Справа № 445/1539/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 року м. Золочів

Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Пилип'яка П. В.

при секретарі судового засідання Мацайло О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у м. Золочеві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1, в якій зареєстрований його син - ОСОБА_1, однак з 2000 року не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов.

За таких обставин позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися. Позивач подав до суду заяву, у якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Золочівським МБТІ, ОСОБА_2. є власником квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається з копії домової книги для прописки громадян проживаючих в АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач - ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України,власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається з акту обстеження матеріально побутових умов гр. ОСОБА_2., який проживає в АДРЕСА_1 та проведений депутатом міської ради, у якому встановлено, що ОСОБА_1 по місцю реєстрації не проживає з 2000 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

З врахуванням того, що відповідач позов визнав, заявивши про це у своїй заяві, поданій на адресу суду до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що відповідач зареєстрований, але з 2000 року не проживає у вищевказаній квартирі, а позивач у зв'язку з його реєстрацією позбавлений можливості повною мірою володіти, користуватись та розпоряджатися вказаним майном, чим обмежуються його права як власника згаданого об'єкта нерухомості, суд вважає, що позов є підставним і підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 141, 263-265, 273, 274-279, 280, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та/або обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду апеляційної інстанції або через місцевий суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 01.10.2018.

Суддя П. В. Пилип'як