Справа № 404/2217/18
Номер провадження 2/404/2110/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді Панфілової А.В.

при секретарі - Мосійчук А. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеного провадження в м.Кропивницькому цивільну справу за позовом Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 13236, 28 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 06.11.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір про отримання кредиту в розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок .

21. 07. 2016 року позичальник, ОСОБА_3 помер.

Згідно ст. 1218 ЦК України - До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК - Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. З сі. 1268 ЦК України - Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого станеш 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

Виходячи із вищенаведеноїо, спадкоємці ОСОБА_3 мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 21.07.2016 року по 21.01.2017 року.

У даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК: "Кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги."

На виконання вимог вищезазначеної норми закону Позивачем 30.05.20.17 року була направлена претензія кредитора до другої кіровоградської державної нотаріальної контори.

04.08.2017 року позивачем було отримано відповідь Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ "Приватбанк".

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України - Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України - Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, відповідач прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов'язання померлого Позичальника. Спадкування обов'язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як Відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини.

При цьому, позивач зазначає, що згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК - відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

29.10.2017 року до спадкоємця ОСОБА_2 було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред'явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано.

Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що: "Спадкоємці зобов'язані чіювольшіти вимоїн кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у нлінїннч Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, шо відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК - Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Згідно абзацу 2 ч. 2 ст. 1282 ЦК - У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором № б /н від 06.11.2010 року становить 13236,28 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 3276, 02 грн. - тіло кредиту; 7432,23 гри. - нараховано процентів за користуванням кредитом; 2528,03 грн. - нараховано пені, та просить стягнути сплачений судовий збір в сумі 1762 грн.

До судового засідання представником позивача надано клопотання про розгляд справи без їх участі та підтримку позовних вимог (а. с. 62 ).

Відповідач в судове засідання не з»явилася, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованими листами (а. с. 69,74 ), поважні причини неявки суду не повідомлено.

Згідно ст.280 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Представник позивача згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом встановлено наступні факти.

Позивач та ОСОБА_3 перебували у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення договору та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 06.11.2010 року ( а.с.11-44).

ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті банку складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. ОСОБА_4 з «Умов та правил надання банківських послуг» та ОСОБА_4 з «Тарифів Банку».

Відповідно до ст. 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби зв'язку, наприклад електронний.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_3 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту ОСОБА_1 керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4, «Умов та правил надання банківських послуг», на підставі яких Позичальник при укладанні Договору про надання банківських послуг дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Під борговими зобов'язаннями Сторони узгодили зобов'язання Клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта, що зазначено в п. 2.1.1.12.1 «Умовами та правилами надання банківських послуг».

21. 07. 2016 року позичальник, ОСОБА_3 помер.

Згідно ст. 1218 ЦК України - До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК - Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 сі. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого станеш 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

Виходячи із вищенаведеноїо, спадкоємці ОСОБА_3 мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 21.07.2016 року по 21.01.2017 року.

У даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК: "Кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги."

На виконання вимог вищезазначеної норми закону Позивачем 30.05.20.17 року була направлена претензія кредитора до другої кіровоградської державної нотаріальної контори.

04.08.2017 року Позивачем було отримано відповідь Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ "Приватбанк".

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України - Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України - Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Таким чином. Відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов'язання померлого Позичальника. Спадкування обов'язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, гак як Відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини.

При цьому, Позивач зазначає, що згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК - відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

29.10.2017 року до спадкоємця, ОСОБА_2, було направлено листпретензію, згідно яких Позивач пред'явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано.

Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що: "Спадкоємці зобов'язані чіювольшіти вимоїн кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у нлінїннч Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, шо відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК - Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Згідно абзацу 2 ч. 2 ст. 1282 ЦК - У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором № б /н від 06.11.2010 року становить 13236,28 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 3276, 02 грн. - тіло кредиту; 7432,23 гри. - нараховано процентів за користуванням кредитом; 2528,03 грн. - нараховано пені.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки відповідачем не виконуються обов»язки спадкоємця, відповідно до отриманої претензії щодо погашення заборгованості.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в

повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним

договором.

Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором.

Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача в розмірі 1762 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 608,634,639, 1218,1219, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст.134-142, 265,268, 281-284 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, ) до ОСОБА_2 ( ІПН- не встановлено, 25000, АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» - 13236,28грн. заборгованості за кредитним договором та 1762 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення .

Учасник справи, якому заочне рішення не було вручене в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Кіровського А. В. Панфілова

районного суду

м.Кіровограда