Справа № 362/6114/17
Провадження № 2/362/687/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2018 рокуВасильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кравченко Л.М.,

з участю секретарів - Шевченко М.В., Сілецької М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Галицька» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В :

21.11.2017 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Галицька» звернулося до Васильківського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого страхового відшкодування в сумі 6865,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.11.2015 року з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ 2102, державний номерний знак НОМЕР_1, який був під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля потерпілого. В результаті зіткнення автомобілі отримали механічні ушкодження. На момент ДТП між відповідачем та позивачем було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів від 18.08.2015 року , на виконання вимог якого позивачем було виплачено потерпілому страхове відшкодування в розмірі 6865, 00 грн.

27.04.2017 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування шкоди в добровільному порядку, однак вказана вимога залишилась без виконання, відповідач не вчинив жодної дії, спрямованої на врегулювання спору, що й стало передумовою звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач також у судове засідання не з'явився, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та просить ухвалити законне та обґрунтоване рішення суду.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

В силу вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що 14.11.2015 року близько 11 год. 50 хв. на 62 км автодороги Київ-Одесав напрямку м. Київ, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2 в порушення п.п. 2.3. «а», 13.1., 31.4.2 «б» ПДР України, не перевірив та не забезпечив технічний стан транспортного засобу, що призвело до пошкодження ходової частини в районі переднього правого колеса, втратив контроль над керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_3, який рухався по своїй смузі руху та мав перевагу.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 грудня 2015 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

З огляду полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4837234 від 18.08.2015 року вбачається, що автомобіль ВАЗ 2102, державний номерний знак НОМЕР_1 належний відповідачу був застрахований Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія Галицька».

16.11.2015 року водієм пошкодженого автомобіля «ВМW-520», державний номерний знак НОМЕР_3, ОСОБА_2 (власник ОСОБА_2В.) було подано до страховика повідомлення про настання події та заяву про виплату страхового відшкодування від 24.05.2016 року.

Згідно звіту № 343-11-15 від 27.11.2015 року з визначення вартості матеріальних збитків колісного транспортного засобу - вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ «ВМW-520», державний номерний знак НОМЕР_3, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 6865, 00 грн.

Сума матеріального збитку в сумі 6865, 00 грн. також підтверджується ремонтною калькуляцією № 343-11 від 27.11.2015 року.

08.07.2016 року страховою компанією було сформовано розрахунок на виплату страхового відшкодування по страхуванню цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів за шкоду, повязану з пошкодженням транспортного засобу за яким виплаті підлягає страхове відшкодування в сумі 6865,00 грн.

В подальшому позивачем було складено страховий акт № ГСК0-М, за яким сума матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником становить 6865, 00 грн.

Згідно платіжного доручення № 4551 від 08.07.2016 року позивачем було виплачено потерпілій ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 6865,00 грн.

27.04.2017 року позивач звернувся до відповідача з вимогою досудового врегулювання спору. Однак остання була проігнорована відповідачем та кошти страхового відшкодування не сплачено.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення закріплено у ст. 27 Закону України Про страхування, за змістом якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

В силу вимог ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) ( ч. 1 ст. 990 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Враховуючи, що на підставі зібраних по справі доказів встановлено те, що ТДП в якій пошкоджено автомобіль належний ОСОБА_3 сталася з вини відповідача ОСОБА_1; позивач виплатив потерпілій страхове відшкодування за укладеним відповідачем полісом обовязкового страхування, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь страховика понесені ним витрати, як з особи відповідальної за заподіяння шкоди в межах суми виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати понесені позивачем в сумі 1600,00 гривень, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 979, 990, 993,1166,1187,1191 ЦК України, ст.ст. 2,12,13,81,82,89,141,223, 258,259,263-265,266,273, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Галицька» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_4, виданий 20.11.2000 року Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, ІПН: НОМЕР_5 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Галицька», , Філія АТ «Укрексімбанк» м. Івано-Франківськ, МФО 322313, р/р 0093 суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 6865, 00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн., а всього: 8465 (вісім тисяч чотириста шістдесят пять) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Л.М.Кравченко