Справа № 362/4701/18
Провадження 2/362/2197/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" вересня 2018 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області, у складі головуючого судді Кравченко Л.М., за участі секретаря судового засідання - Сілецької М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову-,

В С Т А Н О В И В :

27.08.2018 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ « ТРАСТМОТОРС» про стягнення безпідставно набутих коштів.

Позов обгрунтовано тим, що 17.08.2018 р. між сторонами було укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким сторони зобовязались у встановлений строк 27.08.2018 укласти договір купівлі продажу транспортного засобу. На виконання умов договору позивач сплати відповідачу 24299,20 грн., що підтверджено підписом відповідача, однак у встановлений строк основний договір укладений не був, жодних повідомлень від відповідача не було отримано. Зазначене, на думку позивача, свідчить про припинення зобовязань за попереднім договором, тому просить суд стягнути з відповідача 24299,20 грн., що були сплачені позивачем в якості авансу.

04.09.2018 р. позивач подав до суду заяву про забезпечення позову у даній справі, а саме просить накласти арешт на грошові кошти в розмірі 24299,20 грн., що знаходяться на рахунку ТОВ «ТРАСТМОТОРС».

Необхідність накладення арешту обґрунтовує тим, що відповідач може зняти цю суму з рахунку чи взагалі його закрити, відносно вказаної компанії вже відкрито сім аналогічних справ, що на думку позивача вказує на фіктивну господарську діяльність.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується:накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії;встановленням обовязку вчинити певні дії;забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису;зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М.Кравченко.