Справа № 397/2009/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2018 року. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Мирошниченка Д.В.,

за участю: секретаря судового засідання Петренко Л.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_3до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 65698, 68 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн., вартість доставки автомобіля на евакуаторі у сумі 1630 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14 жовтня 2012 року приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Мазда», номерний знак НОМЕР_1, на 5 км автошляху Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв, не дотримався безпечного інтервалу, перетнув дорожню розмітку 1.1, виїхав на смугу зустрічного руху, що призвело до зіткнення з автомобілем «КІА», номерний знак НОМЕР_2, яким він керував. Відповідно до висновків ДАІ та суду дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «КІА», номерний знак НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження та, згідно висновку експерта № 348/12 від 28.11.2012 року, сума матеріальної шкоди складає 115698, 68 грн. Частину матеріальної шкоди відшкодовано страховою компанією у розмірі 50000,00 грн., іншу частину шкоди відповідач обіцяв відшкодувати, але в подальшому відмовився це робити.

Крім того, він зазнав моральної шкоди, яка полягає в тому, що на тривалий час йому та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні, багато справ запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, довелося відкласти, а від деяких взагалі відмовитися, що спричинило проблеми з роботою, також він зазнав негативного впливу від дорожньо-транспортної пригоди та моральних страждань, повязаних з вищезазначеною дорожньо-транспортною пригодою.

17.09.2015 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області винесено заочне рішення, яким зазначений позов задоволено у повному обсязі (т. 1 а.с. 135-137).

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20.06.2018 року заочне рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 17.09.2015 року скасоване та призначено дану справу до розгляду за правилами загального позовного провадження (т. 1 а.с. 206-210).

10.07.2018 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву позивача в якому він просив відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки висновок експертного авто-товарознавчого дослідження з визначення матеріального збитку № 348/12 від 28.11.2012 року є необ?єктивним та упередженим. Так, експертом визначено відновлювану вартість ремонту транспортного засобу в сумі 134691,66 грн., що фактично на 32 тис. грн. менше від зазначеного ним розміру відновлювального ремонту згідно висновку за № 348/12 від 28.11.2012 року (складеному на один день раніше від звіту з оцінки), який був підготовлений на замовлення позивача.

Крім того, об?єктивне дослідження щодо розміру завданих матеріальних збитків могло бути проведене експертом лише у випадку наявності у нього документів, які б підтверджували завдані автомобілю пошкодження саме під час ДТП. Таким документом є відповідна довідка про ДТП, яка надавалась позивачу 14.10.2012 року відділенням ДАІ з обслуговування Олександрівського району Кіровоградської області під час документального оформлення ДТП. Проте, експертом вказана довідка при проведенні дослідження до уваги не приймалась.

Обґрунтовуючи завдану моральну шкоду позивач зазначив, що внаслідок ДТП він перебував у пригніченому стані, був вимушений пересуватися на громадському транспорті, зазнав моральних страждань. Однак, на підтвердження зазначених обставин ним не було надано жодного доказу, як і доказів того, що він та його родина зазнали істотних незручностей внаслідок ДТП (т. 1 а.с. 231-235).

