Справа № 344/115/17
Провадження № 2/344/610/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: ТзОВ «Кей-Колект», про визнання протиправними дії приватного нотаріуса та скасування рішення про реєстрацію,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: ТзОВ «Кей-Колект», про визнання протиправними дії приватного нотаріуса та скасування рішення про реєстрацію. Мотивував тим, що 30.12.2016 року ним отримано інформаційну довідку № 77533796 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.12.2016 року, згідно якої позивачу стало відомо про порушення його прав дією приватного нотаріуса ОСОБА_2 Зазначає, що 29.09.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір за № 4893. Попередньо 16.12.2005 року між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено ще один договір іпотеки за № 3657. Предметом застави згідно вищевказаних договорів була квартира АДРЕСА_1 а в м. Івано-Франківськ. 12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТзОВ «Кей-Колект» укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, за яким ПАТ «УкрСиббанк» відступив право вимоги за іпотечним договором ТзОВ «Кей-Колект». 25.06.2015 року до Івано-Франківського міського суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_3І (дружина позивача) про визнання вищенаведених договорів іпотеки недійсними, та ухвалою суду від 01.07.2015 року з метою забезпечення позовних вимог, накладено арешт на 1/2 частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 а в м. Івано-Франківськ. 07.07.2015 року на виконання ухвали суду державним виконавцем ДВС Івано-Франківського МУЮ винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження та внесено інформацію 08.07.2015 року в державний реєстр речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 Згідно інформаційної довідки від 30.12.2016 року, 12.01.2016 року тим самим нотаріусом переоформлено право власності на квартиру № 14 в буд. 16 а по вул. Короля Данила в м. Івано-Франківськ на ТзОВ «Кей-Колект» в розмірі частки: 1. Арешт згідно ухвали Івано-Франківського міського суду від 01.07.2015 року на дане майно не знімався та діє по сьогоднішній день. Вважає, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу прийняла рішення про реєстрацію права власності та внесла запис про дану реєстрацію з порушенням норм законодавства, а саме Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Тому просив суд визнати протиправними та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер № 27795085 від 12.01.2016 року, скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності запис про право власності № 12913885 про державну реєстрацію за ТзОВ «Кей-Колект» права власності на квартиру, загальною площею 91,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2, що здійснено 12.01.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали з мотивів, викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Представник третьої особи без самостійних вимог ТзОВ «Кей-Колект» - ОСОБА_4 в судовому засіданні позов заперечив, посилаючись на письмове запечерення (а.с.90-94), просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши позивача та його представника, представника третьої особи без самостійних вимог, враховуючи думку відповідача, яка викладена в її письмовому клопотанні, дослідивши докази у справі, суд вважає наступне.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 576/493-05 від 16.12.2005 року та додаткової угоди № 10300, укладених між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, банк надав позичальнику кредит в сумі 38000 доларів США на термін з 16.12.2005 року до 14.12.2012 року (а.с.38-41,42).

В забезпечення виконання грошових зобовязань за кредитним договором №576/493-05 від 16.12.2005 року та за Додатковою угодою про встановлення ліміту овердрафту № 493ovr-101 від 16.12.2005 року до Договору про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки № 101 від 16.12.2005 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки від 16.12.2005 року, предметом якого є нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 а в м. Івано-Франківськ, загальною площею 91,9кв.м., житловою площею 33,0кв.м. (а.с.17-18,46-47).

29.09.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту з Правилами № НОМЕР_1 від 29.09.2008 року, згідно з яким банк надав позичальнику кредит в сумі 50000 доларів США на термін до 28.09.2023 року (а.с.36-37).

В забезпечення виконання грошових зобовязань за договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 29.09.2008 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки від 29.09.2008 року, предметом якого є нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 а в м. Івано-Франківськ (а.с.43-45).

В подальшому, 12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір Факторингу № 1 та договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки, відповідно до яких ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» свої права вимоги за зобов'язаннями ОСОБА_1 за кредитними договорами та договорами іпотеки (а.с.12-16,48-50,51,52-56,57-59,60,61-62,63).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.07.2015 року накладено арешт на 1/2 частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 а в м. Івано-Франківськ до вирішення спору за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ТОВ «Кей-Колект», ПАТ «Укрсиббанк» про визнання недійсним договору іпотеки (а.с.11).

