Справа № 527/987/18
провадження 2/527/511/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 вересня 2018 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Олефір А.О.,

за участю секретаря - Волик Л.І.,

позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх представника ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Глобинська державна нотаріальна контора Полтавської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В своїй заяві позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер її батько - ОСОБА_6. Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно, в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_3. За життя, ОСОБА_6 все належне йому майно заповів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Таким чином, вона як спадкоємець за заповітом, має право на 1/3 частину вказаного житлового будинку. Її сестри - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 протягом останніх років та моменту смерті взагалі не цікавилися станом здоров'я та побутом батька, в той час як вона, проживаючи неподалік, доглядала за батьком, здійснювала усі необхідні дії для його лікування та забезпечення нормальних умов життя, проводила поточний ремонт у будинку та господарських спорудах, а після смерті займалася фінансуванням та організацію похорону та поминок батька. В останні місяці життя, у зв'язку з погіршенням стану здоров'я, вона проживала разом з батьком. Оскільки вона є необізнаною в юридичних питаннях, вважала, що прийняла спадщину після батька, так як проживала з ним у останні місяці життя, тому і не зверталася до нотаріальної контор із заявою про прийняття спадщини. Після смерті батька стан її здоров'я погіршився, вона перебувала у депресивному стані та потребувала тривалого лікування. ОСОБА_1 працює листоношею, має велике робоче навантаження та робочий час не співпадає із робочим часом Глобинської державної нотаріальної контори, та об'єктивно була позбавлена можливості звернутися в контору. Крім того, нотаріусом не було вчинено дій щодо сповіщення спадкоємців по заповіту про необхідність звернення та написання заяви про прийняття спадщини. Від спадщини вона не відмовляється, проте, прийняти її не має можливості, так як з названих поважних причин пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, у зв'язку з чим, нотаріусом усно відмовлено їй у видачі свідоцтва про права на спадщину, що є перешкодою у виконанні особистого розпорядження спадкодавця ОСОБА_6.

Посилаючись на поважність причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини, позивач просила суд, визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року батька - ОСОБА_6 терміном в два місяці.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримували, посилаючись на підстави та обставини, викладені в ньому.

Відповідачі та їх представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, представник пояснив, що ОСОБА_1, знаючи про існування заповіту, не вчинила жодних дій для прийняття спадщини після батька. Посилання позивача на те, що вона постійно зайнята на роботі та має поганий стан здоров'я, що перешкодило їй звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, є надуманими, так як в самому позові зазначено, що вона працює листоношею і могла неодноразово направити таку заяву поштою, оскільки працює в одному приміщенні з сільською радою, а погіршення стану здоров'я не призвели до її тимчасової непрацездатності. Крім того, позивач ще у грудні 2017 року знала про наявність позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання за ними права власності на житловий будинок в порядку спадкування після померлого батька - ОСОБА_6, так як була залучена до участі у справі як третя особа, проте не дивлячись на це, вона без поважних причин не вживала ніяких заходів для прийняття спадщини. Доводи ОСОБА_1 щодо спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_6 на час смерті спростовуються довідкою сільської ради, згідно якої ОСОБА_6 на день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 року був зареєстрований в АДРЕСА_3, та значився в сім'ї один. Вказане підтверджується також рішенням суду, яке набрало законної сили від 24 січня 2018 року. Таким чином, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження поважності причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого батька.

Вислухавши пояснення позивача та її представника, відповідачів та їх представника, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_4, виданого виконавчим комітетом Троїцької сільської ради Глобинського району Полтавської області 19 грудня 2016 року (а.с.9).

ОСОБА_6, за життя 14 травня 2013 року склав заповіт, яким, усе майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, крім зазначених земельних ділянок, заповідав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Заповіт посвідчено секретарем Фрунзівської сільської ради Глобинського району Полтавської області та зареєстровано в реєстрі за № 8. (а.с. 10).

ОСОБА_1 є донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6, що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 28 січня 1974 року та рішення Глобинського районного суду Полтавської області про розірвання шлюбу від 07 жовтня 2012 року, яке набрало законної сили. ( а.с.7,8).

Згідно довідки виконавчого комітету Троїцької сільської ради Глобинського району Полтавської області від 21 березня 2017 року №02-50/107, ОСОБА_6, на день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 року був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_3, на день смерті значився в сім'ї один (а.с. 42).

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 24 січня 2018 року, яке набрало законної сили, визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого 18.12.2016 року батька - ОСОБА_6, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями розташований за адресою: АДРЕСА_3 - по 1/3 частці за кожною ( а.с.44-45).

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно з ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини і протягом якого відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) ( 435-15 ), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналогічна правова позиція визначена у постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 року по справі №6-1486цс15.

Згідно листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова Верховного суду України від 23 серпня 2017 року надана представником позивача, стосується правовідносин у яких особа не знала про відкриття спадщини.

У справі яка розглядається, судом встановлено, що позивач

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивачу ОСОБА_1 було відомо про складений батьком заповіт, оскільки після його складення він одразу їй про це повідомив, також вона знала про смерть батька, а отже їй було відомо про відкриття спадщини, що вона підтвердила в судовому засіданні, довідки про проходження нею обстежень (а.с.11,12) стосуються періоду, який передував смерті батька, доказів перебування на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, що перешкоджало позивачу звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини суду не надано, обставина, що позивач не була обізнана в питаннях оформлення прийняття спадщини, вважала, що прийняла спадщину, не відносяться до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Суду не надано жодних доказів на підтвердження поважних причин, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали спадкоємцю подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори вчасно.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1268, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 13,76, 81, 82, 258, 259, 206, 263, 265, 268, 273 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Глобинська державна нотаріальна контора Полтавської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області.

Позивач: ОСОБА_1 (39600, АДРЕСА_1, рнокпп: НОМЕР_1);

Відповідач: ОСОБА_3 (39600, АДРЕСА_2, рнокпп: НОМЕР_2);

Відповідач: ОСОБА_4 (АДРЕСА_4, рнокпп: НОМЕР_3);

Третя особа: Глобинська державна нотаріальна контора Полтавської області (39000, Полтавська область, м. Глобине, вул. Центральна, 212).

Повний текст рішення складено 26 вересня 2018 року.

Суддя А. О. Олефір