Номер судової справи 490/261/15-ц Головуючий у першій інстанцій Гуденко О.А.
Провадження 22ц/4812/42/18 Головуючий і доповідач апеляційного суду Колосовський С.Ю.
Постанова

Іменем України

31 жовтня2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Лівінський І.В.,

секретар судового засідання Цуркан І.І.,

за участю: позивача ОСОБА_5, представника позивача ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_7, представника відповідача ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_7

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 травня 2018 року

за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_9, ОСОБА_7 про визначення частки майна подружжя та визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_5 предявила позов до ОСОБА_9, ОСОБА_7 про визначення частки майна подружжя.

Позивачка зазначала, що 5 січня 1995 року ОСОБА_10 за нотаріально посвідченим договором дарування набув у власність житловий будинок та земельну ділянку, розташовані по АДРЕСА_1.

З червня 1990 року по 11 січня 1995 року вони з ОСОБА_10 проживали однією сімєю.

11 січня 1995 року шлюб між ними було зареєстровано у встановленому законом порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 помер.

Під час шлюбу, у 2005 році вони з чоловіком за спільні кошти провели реконструкцію вказаного вище житлового будинку, здійснивши самочинні добудови та перебудови та побудували нежитлові споруди.

Загальна вартість будівельних робіт і використаних матеріалів склала 156 912 грн., що підтверджується локальним кошторисом на реконструкцію житлового будинку.

Посилаючись на наведене, позивачка просила визнати спільним майном подружжя будівельні матеріали та роботи, які були використані при будівництві житлового будинку та нежитлових споруд по АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на Ѕ частину цих будівельних матеріалів.

За уточненими у листопаді 2017 року позовними вимогами ОСОБА_5 просила визнати за нею право власності на 2/3 частини будівельних матеріалів та робіт, використаних при будівництві житлового будинку по АДРЕСА_1 і нежитлових будівель по АДРЕСА_2, з яких Ѕ частка в порядку спільної сумісної власності як подружжя та 1/3 частка цього майна в порядку спадкування.

В обґрунтування зазначено, що нежитловий комплекс по АДРЕСА_2 придбано в період їх з ОСОБА_10 шлюбу і за рахунок спільних коштів подружжя.

В подальшому вони провели реконструкцію цього нежитлового приміщення та самовільно побудували споруди.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 травня 2018 року позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 2/3 частини, які складаються з Ѕ частини в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя та 1/6 частини в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10, померлого помер ІНФОРМАЦІЯ_1, будівельних матеріалів, обладнання, робіт, які були використанні при реконструкції будинку, будівництві господарських споруд в АДРЕСА_1:

-житлової надбудови А1-2, житловою площею 104,0 кв.м., загальною площею 143,5 кв.м.; сіней літ.А-1, площею 12,7 кв.м.; відкритої веранди літ а; вбиральні літ.Б ; душа літ.В бесідки літ.Г. у домоволодінні по АДРЕСА_1 на загальну суму 156912грн., що відповідно до локального кошторису на реконструкцію 2-го поверху житлового будинку АДРЕСА_1, складається з придбаних матеріалів і обладнання та проведених будівельних робіт: камінь плити перекриття, арматура ф8мм, плитка и матеріали, металопластикові вікна, підвіконні дошки, двері, плівка, металочерепиця в комплекті, жолоба, труби, жолоба, водоприймальник, коліно100/60, тримач жолоба, металічний кронштейн, тримач труби, шпаклівка пінопласту - загальна вартість матеріалів при реконструкції 2-го поверху складає 98 909 грн. в цінах та станом на 01 серпня 2012 року. Проведені роботи по розбиранню шиферної крівлі, обрешетування, стропил, фронтів, кладка капітальних стін, цегельних стовпів, димарів, монтаж перемичок, плит перекриття. Утеплення полів керамзитобетоном, штукатурка стін і перегородок, облицювання полів плиткою, стін плиткою, монтаж пластикових вікон, дверних блоків, прокладка плівки, навішування водостічних труб, штукатурка укосів, забарвлення стенів;

