Провадження №2-зз/523/62/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2018 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Заявник, ОСОБА_1 звернулася до Суворовського районного суду міста Одеси із заявою про зняття арешту з нерухомого майна, в якій просить суд: зняти арешт з будинку № 8, розташованому по вул. 8 Лінія у м. Одесі, накладений ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 19 вересня 2003 року.

В обґрунтування поданої заяви, ОСОБА_1 посилається на те, що відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24.10.2003 року за нею визнано право власності на будинок № 8, розташований по вул. 8 Лінія у м. Одесі ( справа № 2-5812/2003), тому заходи забезпечення позову, вжиті ухвалами Суворовського районного суду міста Одеси від 19 грудня 2001 року ( справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення боргу) та від 08 вересня 2003 року ( справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про виділ частки боржника із спільного майна) перешкоджають заявнику як власнику будинку.

Вивчивши матеріали поданої заяви на предмет дотримання заявником цивільного процесуального законодавства під час звернення з даною заявою до суду, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як вбачається із змісту поданої заяви, заявник просить суд скасувати заходи забезпечення позову у виді арешту майна, вжиті ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 19 вересня 2003 року, однак вказаної ухвали суду не надано, номер справи не зазначено.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до абзацу 4 п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (ч. 3 ст. 154 ЦПК України). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (ч. 4 ст. 154 ЦПК України). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Суд розяснює заявнику, що у відповідності до ч.1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч.1 ст.48 ЦПК України).

Суд звертає увагу, що сторонами в цивільній справі № 2-466/02 (ухвала про арешт від 19 грудня 2001 року) були: позивач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_6.

Отже, заявник - ОСОБА_1, не була учасником цивільної справи 2-466/02, оскільки не приймала участі під час розгляду вказаної справи ні в якості позивача, відповідача або третьої особи, тому вона позбавлена права на звернення до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 19 грудня 2001 року, в порядку ст. 158 ЦПК України.

Крім того, із наданих заявником документів та оглянутих архівних справ суд не має можливості встановити номер справи та сторони у цивільній справі в рамках якої накладено арешт на майно від 08 вересня 2003 року, та позбавлений можливості встановити про яку ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси від 19 вересня 2003 року йде мова у заяві.

З огляду на те, що ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову в порядку ст. 158 ЦПК України: по-перше, в межах цивільної справи, в якій не приймала участі по справі як сторона або третя особа, у звязку з чим вона позбавлена права на звернення до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих під час розгляду цивільної справи № 2-466/02 (ухвала суду від 19 грудня 2001 року); по-друге, в цивільній справі яку неможливо однозначно ідентифікувати ( ухвала суду від 08 вересня 2003 року); по-третє, просила суд скасувати арешт, накладений на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2003 року, якої не існує, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Суд вважає за необхідне розяснити, що заявник не позбавлений права пред'явити відповідний позов про звільнення майна з-під арешту, якщо вважає, що вжитим заходом забезпечення позову порушуються його права власника, та після остаточного визначення своїх вимог та ухвал, які ним оскаржуються.

Керуючись ст. 10, 149, 158, 258-261, 353 ЦПК України, п.п. 15.5 п.5 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна, вжитих ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 19 вересня 2003 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії, шляхом подачі через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя: