спільній власності ?) та гр. ОСОБА_4 (частка у спільній власності ?). Документ, що посвідчує право - Державний акт на право власності на земельну ділянку від 01.09.2003 НОМЕР_4 та від 11.04.2003 НОМЕР_2.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно до ч.2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.
За змістом частини 1 статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Право власності на ? частину спірної земельної ділянки спадкодавець ОСОБА_5 набула до набрання чинності як Цивільним кодексом України в ред. 2003 р. так і Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" якими передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
З урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Право власності на земельну ділянку підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку виданими на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ( по ? частині кожній), державна реєстрація яких на момент їх оформлення не була передбачена чинним законодавством, проте як вбачається із самих актів вони були у встановленому законом порядку зареєстровані у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю.
Відповідно до норми ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується:
- цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою;
- свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК).
Таким чином, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене та керуючись, ст. ст. 15, 16, 392, 1212, 1216, 1218, 1225, 1236, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст. 125 ЗК України, та керуючись ст. ст. 81, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Шоста Київська державна нотаріальна контора, Головне управління Держгеокадастру у місті Києві про визнання права власності на ? частину земельної ділянки - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_3, (ідентифікаційний код НОМЕР_1) право власності у порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р. на ? частину земельної ділянки під АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В.П'ятничук