Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/1394/18 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М.
Категорія 69 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року

Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №274/1394/18 за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Вимпел-4» про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 березня 2018 року, постановлену суддею Вдовиченко Т.М. в м.Бердичів,

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити юридичний факт, що його батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_3, та він, станом на 16.02.1988, з моменту внесення сім'єю повного паю за кооперативну квартиру, набули законного статусу співвласників у спільній сумісній власності на кооперативну квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 березня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції в складі іншого суду з урахуванням заявлених відводів. В обгрунтування апеляційної скарги, зокрема, вказує, що заява не містить будь-які посилання на спір щодо власності. Суддя Вдовиченко Т.М. не мала розглядати дану справу, оскільки їй було заявлено відвід. Крім того, в апеляційній скарзі просить апеляційний суд звернутися до Конституційного Суду України у звязку з подвійним трактуванням норми суддею Вдовиченко Т.М. та заявником.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що із поданої заяви вбачається, що заявник фактично просить встановити той факт, що він та його покійні батьки є співвласниками у праві спільної сумісної власності на квартиру, з метою відновлення свого порушеного права як співвласника вищевказаної квартири та оформлення права власності. В даному випадку встановлення юридичного факту пов'язується із вирішенням питання про право власності, відтак слід виходити з того, що має місце спір про право, який повинен вирішуватись в порядку позовного провадження.

Із вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, виходячи з наступних підстав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначено у ч.1 ст.315 цього Кодексу.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

Звертаючись до суду з заявою ОСОБА_1 просив встановити юридичний факт, що його батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_3, та він, станом на 16.02.1988, з моменту внесення сім'єю повного паю за кооперативну квартиру, набули законного статусу співвласників у спільній сумісній власності на кооперативну квартиру АДРЕСА_1.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Суд першої інстанції вірно встановив, що завник фактично просить встановити той факт, що він та його покійні батьки є співвласниками у праві спільної сумісної власності на квартиру, з метою відновлення свого порушеного права як співвласника квартири та оформлення права власності, а тому з даної заяви вбачається спір про право, у звязку з чим підставно відмовив у відкритті провадження у справі.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що суддя Вдовиченко Т.М. не мала розглядати дану справу, оскільки їй було заявлено відвід, з огляду на таке.

Відповідно до частин 2, 3 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Провадження у справі не було відкрито та в матеріалах справи відсутній заявлений ОСОБА_1 вмотивований відвід судді Вдовиченко Т.М.

Також безпідставною є вимога заявника в апеляційній скарзі щодо звернення апеляційного суду до Конституційного Суду України, оскільки нормами Цивільного процесуального кодексу України не визначено таких повноважень суду апеляційної інстанції як звернення до Конституційного Суду України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з додержанням норм процесуального права, і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 25 вересня 2018 року.

Головуючий

Судді