печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Остапчук Т.В.,

при секретарі Медведєва М.Г.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Дармогай М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Блек Енд Пінк» про зняття арешту майна

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2018 року позивач звернувся з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про зняття арешту, накладеного на майно (кошти) боржника, виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників, скасування інших вжитих виконавцем заходів щодо виконання рішення та визнання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 29 січня 2014 року такою, що не підлягає виконанню.

Позивач зазначає, що 06 червня 2011 року, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Каращук К.Л. відкрито виконавче провадженні № 27151716 на виконання виконавчого листа № 2-7401/10 виданого 29 березня 2011 року Печерським районним судом м. Києва (справа № 2-7401/10) про стягнення солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3, як поручителів, на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорпіо» за кредитними договорам № 011-05/968, № 012-05/969, № 011-05/970 від 24 квітня 2008 року, в розмірі 37 024 779 грн. 00 коп., судового збору в розмірі 1 700 грн. 00 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

28 грудня 2011 року на підставі договору про відступлення права вимоги № 1, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Ерсте Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БЛЕК ЕНД ПІНК», заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорпіо» за Генеральною кредитною угодою № 010-05/698 від 24 квітня 2008 року та за кредитними договорами № 011-05/968, № 012-05/969, № 011-05/970 від 24 квітня 2008 року передано Товариству з обмеженою відповідальністю «БЛЕК ЕНД ПІНК».

Відповідно до довідки виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «БЛЕК ЕНД ПІНК» № 01/11 від 16 листопада 2012 року заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорпіо» за вказаними кредитними договорами погашена повністю.

29 січня 2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Гречухом О.Я., при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-7401/10 виданого 20 березня 2011 року Печерським районним судом міста Києва, винесена постанова про арешт майна позивача та оголошена заборона на його відчуження, а також, винесена постанова про стягнення з позивача виконавчого збору.

Про факт накладення арешту на майно позивачу стало відомо 25 жовтня 2017 року під час вчинення нотаріальної дії.

12 грудня 2017 року позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби із заявою про закінчення виконавчого провадження № 27151716, зняття арешту, накладеного на майно (кошти) позивача, виключення відомостей про позивача з Єдиного реєстру боржників, скасування інших вжитих виконавцем заходів щодо виконання рішення та скасування постанови від 29 січня 2014 року про арешт майна, оголошення заборони на його відчуження та стягнення з позивача виконавчого збору. Дана заява на сьогоднішній день є нерозглянутою.

Позивач посилається на те, що відповідно до положень п. 9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Також представником позивача була подана до суду відповідь на відзив із вказанням обставин та підстав подібних тим, що викладені у позовній заяві.

Позивач вважає дії державних виконавців відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України неправомірними, такими, що порушують його права та свободи, із зазначених підстав просить позов задовільнити, зняти арешт з майна.

Відповідач проти позову заперечував, подав до суду відзив на позовну заяву в якому вказує, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 27151716 з примусового виконання виконавчого листа (дублікат) № 2-7401/10 від 29 березня 2011 року, виданого Печерським районним судом міста Києва, яке відкрито на підставі заяви стягувача Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк».

Рішення суду в добровільному порядку з моменту відкриття виконавчого провадження і до теперішнього часу не виконано, заходів спрямованих на його виконання не здійснено, позивачем не повідомлено державного виконавця про неможливість його виконання.

29 січня 2014 року, керуючись статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» N 606-XIV, головним державним виконавцем ВПВР ДВС України винесено постанову про арешт майна боржника, оголошення заборони на його відчуження та постанову про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 3 702 659 грн. 00 коп.

Також зазначає, що відповідно до положень п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» N 606-XIV виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Враховуючи викладене, вважає, що державний виконавець діяв відповідно до норм чинного законодавства та в межах Закону України «Про виконавче провадження», просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 03 березня 2018 року відмовлено у відкритті провадження в частині вимог позивача до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби, третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛЕК ЕНД ПІНК» про визнання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору такою, що не підлягає виконанню з підстав передбачених п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, оскільки заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою суду від 06 березня 2018 року відкрите виконавче провадження в частині вимог позивача до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби, третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛЕК ЕНД ПІНК» про зняття арешту майна, призначене підготовче засідання.

