Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2018 Справа №607/15419/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Осів І.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3, в якому просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою № 77 в будинку № 5 по вул. М. Кривоноса в м. Тернополі.

ОСОБА_1 обгрунтовує позов тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. За вказаною адресою зареєстрована вона із сином ОСОБА_3 З 26 вересня 2006 року по даний час її син працює на посаді лікаря в корпусі миру посольства США та перебуває за межами України вже багато років, у звязку з чим фактично не користується зазначеною квартирою впродовж тривалого часу. Факт реєстрації відповідача у квартирі порушує її права в частині отримання субсидій на сплату комунальних послуг, а також впливає на розмір квартирної плати та інших витрат. Оскільки за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми з сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, однак нараховуються за нього, чим порушуються її права, а тому посилаючись на наведене, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Ухвалою судді від 09 серпня 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 13 вересня 2018 року, а ухвалою суду від 13 вересня 2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 03 жовтня 2018 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, з підстав викладених в ньому, та просила задовольнити.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до частини 11 ст. 128 ЦПК України, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини.

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом НАА 324405 від 11 червня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Тернопільської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 5-805, ОСОБА_1 отримала спадщину після померлого її чоловіка ОСОБА_4, яка складється з квартири № 77, що знаходиться в будинку № 5 по вулиці Максима Кривоноса в м. Тернополі і належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого виконавчим комітетом Тернопільської міської ради 16 грудня 2004 року, право власності зареєстровано Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 16 грудня 2004 року за № 49457. Вказана квартира трикімнатна, загальною площею 59,9 кв.м., в тому числі житловою площею 42,5 кв.м.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 22860082 від 11 червня 2018 року, ОСОБА_1 на праві приватної власнсоті належить трикімнатна квартира АДРЕСА_2.

Відповідно до довідки ДП 1 ЖЕК13 ЖБК за № 496 від 03 серпня 2018 року, за адресою: вул. М. Кривоноса, 5/77, м. Тернопіль зареєстровані ОСОБА_1 (власник) та ОСОБА_3 (син).

Із будинкої книги для прописки громадян, які проживають ІНФОРМАЦІЯ_1 слідує, що за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

З акту ДП 1 ЖЕК-13 ЖБК від 03 серпня 2018 року вбачається, що комісією в складі майстрів дільниці: ОСОБА_5, ОСОБА_6 відвідано квартиру АДРЕСА_3 для перевірки факту проживання ОСОБА_3, в результаті перевірки якої встановлено, що він за даною адресою не проживає, про що засвідчили своїми підписами свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Згідно довідки директора з адміністратвиних питань ОСОБА_10 Посольства США в Україні від 26 листопада 2013 року, ОСОБА_3 працює в ОСОБА_10 Посольства США (м. Київ) на посаді лікаря з 26 вересня 2006 року.

Той факт, що ОСОБА_3 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11, яка вказала, що син позивача багато років не проживає за вищевказаною адресою, більше року не повертався в Україну, а до того часу жив в Києві.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно вимог ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Положенням ст. 405 ЦК України передбачено, шо члени сімї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Тому, враховуючи те, що судом встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, однак фактично виїхав закордон та не проживає там, реєстрація в квартирі призводить до додаткових фінансових витрат на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1, а тому її право підлягає поновленню шляхом задоволення позову.

В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 71, 72,150 ЖК Української РСР, ст.ст. 383, 391, 405 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_12 ОСОБА_1 (місце реєстрації: вул. М. Кривоноса, 5/77, м. Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (місце реєстрації: вул. М. Кривоноса, 5/77, м. Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою № 77 в будинку № 5 по вул. Максима Кривоноса в м. Тернополі

Стягнути з ОСОБА_3 (місце реєстрації: вул. М. Кривоноса, 5/77, м. Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) в користь держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддяОСОБА_12