Дунаєвецький районний суд Хмельницької області

Справа № 674/865/18
Провадження № 2/674/527/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

за участю :

секретаря судового засідання Мудрицької Л.В.

номер справи 674/865/18

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 визнання права власності на спадкове майно (ціна позову (25848 грн.),

В С Т А Н О В И В :

06 червня 2018 року позивачка, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно (ціна позову (25848 грн.) посилаючись на те, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 у будинку, який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого був її батько ОСОБА_3, членом двору була її мати ОСОБА_4.

Даний будинок був зареєстрований на імя ОСОБА_3.

03 лютого 2008 року батько - ОСОБА_3 помер, а 22 жовтня 2008 року померла мати ОСОБА_4.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: право власності на земельну ділянку площею 1,1344 га , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Голозубинецької сільської ради та належна спадкодавцю частка в спільному жилому будинку з надвірними будівлями та спорудами в с.Голозубинці по вул. Ярова,4 Дунаєвецького району Хмельницької області, який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору.

Позивачка є спадкоємцем за законом на майно померлої матері, як дочка, інші спадкоємці після смерті матері спадщину не приймали. Після смерті батька, спадщину прийняла сестра позивачки - ОСОБА_2.

За оформленням спадщини позивачка звернулася до Дунаєвецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і 15 вересня 2017 року Дунаєвецькою державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом за р.№ 12-2017 на земельну ділянку площею 1,1644 га, кадастровий номер земельної ділянки :04:008:0027, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Голозубинецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області.

Згідно повідомлення №399/02-14 від 15 грудня 2017 р. Дунаєвецької державної нотаріальної контори, позивачку повідомлено, що відповідно п.2.1. глави 11 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у разі смерті одного з подружжя свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя. Таке свідоцтво видається тим нотаріусом, який відкрив спадкову справу. У разі смерті обох з подружжя, питання визначення частки в спільному майні подружжя вирішується в судовому порядку, а тому позивачка звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на ? частини на житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Голозубинці по вул. Ярова,4 Дунаєвецького району Хмельницької області, як за спадкоємцем за законом після смерті 22 жовтня 2008 року ОСОБА_4.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити та проводити розгляд справи у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, однак ними подана заява про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 03 лютого 2008 року помер ОСОБА_3, а 22 жовтня 2008 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть.

Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом на майно померлої матері, як дочка, яка прийняла спадщину,що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ №117860 виданого 13.10.2009 р. Голозубинецькою сільською радою Дунаєвецького району, копією свідоцтва про шлюб серії І-БВ №134185 виданого 15.12.2016 року виконавчим комітетом Голозубинецької сільської ради Дунаєвецького району,довідкою №533 від 09.11.2009р. Голозубинецької сільської ради Дунаєвецького району, матеріалами спадкової справи №12-2017 заведеної 15.02.2017 року по заяві ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_4 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15 вересня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №225.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, окрім земельної ділянки, також на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 106,5 кв.м., житловою 39,7 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: с.Голозубинці вул.Ярова,4 Дунаєвецького району Хмельницької області, яка належала померлій як колишньому члену колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_3, що підтверджується копіями виписок з погосподарських книг за 1987-2000р. виданих Дунаєвецькою міською радою Хмельницької області та копією свідоцтва про право власності (дублікат) .

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991р.). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991р. мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні: б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних: г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України - Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Оскільки вищевказаний житловий будинок побудовано до 15.04.1991р. (до введення в дію Закону України «Про власність») спадкодавці як члени колишнього колгоспного двору набули на нього право сумісної власності, причому це право збереглося за ними і після припинення колгоспного двору в результаті введення вдію вказаного Закону.

Статус майна колгоспного двору був врегульований ст.ст. 120-126 ЦК УРСР 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Як вбачається із копії погосподарської книги за 1950-2008 рр. по Голозубинецькій сільській раді Дунаєвецького району, житловий будинок з належними будівлями та спорудами по с.Голозубинці вул.Ярова,4 Дунаєвецького району Хмельницької області, належить колгоспному двору, станом на 01.01.1997 року членами двору були: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - голова двору та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 - дружина.

Таким чином, вказане домоволодіння належало двом вищезазначеним членам колгоспного двору в рівних частинах по 1/2 на праві сумісної власності.

24.05.2018р. КП «Інвентарбюро» Дунаєвецької районної ради виготовлено технічний паспорт на житловий будинок в с.Голозубинці вул.Ярова,4 Дунаєвецького району Хмельницької області у якому вказана характеристика будинку, господарських будівель та споруд.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Проте, державним нотаріусом Дунаєвецької державної нотаріальної контори за вих. № 399/02-14 від 15.12.2017 року винесено повідомлення, що відповідно п.2.1. глави 11 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у разі смерті одного з подружжя свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя. Таке свідоцтво видається тим нотаріусом, який відкрив спадкову справу. У разі смерті обох з подружжя, питання визначення частки в спільному майні подружжя вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна, як це передбачає ст. 392 ЦК України може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець не отримав за життя правовстановлюючий документ на належне майно та не здійснив державної реєстрації свого права власності, тому позивач змушений звертатися в суд за захистом своїх невизнаних прав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити його права та інтереси, тому слід визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: с.Голозубинці вул.Ярова,4 Дунаєвецького району Хмельницької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 22.10.2008 року.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 81, 263, 265ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1261 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 визнання права власності на спадкове майно (ціна позову (25848 грн.) задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що розташований в : с.Голозубинці вул.Ярова,4 Дунаєвецького району Хмельницької області, як за спадкоємцем за законом, який належав ОСОБА_4, яка померла 22 жовтня 2008 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1);

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

Дата складання повного рішення 30 жовтня 2018 року.

Головуюча:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук