Справа № 169/793/18
Провадження № 2/169/235/18
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Тітівалова Р.К.,

з участю

секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Боблівської сільської ради Турійського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Боблівської сільської ради Турійського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що 17 вересня 2014 року помер батько позивача ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина на житловий бЗудинок із надвірними будівлями та спорудами по вул. Незалежності, 4 в с. Ревушки Турійського району Волинської області. За життя ОСОБА_2 склав заповіт, відповідно до якого заповів позивачу зазначений житловий будинок. Вказуючи, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом і в нотаріальній конторі їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, просила визнати за нею право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2

У підготовче судове засідання позивач не зявилася, однак її представник ОСОБА_3 подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що він та позивач позов підтримують з викладених у ньому підстав, просять задовольнити та розглядати справу без їхньої участі.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю та просив справу розглядати за його відсутності.

Враховуючи, що в підготовче судове засідання учасники судового розгляду не зявилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з частиною 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина 1 статті 1223, частина 1 статті 1268 ЦК України).

Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер 17 вересня 2014 року (а.с. 7) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по вул. Незалежності, 4 в с. Ревушки Турійського району Волинської області (а.с. 9).

За життя ОСОБА_2 03 липня 2002 року склав заповіт, відповідно до якого усе своє майно заповів позивачу дочці ОСОБА_1 (а.с. 10-12).

Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві ОСОБА_2 підтверджується витягом з погосподарської книги Боблівської сільської ради Турійського району № 8 та довідкою Боблівської сільської ради Турійського району Волинської області (а.с. 9, 22).

До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1», загальною площею 117,1 кв. м, житловою площею 37,9 кв. м, прибудова «а», прибудова «а1», літня кухня «Б-1», прибудова «б», колодязь «В», вбиральня «Г», хлів «Д-1», навіс «д» (а.с. 18-21).

Постановою державного нотаріуса від 26 червня 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, які підтверджують його належність спадкодавцю ОСОБА_2 (а.с. 17).

Інших спадкоємців за заповітом немає.

Заповіт, складений спадкодавцем ОСОБА_2 03 липня 2002 року, не змінювався і є дійсним.

Наведені обставини справи обєктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 53/2015 до майна померлого ОСОБА_2 (а.с. 32-57), з яких також вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який звернувся до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, а дружина та друга дочка спадкодавця ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно, подали до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини.

За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно.

Відповідно до вимог частини 1 статті 142 ЦПК України у звязку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 374 грн 31 коп.

Решту сплаченого судового збору в розмірі 374 грн 31 коп. залишити за позивачем.

На підставі викладеного, статей 1216, 1261, 1268, 1270 ЦК України та керуючись статтями 142, 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, загальною площею 117,1 кв. м, житловою площею 37,9 кв. м, що знаходиться за адресою: вул. Незалежності, 4, с. Ревушки Турійського району Волинської області, з господарськими будівлями та спорудами: прибудова «а», прибудова «а1», літня кухня «Б-1», прибудова «б», колодязь «В», вбиральня «Г», хлів «Д-1», навіс «д», в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 17 вересня 2014 року.

Зобовязати Управління державної казначейської служби України у Турійському районі Волинської області повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 374 (триста сімдесят чотири) гривні 31 копійка, сплачений відповідно до квитанції ТВБВ 10002/0131 філії Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» № 11 від 08 жовтня 2018 року на рахунок № 3397, код за , код банку отримувача МФО 899998, отримувач коштів УК у Турійському районі/Турійський район/22030101.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 06 листопада 2018 року.

Головуючий