Справа № 326/1314/18
Провадження № 2/326/478/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого-судді Стріжакової Т.В.

при секретарі Філанової В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Приморську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вимоги позову обґрунтовано тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки шлюбні відносини не склалися, з березня 2018 року сторони проживають окремо, офіційно шлюб не розірвано. Позивачка мешкає з донькою.

З моменту окремого проживання вихованням та утриманням доньки займається лише вона. Відповідач в утриманні та вихованні доньки участі не приймає, допомоги не надає. Усі обов'язки щодо її матеріального забезпечення та виховання позивачка несе самостійно. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач аліменти нікому не сплачує, непрацездатних батьків немає, не є інвалідом та може надавати допомогу на утримання дитини.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини (а.с.1-2).

Позивачка ОСОБА_1, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, до суду подала заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. Просила справу розглянути у її відсутність (а.с.20)

Відповідач ОСОБА_2, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, суду повідомив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. Просив справу розглядати у його відсутність.(а.с.21)

В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, сторони просять справу розглянути у їх відсутність. Тому суд ухвалив на підставі ст.223 ЦПК України розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 28 березня 2015 року між сторонами відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області зареєстровано шлюб, актовий запис 168(а.с.5). У свідоцтві про народження вказано, що ОСОБА_3 народилась 05 серпня 2015 року, її батьками записані: ОСОБА_4, ОСОБА_1 (а.с.6). Згідно з довідкою Банівської сільської ради від 29.08.2018 ОСОБА_1 дійсно мешкає без реєстрації за адресою: Запорізька область, Приморський район, с.Банівка, вул.Горького, буд.47 разом з донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Сторони з березня 2018 року проживають окремо. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, заперечень проти позову суду не надав.

Відповідно до ч.2 ст.91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову , а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка і відповідач є батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає з матірю. Відповідач у добровільному порядку належним чином матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Дитина є неповнолітньою та потребує догляду та утримання, знаходиться на утриманні матері. Відповідач щодо предявлених позовних вимог заперечень не надав.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; позивачка, мати неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, займається її вихованням, повністю її утримує, а відповідач, батько дитини, ухиляється від виконання своїх зобовязань по утриманню неповнолітньої дитини; суд вважає, що з нього необхідно стягнути аліменти на утримання дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує усю сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення, враховує, що обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків неповнолітньої дитини, що відповідач заперечень проти позову не надав, і приходить до висновку, що вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню повністю у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 04.09.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову.

Керуючись ст.ст.91,180-184,191,194 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 81, 89, 133, 247, 259, 260, 264-265, 273, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 21 квітня 1995 року, зареєстрований та проживає за адресою: 72311, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, яка народилась 06 лютого 1995 року в с.Банівка Приморського району Запорізької області, зареєстрована за адресою: 72145, Запорізька область, Приморський район, с.Преслав, вул.Радянська, буд.12, проживає за адресою: 72103, Запорізька область, Приморський район, с.Банівка, вул.Горького. буд.47, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 21 квітня 1995 року, зареєстрований та проживає за адресою: 72311АДРЕСА_2 у дохід держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис ОСОБА_6

Згідно з оригіналом: суддя Т.В. Стріжакова

05.11.2018