24.07.2018 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій позивач просив задовольнити його вимоги у повному обсязі, пославшись на те, що відповідач не надав до суду будь-яких переконливих доказів, які б мали істотне значення для вирішення справи (т. 2 а.с. 3-6).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Крім того, вказав, що відповідач в добровільному порядку відмовився відшкодовувати завдану моральну шкоду, тому дана сума до цього часу не відшкодована. У зв?язку з пошкодженням автомобіля позивачу прийшлось самостійно шукати кошти для його ремонту, потім, як автомобіль не можливо було відремонтувати, позивач не міг спокійно спати і до того їх сімейний бюджет довелося спрямувати для придбання нового автомобіля, що призвело до пригніченого стану позивача, після цього, він почав нервово поводитись, оскільки це був перший та улюблений автомобіль позивача. Від такого стану позивача та недоцільного використання сімейних коштів постраждали не лише позивач, а й його родина, що призвело до розладу стосунків у сім?ї. Через втрату автомобіля позивач не міг виконувати доручення керівництва, що були пов?язані з переїздом, що спричинило зменшення заробітньої плати. Взагалі сама по собі втрата майна, заподіяла позивачу певну моральну шкоду.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги згідно відзиву на позовну заяву не визнав. Пояснив, що експертом ОСОБА_5 згідно дослідження на замовлення позивача, об?єктом якого був автомобіль «КІА RIО 1.4і ТОР 4АТ», номерний знак НОМЕР_2, визначено суму завданого збитку - 115698, 68 грн. Вказану суму експерт визначив виходячи із сайту «AUTO. RIA» на підставі якого прийшов до висновку щодо середньої вартості автомобіля такого ж року випуску на момент дослідження та визначив розмір матеріального збитку в сумі 161629 грн. 99 коп. В матеріалах страхової справи міститься висновок на замовлення ПрАТ «СК «Провідна», згідно якого експерт дійшов висновку, що вартість ремонту транспортного засобу становить 134691,66 грн, що фактично на 32 тис. грн. менше від попереднього дослідження. Крім того, експертом не використовувалася довідка, яка видавалася ДАІ на момент вчинення ДТП, оскільки в матеріалах справи присутня лише довідка відповідача, яку експерт не взяв до уваги. Тому у позовних вимогах просив відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2012 року приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Мазда», номерний знак НОМЕР_1, на 5 км автошляху Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв, не дотримався безпечного інтервалу, перетнув дорожню розмітку 1.1, виїхав на смугу зустрічного руху, що призвело до зіткнення з автомобілем «КІА», номерний знак НОМЕР_2, яким він керував. Відповідно до висновків ДАІ та суду дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «КІА», номерний знак НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження та, згідно висновку експерта № 348/12 від 28.11.2012 року, сума матеріальної шкоди складає 115698, 68 грн. (т. 1 а.с. 6-19, 83-89).

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, що підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26.11.2012 року, згідно якої ОСОБА_4 визнано виним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (т. 1 а.с. 20).

Обставини дорожньо-транспортної пригоди та винуватість відповідача сторонами не оспорюється.

Після ДТП транспортний засіб «КІА RIО 1.4і ТОР 4АТ», номерний знак НОМЕР_2, був доставлений на евакуаторі з смт. Олександрівка Кіровоградської області до м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, витрати на транспортування склали 1630 грн. 00 коп. (а.с. 21-22).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно протоколу та продовження до протоколу про пошкодження транспортного засобу позивача від 23.11.2012 року, було оглянуто транспортний засіб автомобіль «КІА RIО 1.4і ТОР 4АТ», номерний знак НОМЕР_2, та встановлено пошкодження даного транспортного засобу (т. 1 а.с. 15-19).

Як зазначалося вище, згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 28.11.2012 року № 348/12 з доданими фотокартками, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «КІА RIО 1.4і ТОР 4АТ», номерний знак НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП складає 115698,68 грн. (т. 1 а.с. 6-14).

За вказаних обставин, позивач обґрунтовано звернувся до суду із даним позовом, оскільки має право на відшкодування шкоди внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, і зазначений факт стороною відповідача не спростовувався.

Пердставник відповідача однією з підстав, яка на його думку слугує підставою для відмови у позові, зазначає про висновок експертного автотоварознавчого дослідження, який на його думку є необ?єктивним та упередженим.

За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст. 7 Закону України «Про судову експертизу», судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а в інших випадках - також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. Статтею 10 вказаного Закону передбачено, що до проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію

судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до п. 1.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить до компетенції експерта.

Згідно п.п. 1, 3-4 розділу 3 Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, обовязковою умовою здійснення судово-експертної діяльності судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих установах, є наявність свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, виданого Міністерством юстиції України на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, яким надається право на проведення конкретних видів експертиз. У письмових висновках експерта, крім даних, передбачених чинним законодавством, обовязково зазначаються номер, дата видачі і строк дії свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта. Судовий експерт здійснює судово-експертну діяльність тільки з тих видів судових експертиз і експертних спеціальностей, які зазначені у свідоцтві про присвоєння кваліфікації судового експерта.

З дослідженого під час судового розгляду висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 348/12, який складено судовим експертом ОСОБА_6 встановлено, що даний висновок відповідає вимогам закону.

Зокрема, він складений за заявою позивача, для проведення дослідження надавався пошкоджений транспортний засіб, експертизу проводив експерт ОСОБА_6, який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта-автотоварознавця с правом проведення авто товарознавчих експертиз по спеціальності 12.2, має стаж експертної роботи з 1998 року, а також сертифікат експерта вищого ступеня Союза експертів України, тощо.

