Справа № 565/1117/18
Провадження № 2/565/391/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами і зареєстрованого відділом державної рестрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 12 квітня 2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №44. В обгрунтування заявлених вимог позивачка вказала, що тривалий час понад одного року вона і ОСОБА_2 не можуть спільно проживати разом, виконувати сімейні обовязки та спокійно вирішувати, навіть, нескладні поточні проблеми, через постійні сварки і приниження один одного, які інколи відбуваються в присутності їхньої малолітньої дитини сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно з доводами ОСОБА_1, викладеними у позовній заяві, розлучення це єдиний вихід для неї та відповідача побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сімю їхньої спільної дитини з врахуванням того, що відповідач особисто вирішив сам розірвати з нею будь-які стосунки. За таких обставин, як вказала позивачка, збереження сімї і подальше спільне проживання подружжя є неможливим, оскільки неприязні стосунки між нею і ОСОБА_2 тривають вже досить тривалий час і перспектив для примирення не вбачається.

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду відзив на вказану позовну заяву ОСОБА_1

У судове засідання сторони не зявилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені судом про час, дату і місце його проведення.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 подали в суд письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

За таких обставин, на підставі ч.2 ст.191 ЦПК України, суд вирішив за належне вирішити дану цивільну справу на підставі наявних у ній даних і доказів, в результаті чого ухвалити рішення.

Зміст вказаної заяви позивачки від 09 серпня 2018 року свідчить, що ОСОБА_1 повністю підтримує позовні вимоги про розірвання шлюбу, укладеного нею із ОСОБА_2, та просить суд не надавати строк для примирення подружжя в звязку з неможливістю його досягнення.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 від 09 серпня 2018 року слідує, що він повністю визнає позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та вважає неможливим примирення сторін.

У поданих у суд заявах сторони засвідчили відсутність між ними спорів щодо визначення місця проживання їх малолітньої дитини сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і щодо поділу спільного майна, набутого ними в період цього шлюбу.

Згідно з ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що в даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому підлягає прийняттю.

Враховуючи зазначені письмові заяви сторін від 09 серпня 2018 року, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

12 квітня 2014 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали між собою шлюб у відділі державної рестрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 12 квітня 2014 року, актовий запис за №44. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №089519, виданим відділом державної рестрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 12 квітня 2014 року.

Із свідоцтва про народження серії І-ГЮ №222565, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненської області 25 листопада 2014 року (відповідний актовий запис №499 від 25 листопада 2014), слідує, що 18 листопада 2014 року у сторін народився син ОСОБА_3, який на момент розгляд справи є малолітньою дитиною.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 та письмових заяв сторін від 09 серпня 2018 року судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 більше року не можуть проживати разом та виконувати сімейні обовязки через відсутність між ними взаєморозуміння, постійні сварки та приниження один одного. Сторони не бажають застосування заходів примирення подружжя. За таких обставин, подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, оскільки докази справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін.

Враховуючи наведене, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3, ст.105, ч.1 ст.110, ст.112 СК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 191, 200, 206, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - відсутній) про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_4, який зареєстрований відділом державної рестрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 12 квітня 2014 року, актовий запис за №44 від 12 квітня 2014 року, - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд