Справа №461/3644/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі

головуючого судді Радченка В.Є.

при секретарі Остапчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_2) про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача збиток завданий внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі: 81 134,81 коп., а також судовий збір у сумі 811,35 грн.

В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 06 жовтня 2017 року близько 08 год. 50 хв. в м. Львові на перехресті вулиць Винниченка та Підвальна відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Фольксваген Пасат ЦЦ», р.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, та автобуса марки «БАЗ А079.14», р.н. НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_2

08 листопада 2017 року постановою Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_2 було визнано винним в дорожньо-транспортній пригоді.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля марки «Фольксваген Пасат ЦЦ», р.н. НОМЕР_3 завдана значна матеріальна шкода.

Відповідно до Висновку № 330 від 30 жовтня 2017 року експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ, що проводив Судовий експерт Вербов В.В., вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Фольксваген Пасат ЦЦ», р.н. НОМЕР_3, становить: 216 629,57 грн.

Власником автомобіля марки «Фольксваген Пасат ЦЦ», р.н. НОМЕР_3, був проведений відновлювальний ремонт на СТО та понесені наступні витрати: 13 968,00 грн. - витрати на проведення ремонтних робіт, що підтверджується товарним чеком та наряд-замовленням № АР00030611 від 28.12.2017 року, СПДФО ОСОБА_5, 5 404,81 грн. - витрати на матеріали для проведення ремонтних робіт, що підтверджується фіскальним чеком та наряд-замовленням № АР00030665 від 28.12.2017 року, ТЗОВ «Арія Моторс», 161 764,00 грн. - витрати на купівлю запасних частин, що підтверджується товарним чеком та видатковою накладною № від 06.12.2017 року,ФОП ОСОБА_6 Загальна сума витрат становить: 181 134,81 грн.

Цивільна-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована за полісом № АМ/257885 в ПрАТ «СК «Еталон». ПрАТ «СК «Еталон» здійснила виплату страхового відшкодування в сумі: 100 000,00 грн. на банківський рахунок ОСОБА_7

Оскільки страховиком відшкодовано ліміт відповідальності у розмірі 100 000 грн. Тобто, невідшкодованою є сума 81 134,81 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_8 у судове засідання не з'явилися, оскільки на електронну адресу суду надійшла заява, в якій просили суд проводити розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю та просять суд такі задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу надсилалася судова повістка за місцем реєстрації, яка зазначена в довідці відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області /а.с.86/, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи. Однак, до суду повернувся конверт у зв'язку із тим, що адресат за вказаною адресою не проживає. /а.с.91, 92/.

Крім цього, виклик відповідача до суду був здійснений через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України (через веб - сайт Галицького районного суду м.Львова), що підтверджується матеріалами справи. /а.с.78, 79 /.

У відповідності до ч.8 п.4 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що 06 жовтня 2017 року близько 08 год. 50 хв. в м. Львові на перехресті вулиць Винниченка та Підвальна відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Фольксваген Пасат ЦЦ», р.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, та автобуса марки «БАЗ А079.14», р.н. НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_2

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 08.11.2017 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього стягнення - 340,00 грн. штрафу. /а.с.12/.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля марки «Фольксваген Пасат ЦЦ», р.н. НОМЕР_3 завдана значна матеріальна шкода. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 власником автомобіля «Фольксваген Пасат ЦЦ», р.н. НОМЕР_3 є ОСОБА_7./а.с.52/.Відповідно до довіреності серії ННВ № 784689 ОСОБА_7 уповноважив ОСОБА_1 отримувати суми відшкодування, підписувати та подавати позови./а.с.53/.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи Висновку № 330 від 30 жовтня 2017 року експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ, що проводив Судовий експерт Вербов В.В., вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Фольксваген Пасат ЦЦ», р.н. НОМЕР_3, становить: 216 629,57 грн. /а.с.25-49/.

Власником автомобіля марки «Фольксваген Пасат ЦЦ», р.н. НОМЕР_3, був проведений відновлювальний ремонт на СТО та понесені витрати: 13 968,00 грн. - витрати на проведення ремонтних робіт, що підтверджується товарним чеком та наряд-замовленням № АР00030611 від 28.12.2017 року, СПДФО ОСОБА_5 /а.с.13, 14/, 5 404,81 грн. - витрати на матеріали для проведення ремонтних робіт, що підтверджується фіскальним чеком та наряд-замовленням № АР00030665 від 28.12.2017 року, ТЗОВ «Арія Моторс» /а.с.18, 19/, 161 764,00 грн. - витрати на купівлю запасних частин, що підтверджується товарним чеком та видатковою накладною № від 06.12.2017 року,ФОП ОСОБА_6 /а.с.20, 21/. Таким чином, загальна сума витрат, яку поніс власник транспортного засобу ОСОБА_9 становить: 181 134,81 грн.

Як вбачається із довідки про дорожньо-транспортну пригоду №215363, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована за полісом № АМ/257885 в ПрАТ «СК «Еталон»./а.с.10/.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ПрАТ «СК «Еталон» здійснила виплату страхового відшкодування в сумі: 100 000,00 грн. на банківський рахунок ОСОБА_7

Оскільки страховиком відшкодовано ліміт відповідальності у розмірі 100000,00 грн., тобто невідшкодованою є сума 81134,81 грн., тому позивач звертався до відповідача з пропозицією добровільного відшкодування завданих збитків. Однак відповіді не отримав. /а.с.8, 9/.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.1, 2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Аналіз судової практики передбачає дві можливості відшкодування шкоди:

- за рахунок безпосереднього заподіювача шкоди;

- за рахунок страховика шляхом отримання страхового відшкодування.

Між тим право вибору належного способу захисту своїх порушених прав належить самому потерпілому.

В Постанові від 20.01.2016 року по справі №6-2808цс15 Верховний суд України, зробив правовий висновок, відповідно до якого «право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути обмежено або припинено наявністю у останнього Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тобто винуватець Дорожньо-транспортної пригоди, в подальшому несе повну матеріальну відповідальність за шкоду завдану потерпілому, своїми неправомірними діями.

Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

Висновок Верховного суду України, пов'язаний з тим, що внаслідок таких «правовідносин» виникає два види зобов'язань, які «не виключають один одного»:

1) деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди.

2) договірне зобов'язання (страхове відшкодування) - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов Договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.636 Цивільного кодексу України, договором на користь третьої особи, є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилась від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатись цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Законодавство надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує його одержувати. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та задоволення позову.

Враховуючи, що суд дійшов обґрунтованих висновків, щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1, тому враховуючи положення статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 811,35 грн. судового збору, сплаченого при подачі позову.

Керуючись ст.ст.5, 13, 81, 82, 89, 128, 141, 247, 258, 259, 263-265, 351-355 ЦПК України, ст.22, 625, 636, 1166, 1187, 1192 ЦК України, Постановою Верховний суд України від 20.01.2016 року, суд, -

ухвалив

Задоволити позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_2) про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса проживання: АДРЕСА_1), завданий збиток внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 81134,81 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса проживання: 79002, м.Львів, вул.Величковського, 32/83) судовий збір у сумі 811,35 грн.

Повний текст судового рішення складений 26.09.2018 р.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Радченко В.Є.