- нежитлової споруди душової: металевий бак, штукатурка, арматура ф8мм, металічні двері, загальною вартістю матеріалів 4355грн. Проведені роботи: розробка ґрунту вручну, пристрій фундаментів монолітних, цегельна кладка стін, монтаж металевого бака, штукатурка стін, пристрій монолітних перекритій, облицювання стін плиткою, монтаж металевих дверей;

- нежитлової споруди альтанки: метал, дошка, профнастил. Вартість матеріалів складає 2750 грн. Проведені роботи: розробка ґрунту в ручну, монтаж і фарбування альтанки, пристрій обрешетування, облицювання каркаса дошкою, обшивка стенів профнастилом;

- на огороджування: арматура, труби ф114мм, металеві ворота, м/конструкцій огороджувань. Загальна вартість матеріалів складає 48 406грн. Проведені роботи: розробка ґрунту в ручну, пристрій монолітних фундаментів, цегельна кладка стовпів, монтаж металевих стойок, плит огороджувань;

Визнано за ОСОБА_5 на 2/3 частини, які складаються з Ѕ частини в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя та 1/6 частини в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, будівельних матеріалів, обладнання, робіт, які були використанні при реконструкції та будівництві нежитлового комплексу за адресою АДРЕСА_2:

- адмінбудинку зі складом літер а-1 (переобладнаний з гаражу), основна площа збільшена на 25,2 кв.м. за рахунок внутрішнього перепланування;

- складу літер Б-1, основна площа зменшена на 8,3 кв.м., загальна площа зменшена на 1,6 кв.м. за рахунок внутрішнього перепланування;

- складу літер Л-1( площа забудови 99,6 кв.м., основна та загальна площа 87,2 кв.м.,);

- магазину літер М-1 (4,30х4,54, основна та загальна площа 14,9 кв.м.);

- прибудови літер Г-1 ( збудована замість сіней літер г , площа забудови 67,0 кв.м., основна та загальна площа 59,1 кв.м.);

- душу літер П(1,25х1,07);

- навісу літер Н (3,43Х1,:);

- навісу літер О(3,23х2,08);

- вбиральні літер Р (1,25 х 1,07), загальною вартістю будівельних матеріалів та робіт станом на 01 серпня 2012 року у розмірі 323109 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просила скасувати судове рішення та частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_5, визнавши за нею право власності на 1/3 частину будівельних матеріалів, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права.

Зокрема, ОСОБА_7 стверджувала, що будинок по АДРЕСА_1 не є спільним майном подружжя, оскільки був придбаний її батьком до укладення шлюбу з позивачкою. Переобладнання та реконструкція вказаного будинку та нежитлового обєкту по АДРЕСА_2, придбання будівельних матеріалів, конструктивних елементів, використаних на поліпшення спірного нерухомого майна, було здійснено не лише за кошти батька, а й частково за їх з чоловіком кошти. У звязку з чим визнання за позивачкою права власності на Ѕ частку у спірному майні є помилковим.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 05 січня 1995 року за нотаріально посвідченими договорами дарування ОСОБА_11 подарував ОСОБА_10 земельну ділянку для будівництва житлового будинку загальною площею 1000 кв.м. по АДРЕСА_1 та житловий будинок за цією ж адресою.

Даний договір в установленому законом порядку не оспорювався, а тому є не спростованим факт належності цього майна обдарованому на праві особистої приватної власності.

До того ж ОСОБА_10 уклав шлюб з ОСОБА_5 11 січня 1995 року і остання не оскаржила рішення суду в частині відмови в задоволенні її вимог про визнання права власності на всі будівельні матеріали, які стосуються житлового будинку по АДРЕСА_1.

Таким чином, посилання стосовного того, що житловий будинок по АДРЕСА_1 не був спільною власністю ОСОБА_10 і ОСОБА_5 не впливають на законність оскарженого рішення.

З березня 2005 року подружжя ОСОБА_10, ОСОБА_5 за спільні кошти розпочали реконструкцію житлового будинку по АДРЕСА_1 (добудувано стіни другого поверху, піднятий та перебудований дах).

Внаслідок такої перебудови виникла житлова надбудова А1-2, житловою площею 104,0 кв.м., загальною площею 143,5 кв.м.; сіни літ. А-1, площею 12,7 кв.м.; відкрита веранда літ «а».

