Ухвала

Іменем України

31 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 357/739/17

провадження № 61-35467 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 11 квітня 2018 року в справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації», Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської ради, треті особи: ОСОБА_7, Білоцерківська районна державна адміністрація Київської області, про визнання договору недійсним та скасування рішення.

В с т а н о в и в:

У січні 2018 року фізична особа-підприємець (далі - ФОП) ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» (далі - КП «Південне БТІ»), Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської ради, треті особи: ОСОБА_7, Білоцерківська районна державна адміністрація Київської області (далі - Білоцерківська РДА), про визнання договору недійсним та скасування рішення.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Київської області від 11 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

04 травня 2018 року ФОП ОСОБА_4 засобами поштового зв'язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 11 квітня 2018 року.

В касаційній скарзі ФОП ОСОБА_4 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовано фактичні обставини, які мають значення для вирішення справи. Зазначає, що судами не враховано того, що оформлення права власності на об'єкт незавершеного будівництва мало фіктивний характер.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 12 червня 2018 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Пророка В. В.

Ухвалою Верховного Суду від 22 червня 2018 року залишено без руху вказану касаційну скаргу та надано ФОП ОСОБА_4 строк для усунення недоліків касаційної скарги до 31 липня 2018 року, шляхом доплати ним судового збору.

У липні 2018 року ФОП ОСОБА_4 Надіслав до суду квитанцію про доплату судового збору за позання касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що 19 грудня 2001 року між малим приватним підприємством «Антал» та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу незавершеного будівництва, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ціна об'єкта становить - 25 000,00 грн. Зазначений договір купівлі-продажу в судовому порядку недійсним не визнавався.

Згідно копії договору купівлі-продажу від 29 жовтня 2002 року укладеного між закритим акціонерним товариством науково-виробнича фірма «ФЕРОКЕРАМ» та суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_4, останній отримав у власність нежитлову будівлю - склад (6-й корпусний модуль), зазначену в плані літ. «А», площею 5435,2 кв. м, що знаходиться у АДРЕСА_1

Відповідно до копії договору оренди земельної ділянки від 14 липня 2004 року укладеного між Білоцерківською районною державною адміністрацією та приватним підприємцем ОСОБА_4, останній орендував земельну ділянку розміщену на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області загальною площею 5,1427 га.

23 лютого 2008 року рішенням Третейського суду для вирішення конкретного спору договір купівлі-продажу незавершеного будівництва від 19 грудня 2001 року визнано дійсним та визнано за ОСОБА_5 право власності на об'єкт незавершеного будівництва, розташованого по АДРЕСА_1 17 березня 2008 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області ухвалено видати виконавчий документ на підставі рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору від 23 лютого 2008 року.

25 березня 2008 року КП «Південне БТІ» на підставі рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору від 23 лютого 2008 року зареєстровано право власності на будинок незавершений будівництвом - 5 % готовності, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5

02 квітня 2008 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу будинку незавершеного будівництвом - 5 % готовності, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, продаж зазначеного будинку провадиться за 2 932,00 грн. На підставі цього договору за ОСОБА_6 зареєстроване право власності на зазначений будинок незавершений будівництвом.

05 травня 2016 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області скасовано рішення третейського суду для вирішення конкретного спору від 23 лютого 2008 року по справі № 002/2008 за позовною заявою ОСОБА_5 до малого приватного підприємства «Антал» про визнання договору, укладеного між сторонами 19 грудня 2001 року купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва, ступінь готовності якого становить 5 % розташованого по АДРЕСА_1 дійсним та визнання права власності на нього за ОСОБА_5

08 вересня 2016 року згідно ухвали Апеляційного суду Київської області вищезазначена ухвала набрала законної сили.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із частиною третьою статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини першої статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено того, що об'єкт незавершеного будівництва знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває в оренді позивача, або будь-яким іншим способом зачіпає його інтереси. Крім того, на даний момент цей об'єкт зруйнований. Посилання позивача на те, що даний правочин не створює реальних наслідків та укладений з метою створення юридичних підстав для подальшого оформлення права власності на земельну ділянку, яка перебуває у нього в оренді не ґрунтуються на вимогах закону і не підтверджені належними та допустимим доказами. В ЦК України відсутні заборони щодо продажу таких об'єктів незавершеного будівництва, при цьому в статті 331 ЦК України передбачено, що особа, яка ним володіє має право укладати договори стосовно нього.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо її незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 11 квітня 2018 року в справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації», Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської ради, треті особи: ОСОБА_7, Білоцерківська районна державна адміністрація Київської області, про визнання договору недійсним та скасування рішення.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає

Судді: В. В. Пророк

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська