Справа № 183/3023/18
Провадження № 2/183/2307/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2018 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Майної Г. Є., розглянувши в приміщені суду в письмовому спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000" про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

24 травня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 липня 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_2, йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,790 га кадастровий номер :02:025:0396, що розташована на території Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Земельну ділянку він успадкував після смерті матері ОСОБА_3, померлої 16 листопада 2015 року.

10 березня 2012 року ОСОБА_3 підписала договір належної їй земельної ділянки кадастровий номер :02:025:0396 із Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000". Вказаний договір за життя ОСОБА_3 не був зареєстрований відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно із п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка площею 4,790 га, розташована на території Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області кадастровий номер :02:025:0396, нормативна грошова оцінка якої становила 122318,00 грн.

За п. 4 договору він укладений на 7 років з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою. Пунктом 14 договору було визначено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється впродовж 1 (одного) робочого дня після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі. В пункті 36 сторонами було передбачено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Державна реєстрація договору здійснена 21 липня 2016 року відповідно до рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 30560491, про що до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про інше речове право за № 15501597.

ОСОБА_3 померла 16 листопада 2015 року, тобто до державної реєстрації договору оренди.

У звязку з чим, позивач вважає, що спірний договір оренди земельної ділянки укладений між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000" є недійсним через те, що він набув чинності після зміни власника земельної ділянки, всупереч його волі, а тому сторони фактично не могли набути прав та обовязків за цим договором та земельна ділянка не могла бути переданою померлою ОСОБА_3 в користування відповідача, а тому просив:

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 4,790 га кадастровий номер :02:025:0396, що розташована не території Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, укладений 10 березня 2012 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000", зареєстрований відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 30560491 від 21 липня 2016 року, про що до Державного реєстру внесено запис про інше речове право № 15501597;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000" на його користь витрати зі сплати судового збору у розмірі 704,80 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Позивачем подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 274-276 ЦПК України, проти задоволення якого відповідач не заперечував.

Представник позивача в позовній заяві просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 31 травня 2018 року постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою суду відповідачеві був установлений пятнадцятиденний строк з дня вручення її копії для подання відзиву на позовну заяву. Зазначену ухвалу відповідач отримав 20 червня 2018 року, відзиву на позовну заяву не надав.

26 червня 2018 року ТОВ "Агро-Віта 2000" подало апеляційну скаргу на вищезазначену ухвалу, яку, в наслідок не усунення недоліків, було повернуто заявнику (а.с. 23, 31-32, 35). Справа повернута до канцелярії суду 09 жовтня 2018 року.

Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з установлених наступних обставин.

Судом установлено, що позивач є власникомземельної ділянкиплощею 4,790 га кадастровий номер :02:025:0396, яка розташована на території Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, зазначену земельну ділянку позивач успадкував після смерті ОСОБА_3, померлої 16 листопада 2015 року (а.с. 8).

10 березня 2012 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000" був підписаний договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:025:0396, яка розташована на території Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, який було зареєстровано відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 30560491 від 21 липня 2016 року, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про інше речове право № 15501597.

Відповідно до умов договору, ОСОБА_3 надала відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,790 га.

Згідно п. 4 договору його укладено на 7 років з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою.

За п. 36 договору договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Договір укладено у 3 (трьох) примірниках, які мають однакову юридичну силу, один для орендодавця, другий для орендаря, третій для органу, який провів державну реєстрацію. Невідємними частинами договору є план або схема земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі обєкта оренди.

ОСОБА_3 померла16 листопада 2015 року (а.с. 8).

Позивач набув права власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:025:0396 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 липня 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_2

Державна реєстрація договору оренди земельної ділянки від 10 березня 2012 року, укладеного між ОСОБА_3 та відповідачем відбулася 21 липня 2016 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 30560491, про що до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис 15501597 (а.с. 11-12).

Розглядаючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

За ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 2 цього ж Закону відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Із ч. 1 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" вбачається, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набути право оренди на таку земельну ділянку.

