Березівський районний суд Одеської області
31.10.2018
Справа № 494/1223/18
Провадження № 2/494/582/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2018 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді Лебединського С.Й.,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,
у присутності позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «Про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням», -
Позивач, звернувшись до суду 18 вересня 2018 р. із цим позовом, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою по вул. Миру, 77, м. Березівка, Одеської області.
На обґрунтування поданого позову посилалась на те, що є власником житлового будинку по вул. Миру, 77, м. Березівка, Одеської області. Також, у будинку є зареєстрованим, але з 2009 р. не проживає відповідач, який добровільно зніматись з реєстрації не бажає.
Відповідач викликався неодноразово, належним чином, в порядку ч.9 ст.128 ЦПК України але не зявився, про причини неявки не повідомив, заяву на розгляд справи за його відсутності, або відзив не подавав. За згодою позивача суд приймає рішення у заочному розгляді відповідно до положень ст.ст.280-282 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача на підставі наданих доказів і доведення їхньої переконливості суд дійшов до наступного висновку.
Позивач є власником житлового будинку по вул. Миру, 77, м. Березівка, Одеської області, згідно договору купівлі-продажу від 09 липня 2003 р., зареєстрованого приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеської області, що було зареєстровано у реєстрі за №799. Договір був зареєстрований у Березівській філії Одеського бюро технічної інвентаризації і реєстрації обєктів нерухомості 23 липня 2003 р. за №26 реєстр 2627 стр4.
Згідно довідки з Виконкому Березівської міської ради Одеської області від 11 вересня 2018 р. за №2813 позивач є зареєстрованою і проживає по вул. по вул. Миру, 77, м. Березівка, Одеської області. Разом із нею є зареєстрованим, але тривалий час не проживає відповідач ОСОБА_3.
Згідно акту обстеження житлового будинку по вул. Миру, 77, м. Березівка, Одеської області, проведеного 07 вересня 2018 р. депутатом Березівської міської ради ОСОБА_4 у присутності сусідів ОСОБА_5, ОСОБА_6, відповідач ОСОБА_3 є зареєстрованим за цією адресою, але з 2009 р. фактично не проживає.
Відповідач участі в утриманні вказаного будинку не приймає.
Частиною 1 статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника ( подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Разом з цим, згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сімї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік.
Вирішуючи спір суд вважає встановленим, що відповідач з 2009 р. тобто понад один рік у спірному будинку як член сімї позивача не проживає, тому за встановлених судом фактичних обставин спір підлягає вирішенню з підстав статей 383 та 391 ЦК України.
Виходячи з наведеного поданий позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.259, 263, 265, 268,283-284 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «Про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням» задовольнити.
ОСОБА_3 визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: вул. Миру, 77, м. Березівка, Одеської області
Згідно до пункту 15 підпункту 15.5 частини 1 Перехідних положень та ст. 352, 354 ЦПК України редакції від 15 грудня 2017 року, рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно п.15 та підпункту 15.5 Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення можу бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя_________________________________________-