АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5511/18А Справа № 188/1000/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2018 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на постанови Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, відповідно до якої просить:

- визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 25.06.2018 року ВП № 38329205 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. самарське Петропавлівського району Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

- визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 25.06.2018 року ВП № 38329205 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. самарське Петропавлівського району Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

В обґрунтування скарги зазначає, що на підставі рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/4 частини на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення нею повноліття був виданий виконавчий лист 2-416/2010 від 24.06.2010 року. Головний державний виконавець Петропавлівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 25.06.2018 року № ВП № 38329205 винесла постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, а також постанову 25.06.2018 року № 38329205 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Заявник вважає, що вищенаведені постанови винесені з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та інших актів законодавства, які регулюють питання випадків, підстав та умов надання тимчасових вимог обмеження на злісних неплатників аліментів. Заявник на теперішній час має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 77 011, 05 грн., яка є для нього майже не підйомною з приводу того, що він не працює, не являється членом особистого селянського господарства, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, його дружина також тимчасово не працює. Його місячний сукупний грошовий дохід складається з того, що він має в господарстві одну корову, з неї харчується, а також продає на ринку щоденно лишки молочної продукції ті її переробки. Він планує поїхати до Польщі на півроку, заробити грошові кошти і розрахуватися із заборгованістю зі сплати аліментів, але тимчасова заборона на виїзд за кордон перешкоджає цьому, а також порушує права заявника на право вільного пересування по країні та за її межами. До того ж заявник не судимий, не перебуває в розшуку по лінії Інтерполу або по вітчизняним кримінальним провадженням. Стосовно постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Заявник на теперішній час має в оренді та користуванні транспортні засоби: легковий автомобіль ВАЗ 2101 та мопед. У заявника є водійське посвідчення на право керування транспортними засобами. Легковим автомобілем або інколи мопедом заявник майже щоденно привозить свою дружину до смт. Петропавлівка з с. Самарське на ринок, а потім додому. Пішки його дружині щоденно проходити 8-10 км. буде важко та майже не можливо з відром молока. Це все призведе до зубожіння сімї заявника та неможливості погашення заборгованості.

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2018 року в задоволенні скарги відмовлено.

Ухвала суду суду мотивована тим, що дії державного виконавця в межах винесення оскаржуваних постанов від 25.06.2018р. є такими, що не суперечать вимогам чинного законодавства України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не врахував положення ст. 33 Конституції України. А також не враховано факт того, що винесення даних постанов позбавляє його єдиного джерела доходу.

Відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Статтею 351 ЦПК України передбачено, що апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

А згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що на виконанні Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження № 38329205 з виконання виконавчого листа 2-416/2010 від 24.06.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення нею повноліття.

Постановами Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області від 25.06.2018 року ОСОБА_2 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України, та тимчасово обмежено у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі в сумі 77 011, 05 грн.

Звертаючись до суду з даною скаргою, та обґрунтовуючи її, скаржник фактично не погоджується із постановами, винесеними державним виконавцем Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області про обмеження його у праві виїзду за кордон та у обмеженні праві керування транспортними засобами, в звязку з існуванням заборгованості та посилається на те, що частково здійснює оплату аліментів в тому обсязі, в якому може, він не працює і не має можливості сплачувати аліменти. До того ж, він має бажання заробити кошти за кордоном, але заборона, встановлена державним виконавцем, є перепоною в цьому.

Відмовляючи у задоволенні скарги, районний суд обґрунтовано виходив з того, що дії державного виконавця в межах винесення оскаржуваних постанов від 25.06.2018р. є такими, що не суперечать вимогам чинного законодавства України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу) визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно з ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержав за час, протягом якого не проводилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017 року, який набрав чинності 06.02.2018 року, посилено відповідальність платників аліментів у разі допущення заборгованості, введено відповідні заходи та порядок їх застосування, з наданням відповідних повноважень державному виконавцю.

Частина 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Судом встановлена наявність у боржника заборгованості зі сплати аліментів у розмірі, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, що є підставою для винесення вищезазначених постанов.

Належних доказів, які б спростували розмір заборгованості встановлений державним виконавцем боржником не надано.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дії державного виконавця вчинено відповідно до закону, постанови державного виконавця прийняті відповідно до вимог чинного законодавства, в межах повноважень державного виконавця.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.147, п.3 розділом ХІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

ОСОБА_6