Крім цього, були побудовані надвірні господарські та побутові споруди, такі як вбиральня літ.Б; душ літ.В, бесідка літ.Г.

Ці обставини встановлені рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 5 березня 2013року і відповідно до ч.4 ст.83 ЦПК доказуванню не підлягають.

Також судом встановлено, що 04 травня 1998 року за договором укладеним в простій письмовій формі з Миколаївським райпо, ОСОБА_10 придбав територію складу АДРЕСА_2, площею 0, 1262 га, складські і підсобні приміщення, розташовані на цій території.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 1998 року вказаний договір купівлі-продажу визнано дійсним та за ОСОБА_10 визнано право власності на продовольчий склад.

Як видно з технічного паспорту на вказаний об'єкт, виготовленого станом на 26.06.2009 року, на території складу самочинного побудовані такі об'єкти: адмінбудинок зі складом, літ. «А-1», склади літ. «Б-1», «Л-1», магазин літ. «М-1», прибудови літ. «Г-1», душу літ. «П», навіси літ. «Н», «Р», вбиральня літ. «Р» .

За загальним правилом майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності (ст.ст.22,28 Кодексу про шлюб та сім'ю України, який діяв на час придбання спірного майна).

Згідно зі ст.60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до роз'яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Ураховуючи, що нерухоме майно по АДРЕСА_2 було придбано ОСОБА_10 та ОСОБА_5 в період шлюбу, а також те, що реконструкція спірних об'єктів незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 здійснювалися ОСОБА_10 та ОСОБА_5 у період перебування у шлюбі, правильними є висновок суду про належність спірного майна ОСОБА_10 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності подружжя та про рівність їх часток у ньому.

Аргументи в апеляційній скарзі щодо часткової закупівлі матеріалів та оплати робіт при реконструкції названих обєктів нерухомості не можна визнати обґрунтованими.

Так, відповідно до розяснень, даних в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04 жовтня 1991р., особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю) будинку, якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно.

Надані ж відповідачем документи з цього приводу: договір застави нерухомого майна від 13 березня 2003р.; графік погашення кредитної заборгованості; прибуткові касові ордери; кошторис не свідчать, що між власниками спірних обєктів нерухомості і відповідачем існувала угода про створення спільної власності, а підтверджують лише факт наявності з 14 березня 2003р. кредитних правовідносин між ОСОБА_7 і ПАТ КБ «Приватбанк», які забезпечувались заставою зареєстрованого за ОСОБА_10 нежитлового обєкту по АДРЕСА_2. Документ названий відповідачем як «кошторис» не містить ні інформації про обєкт до якого він має відношення, ні про домовленість між відповідачем і ОСОБА_12 та з власниками нежитлового обєкту по АДРЕСА_2 з приводу створення спільної власності.

Доказів того, що ОСОБА_10 придбав нежитловий обєкт по АДРЕСА_2 за особисті кошти надано не було, а тому є неспростованою презумпція придбання цього майна за спільній кошти з ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 у звязку зі смертю ОСОБА_10 відкрилась спадщина, яку прийняли дружина померлого - ОСОБА_5 та доньки від попереднього шлюбу: ОСОБА_9, ОСОБА_7

Відповідно до ст.ст.376,1218 ЦК, а також розяснень, даних в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі й на будівельні матеріали, обладнання тощо, використанні на реконструкцію названих обєктів нерухомості, які є самочинними.

За правилами ч. 1 ст.1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Майном відповідно до ч. 1 ст. 190 та ст. 179 ЦК є окремі речі, сукупність речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обовязки.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинку з юридичної точки зору, обєкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обовязки, відтак є майном.

Саме таким чином витлумачено названі норми матеріального права Верховним Судом України в постановах від 18 листопада 2015 року №6-388цс15, від 27 травня 2015 року №6-159цс15, від 16 грудня 2015р. №6-2710цс15.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що позивач має право не лише на частку майна як спадкоємець, а і на його частку як співвласник зі спадкодавцем.

Оскільки суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ст.375 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381,382 ЦПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 травня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови виготовлено 31 жовтня 2018р.

Головуючий: Судді :