Справа № 307/966/18
Провадження № 2/307/813/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

В С Т А Н О В И В :

Позивач предявила позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що 27 грудня 2007 р. вона вступила до шлюбу з відповідачем по справі ОСОБА_2. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька Вікторія, ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходяться на її повному утриманні та вихованні. З моменту припинення нормальних відносин, відповідач перестав піклуватися про здоровя дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток та не цікавиться про їх матеріальне становище. Тому просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання двох дітей сина ОСОБА_3 та доньки Вікторії в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину, щомісячно до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просить про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

У звязку з неявкою сторін, на підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка уклала шлюб з відповідачем 27 грудня 2007 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ФМ № 037802 від 27.12.2007 р.. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується свідоцтвом про народження серія І-ФМ № 103305 від 20.06.2013 року, донька Вікторія, ІНФОРМАЦІЯ_4, що стверджується свідоцтвом про народження серія І-АМ № 254030 від 22.04.2013 року, які знаходяться на повному утриманні та вихованні позивачки, що стверджується довідкою Дубівської селищної ради №2257 від 04.04.2018 року.

Позивачка сама виховує дітей, проживає в будинку батьків, відповідач з сімєю не проживає, участі у вихованні і утриманні дітей не приймає, що підтверджується актом матеріально-побутових умов.

Відповідач не має постійного місця роботи, а його доходи містять мінливий характер.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи наведене, суд вважає, що є підстави для застосування до відповідача примусового порядку стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). В інших випадках аліменти визначаються у частці від заробітку платника (ч. 1 ст. 183 СК України).

Згідно ст. 184 Сімейного кодексу якщо платник аліментів має не регулярний мінливий дохід , частину доходів одержує в натурі, а також за наявністю інших обставин , що мають істотне значення, суд за заявою стягувача або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень та від 6 до 18 років становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачуваних цим Кодексом випадках.

Отже, виходячи з вищенаведеного та беручи до уваги, що прожитковий мінімум на дітей віком до 6 станом на 01 липня 2018 рік становить 1559 гривень та від 6 до 18 років становить з 1 липня - 1944 гривні, суд вважає, що слід стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки Вікторії, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти щомісячно в твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Керуючись ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України,, ст.ст. 180, 184 СК України , -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 в користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки Вікторії, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти щомісячно в твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 11.04.2018 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині одномісячного стягнення аліментів в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний код відсутній, мешканець с. Ганнопіль, вул. Чапаєва, 25, Тульчинського району, Вінницької області.

Повний текст рішення виготовлено 28.09.2018 року.

Суддя: В.В. Чопик