Статтею 6 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим а іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно із ст. 125 ЗК України (в редакції станом на дату проведення державної реєстрації Договору) право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

У п. 36 Договору оренди від 10 березня 2012 року сторонами передбачено, що договір набирає чинності після його підписання та державної реєстрації.

Таким чином за договором оренди землі сторони набувають прав та обовязків з дати його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи (здатність мати цивільні права та обовязки) виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті, а отже на момент державної реєстрації права оренди (набуття чинності договору оренди) цивільна дієздатність ОСОБА_3 була припинена і вона не могла набути будь-яких прав та/або обовязків за договором.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про оренду землі" обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 14 договору визначено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється впродовж 1 (одного) робочого дня після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

ОСОБА_3 не могла передати земельну ділянку за актом приймання-передачі відповідачеві, оскільки в день реєстрації Договору оренди землі, право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:025:0396 було набуте позивачем.

Крім того, відповідно до п. 36 Договору, його невідємною частиною є акт приймання-передачі обєкта оренди. Такий акт сторонами договору не міг бути складений зважаючи на положення ст. 17 Закону України «Про оренду землі», положення п. 14 договору та смерті ОСОБА_3.

Згідно із ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, щодоговір оренди земельної ділянки укладений між ТОВ "Агро-Віта 2000" та ОСОБА_3 зареєстрований 21 липня 2016 року після її смерті, цивільна правоздатність і дієздатність орендодавця була припинена. ОСОБА_3 не могла передати земельну ділянку в користування відповідачу та виконати інші обовязки за договором. Станом на 21 липня 2016 року власником земельної ділянки кадастровий номер :02:025:0396 був Позивач, який і повинен був висловлювати свою волю щодо долі своєї земельної ділянки.

За таких обставин Договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:025:0396, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ "Агро-Віта 2000" підлягає визнанню недійсним, як такий, що вчинений з порушенням ч.ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України.

Недійсний договір не породжує для його сторін прав та обов'язків, на досягнення яких було спрямоване їх волевиявлення під час його документального оформлення.

Відповідно до частини першої та другої ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно.

Особа зобовязана повернути майно і тоді коли підстава на якій воно було набуте, згодом відпала.

Вказані положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи в наслідок події.

Згідно ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Враховуючи те, що Договір оренди землі від 10 березня 2012 року є недійсними з моменту його державної реєстрації, він не створює жодних юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

Відтак відповідач користується земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 18 грудня 2009, № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" вирішуючи за позовами про визнання питання про наявність або відсутність тих чи інших правовідносин, суд при задоволенні позову зобов'язаний у необхідних випадках зазначити в резолютивній частині рішення і про ті правові наслідки, які тягне за собою таке визнання (наприклад, про анулювання актового запису про реєстрацію шлюбу в разі визнання його недійсним, анулювання свідоцтва про право власності в разі задоволення позову про витребування майна від добросовісного набувача тощо).

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею16 ЦК України встановлене право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до підпункту 2 п. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

В звязку з наведеним, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 704,80 грн. (а.с. 4), а у задоволенні стягнення витрат на професійну правничу допомогу належить відмовити, оскільки позивачем суду не надано доказів її сплати у розмірі 7 000,00 грн., а сама лише додаткова угода № 1 до договору про надання правової допомоги № 07/02-18 від 07 лютого 2018 року не є підтвердженням сплати зазначеної суми (а.с. 13-14, 15).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274-276, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: 49000, м. Дніпро, пров. Жорженський, 21) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000" (, 03115, м. Київ, пр. Перемоги, 121-В) про визнання договору оренди земельної ділянкинедійсним задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 4,790 га кадастровий номер :02:025:0396, що розташована на території Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, укладений 10 березня 2012 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000", зареєстрований на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 30560491 від 21 липня 2016 року, про що до Державного реєстру внесено запис про інше речове право № 15501597.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000" на користь ОСОБА_1 відшкодування справленого судового збору у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 12 жовтня 2018 року

Суддя Г.Є. Майна