Постановою державного виконавця ВДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_5 від 07.07.2015 року згідно ухвали Івано-Франківського міського суду від 01.07.2015 року, накладено арешт на 1/2 частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 а в м. Івано-Франківськ (а.с.19).

Відповідно до свідоцтва від 29.06.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, посвідчено, що 29.05.2015 року нею передано ОСОБА_1 заяву ТОВ «Кей-Колект» про усунення порушення, в якій було зазначено про відступлення АКІБ «УкрСиббанк» ТОВ «Кей-Колект» права вимоги за кредитними договорами та договорами іпотеки, які були укладені між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, про наявність заборгованості та вимогу дострокового виконання основного зобовязання за кредитним договором, а також повідомляло про свій намір звернути стягнення на предмет іпотеки, переданий в іпотеку згідно договору іпотеки від 29.09.2008 року. Заява була передана цінним рекомендованим листом із зворотнім повідомленням через ДП «Укрпошта» та повернуто повідомлення про вручення поштового відправлення підписано особисто ОСОБА_1 15.06.2015 року (а.с.35).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 12.01.2016 року приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_2 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 12913885, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 а в м. Івано-Франківськ за ТОВ «Кей-Колект» (а.с.6-10).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредитору (ч.1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Особливості укладення договору факторингу регулюється Главою 73 ЦК України.

У відповідності з нормою ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За загальним правилом, встановленим ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вказано в ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «УкрСиббанк» у зв'язку з укладенням договору факторингу, 12.12.2011 року відступило ТОВ «Кей-Колект» право вимоги за договором іпотеки.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною 1 статті 36 Закону України «Про іпотеку» визначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону (ч. 2 ст. 36 Закону України «Про іпотеку»).

При цьому, можливі способи звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку визначені частиною третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку».

Так, за приписами ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Зі змісту договору іпотеки від 29 вересня 2008 року (розділ 5 Договору) вбачається, що сторони договору дійшли згоди, щодо способу задоволення вимог іпотекодержателя у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; заявник - зокрема, іпотекодержатель, особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено іпотеку, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення іпотеки.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 10 Закону цього закону визначено, що державним реєстратором є нотаріус, як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Вказана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 16 Цивільного кодексу України закріплено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно з яким кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту.

Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Права та обов"язки учасників справи визначені ст.ст. 43,49 ЦПК України.

Відповідно до ст.50 ЦПК України позов може бути предявлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно.Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обовязки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обовязки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обовязки.

Позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом про скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер № 27795085 від 12.01.2016 року, та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності запис про право власності № 12913885 про державну реєстрацію за ТзОВ «Кей-Колект» права власності на квартиру, загальною площею 91,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2, неправильно визначив суб»єктний склад сторін спору, не залучив до участі у справі як співвідповідача ТзОВ «Кей-Колект», який на час пред»явлення позову до суду являється власником квартири за адресою: АДРЕСА_2.

При розгляді справи позивач з клопотанням про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ТзОВ «Кей-Колект» відповідно до вимог ст.53 ЦПК України не звертався, а тому суд вважає,що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки суд позбавлений права без залучення співвідповідача ТзОВ «Кей-Колект» вирішити питання, які стосуються предмету спору, що є неприпустимим, оскільки це суперечить основоположним принципам цивільного судочинства.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 приватного нотаріуса ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: ТзОВ «Кей-Колект», про визнання протиправними дії приватного нотаріуса та скасування рішення про реєстрацію.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 59, 60, 61, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 15, 16, 512-514, 626, 627, 638, 1077 Закону України "Про іпотеку", Закону України "Про нотаріат", Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: ТзОВ «Кей-Колект», про визнання протиправними дії приватного нотаріуса та скасування рішення про реєстрацію відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Татарінова О.А.

Рішення складено 19 вересня 2018 року