Тому, суд критично оцінює доводи представника відповідача про те, що експерт діяв необєктивно та упереджено відносно складання висновку, що обєктивне дослідження щодо розміру завданих матеріальних збитків могло бути проведено експертом лише у випадку наявності у нього документів, які підтверджували завдані автомобілю пошкодження саме під час ДТП, оскільки у матеріалах справи міститься відповідна довідка про ДТП, яка надавалася позивачу 14.10.2012 року відділенням ДАІ з обслуговування Олександрівського району Кіровоградської області та міститься в матеріалах справи (а.с. 82 зворотня сторона). Щодо необєктивного та упередженого висновку експерта, представник відповідача покладається на припущення, які могли виникнути в даному випадку, оскільки експерт ОСОБА_5, маючи сертифікат субєкта оціночної діяльності та посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача, робив висновки керуючись інструкцією та даними, які були надані для винесення висновку, він науково обгрунтований.

Вищенаведений висновок автотоварознавчого дослідження та його обґрунтування у суду не викликають сумніву, враховуючи, що сторона відповідача не надала жодних інших доказів, які мають суттєве значення для вирішення справи.

Згідно полісу № АВ/2680766/0404/12 обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на момент ДТП транспортний засіб «Мазда», номерний знак НОМЕР_1, яким керував відповідач, був застрахований у ПРАТ СК «Провідна», з лімітом відповідальності 100 000 гривень за шкоду заподіяну життю і здоровю та 50000 гривень - за шкоду заподіяну майну (а.с. 73).

Таким чином, згідно матеріалів страхової справи ПРАТ СК «Провідна», на користь позивача виплачено майнову шкоду в сумі 50000 грн.

Отже, враховуючи, що вартість матеріальної шкоди оцінена в 115698,68 грн., страхова ПРАТ СК «Провідна» сплатила на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 50000 грн., тому різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою складає 65698,68 грн та повинна бути сплачена відповідачем на користь позивача відповідно до ст. 1194 ЦК України, тобто позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, матеріалами справи достовірно встановлено, що за транспортування пошкодженого автомобіля «КІА RIО 1.4і ТОР 4АТ» сплачено 1630,00 грн., які також підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача.

Позивач просить також стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн., яка завдана душевними та моральними стражданнями, яких він зазнав у звязку із пошкодженням свого майна в результаті ДТП, порушенням звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоровя.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов?язана з розміром цього відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини. Тобто, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Відповідно до рекомендацій, викладених у п.п. 3, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Обов?язковому з?ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з?ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Разом з тим, позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження того, чому він оцінив моральну шкоду саме в сумі 10000 грн., тобто того, що він перебував у пригніченому стані, був вимушений пересуватися на громадському транспорті, зазнав моральних страждань, також, що він та його родина зазнали істотних незручностей внаслідок ДТП, тощо.

Відтак, розмір моральної шкоди заявленої позивачем підлягає частковому задоволенню, оскільки при визначенні розміру моральної шкоди суд виходить зі ступеня вини заподіювача шкоди, характеру та обсягу заподіяних позивачу моральних страждань, глибини душевних переживань,і, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає за необхідне розмір моральної шкоди визначити в сумі 1000 грн. 00 коп., який, на думку суду, відповідає інтенсивності і тривалості психічних переживань позивача, характеру негативних наслідків, заподіяних діями відповідача та засадам виваженості, розумності та справедливості.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 773, 28 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 65698 (шістдесят п?ять тисяч шістсот дев?яносто вісім) гривень 68 (шістдесят вісім) копійок, та вартість доставки автомобіля на евакуаторі в сумі 1630 (одна тисяча шістсот тридцять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 1000 (одну тисячу) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3судовий збір у розмірі 773 (сімсот сімдесят три) гривні 28 (двадцять вісім) копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення суду, протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області.

Позивач: ОСОБА_3,місце проживання: 50026, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_3.

Представник позивача: ОСОБА_1, місце проживання: 50026, АДРЕСА_2, довіреність від 11.06.2018 року, зареєстрована в реєстрі за № 1050.

Відповідач: ОСОБА_4, місце проживання: 61023, Харківська область, м. Харків, вул. Сумська, 77/79, адреса для листування: 03194, АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_4.

Представник відповідача: ОСОБА_2, місце знаходження: 04119, м. Київ, а/с 68, ордер серія ВЛ № 026532, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 596 від 04.01.2012 року.

Суддя : (підпис)

З оригіналом вірно.

Рішення набуло законної сили " _____"_________________ року.

Оригінал рішення зберігається у справі №397/2009/14-ц.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_7