Ухвалою суду від 19 квітня 2018 року підготовче провадження закрите, справу призначено до судового розгляду по суті.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, розглянувши подані сторонами документи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа № 2-7401/10 від 29 березня 2011 року, виданого Печерським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» заборгованості за кредитними договорами № 011-05/968, № 012-05/969, № 011-05/970 від 24 квітня 2008 року, в розмірі 37 024 779 грн. 00 коп., судового збору в розмірі 1 700 грн. 00 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. (а.с.48) була винесена постанова від 06 червня 2011 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 27151716 (а.с. 51).

Боржнику був наданий 7-денний строк для самостійного виконання рішення суду, який обчислювався з моменту винесення (отримання) постанови про відкриття виконавчого провадження.

29 січня 2014 року, у звязку з самостійним невиконанням боржником рішення суду, керуючись ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Гречухом О.Я. винесена постанова про стягнення у виконавчому провадженні № 27151716 з боржника ОСОБА_3 виконавчого збору у сумі 3 702 659 грн. 00 коп. (а.с. 93).

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 29 січня 2014 року (а.с. 91), для забезпечення реального виконання рішення, відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, був накладений арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) у межах суми звернення стягнення, враховуючи виконавчий збір, загальною сумою 40 729 249 грн. 00 коп.

Зазначені постанови державного виконавця позивачем не оскаржувалися, будь-яка інформація з цього приводу позивачем чи відповідачем до суду не надавалася.

Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛЕК ЕНД ПІНК» від 16 листопада 2012 року, (а.с.21), яка була надана до суду позивачем, товариство повідомляє, що станом на 16 листопада 2012 року заборгованість ТОВ «Скорпіон» (), за Генеральною кредитною угодою № 010-05/956 від 24 квітня 2008 року та за кредитними договорами № 011-05/968, № 012-05/969, № 011-05/970 від 24 квітня 2008 року відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 грудня 2010 року по справі № 2-7401/10 погашено повністю. Товариство не має майнових та будь-яких інших претензій до ТОВ «Скорпіо» та інших осіб, в тому числі поручителів, щодо виконання умов кредитних та інших договорів.

Разом з тим, відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (який був чинним на дату виникнення та існування відповідних правовідносин) сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

В матеріалах справи відсутні та сторонами не подавалися будь-які докази, що свідчать про звернення стягувача або боржника до державної виконавчої служби з приводу виконання рішення та закінчення виконавчого провадження до моменту винесення постанов про стягнення виконавчого збору та арешту майна боржника від 29 січня 2014 року.

Заява позивача про скасування постанов державного виконавця від 29 січня 2014 року, закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна (коштів) боржника (а.с. 10-12) була подана до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби 12 грудня 2017 року та стосувалася лише ймовірного погашення суми боргу в розмірі 37 024 779 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у

строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Порядок зняття арешту з майна регулюється ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, відповідно до ч.1 особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 1404-VIII у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Частиною 4 ст. 59 Закону № 1404-VIII визначені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, серед яких, зокрема передбачена така підстава як надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Статтею 40 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

За змістом наведених положень Закону № 1404-VIII, в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Із таким позовом до суду може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Частиною 1 ст.76, ч.1, 2 ст.77, ст.ст.79, 80 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оскільки на сьогоднішній день, постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП № 27151716 від 06 червня 2011, про стягнення з боржника виконавчого збору від 29 січня 2014 року та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29 січня 2014 року не скасовані, виконавче провадження не закінчене, правові підстави для зняття арешту з майна (коштів) позивача відсутні, тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 39,40,59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, статтями 12,13,76,77,79, 81,263,264 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Блек Енд Пінк» про зняття арешту майна.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м.Києва.

Дата складання повного тексту рішення 23.10.2018р.

Суддя Остапчук Т.В.