РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2018 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шепеля К.А.,

за участю секретаря судового засідання Бондар С.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

у с т а н о в и в :

Позивач 26 жовтня 2018 року звернулася до суду з цим позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання їх спільних неповнолітніх дітей: доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі 3653 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дати подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття (а.с.1-2).

Позивач клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не надсилала.

Спрощене провадження у справі відкрите 19 листопада 2018 року (а.с.16).

Відповідачу, за адресою вказаною в позовній заяві та підтвердженою на запит суду в порядку частини сьомої статті 187 ЦПК України (а.с.15), було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. У своєму відзиві на позов, який надійшов до суду 3 грудня 2018 року відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме: погодився сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі 1626 грн. Враховуючи обставини, які викладені в позові та додані до позовної заяви документи, вважає, що наразі відсутні правові підстави стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі, в якому просить позивач. Зазначив, що в жовтні 2018 року він зламав ключицю і йому вставили титанову пластину, тому з цього часу він не має можливості поки що працювати. Наразі відповідач проживає з батьками, не працює. Його брат знаходиться в лікарні в комі. У відповідача немає ні підсобного господарства, ні будь-якого іншого майна. Все нажите за час спільного проживання майно відповідач залишив позивачу та дітям. Вищевказані обставини відповідач просив врахувати при визначенні розміру аліментів (а.с.21-23).

У свіоїй відповіді на відзив, позивач вказала, що 4 грудня 2018 року вона була змушена перервати відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та вийти на роботу, для того, щоб мати можливість утримувати своїх дітей. Відповідач участі у вихованні та утриманні дітей не бере. При складанні позовної заяви, вона взяла до уваги, що прожитковий мінімум для дітей до 6 років з 1 грудня 2018 року складає 1626 грн, а для дітей з 6 до 18 року - 2027 грн. Тому сума прожиткового мінімуму для її дітей станом на 31 грудня 2018 року складатиме всього 3650 грн. Подані відповідачем до суду письмові докази не містять будь-яких обмежень щодо його здатності працювати та заробляти вцілому. Брат відповідача дійсно являється важкохворим, однак, відповідач не є його опікуном чи особою, яка здійснює за ним постійний догляд. А тому ці обставини не можуть братися до уваги при визначенні розміру аліментів на утримання дітей. Доглядом та утриманням брата відповідача та молодшої сестри займаються батьки відповідача.. В телефонній розмові відповідач їй повідомив, що працює в м. Київ неофіційно, а тому позивач підтримала позовні вимоги повністю і вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 3653 грн щомісячно (а.с.29-30).

Відповідач в своїх запереченнях на відповідь на відзив вказав, що він не спроможний сплачувати алміенти в сумі 3653 грн щомісячно. Через отриману травму, він не може працювати. Батьки його не працють: батько учасник АТО - отримав поранення, в результаті якого він не є працездатним, а мати здійснює догляд за хворим братом. Молодша сестра навчається в коледжі. Єдиною працюючою особою в сім'ї був відповідач до отриманої ним травми. Заперечив факт телефонної розмови з позивачем. Просив задовольнити позовні вимоги частково, а саме в сумі 1626,50 грн щомісячно (а.с.35-37).

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказала, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. А тому просить стягнути із відповідача аліменти та вважає, що відповідач має можливість і повинен сплачувати їй аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 3653 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дати подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей.

Підставою позову є неоспорюване батьківство відповідача та невиконання ним вимог закону щодо надання необхідних коштів на утримання дітей.

Згідно з копією заочного рішення Жмеринського міськрайонного суду від 30 травня 2018 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.3-4).

Відповідно до копій свідоцтв про народження сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5, 7).

Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи діти зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто за місце проживання позивача (а.с.6, 8).

Згідно з довідкою виконкому Браїлівської селищної ради від 26 жовтня 2018 року, діти проживають біля позивача та знаходяться на її утриманні (а.с.12).

Відповідно до довідок виконкому Браїлівської селищної ради від 29 листопада 2018 року та 30 листопада 2018 року, відповідач проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно трудової книжки не працює з 20 лютого 2007 року, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборн відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта за відповідачем нерухомого майна на території Браїлівської селищної ради не значиться (а.с.24, 25, 26).

Згідно з виписним епікризом №11057 Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону 5 жовтня 2018 року відповідачу було зроблено операцію у зв'язку із закритим переломом середньої третини правої ключиці (а.с.27).

Відповідно до наказу №8 ФОП "ОСОБА_5Х." та копії трудової книжки позивача, відпустку позивача по догляду за дитиною до досягнення трьох років було перервано з 4 грудня 2018 року (а.с.31, 32-33).

Згідно з довідками виконкому Браїлівської селищної ради від 17 грудня 2018 року, мати та батько відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не працюють (а.с.38, 39).

Відповідно до довідки завідувача відділення харчових технологій та сфери обслуговування Вінницького торговельно-економічного коледжу, сестра відповідача навчається в цьому навчальному закладі на першому курсі за контрактом, стипендію не отримує (а.с.40).

Згідно з копіями наданих документів, батько відповідача ОСОБА_7 дійсно учасник АТО, отримав поранення (а.с.41, 42, 43).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року 1492 грн, з 1 липня 1559 грн, з 1 грудня 1626 грн; на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривні, з 1 липня - 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень.

Згідно з частиною першою статті 191 цього ж Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні питання про розмір аліментів суд враховує, незадовільний стан здоров'я відповідача у зв'язку із отриманою ним травмою, його тимчасову непрацездатність, непрацевлаштованість. Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо непрацездатних батьків, оскільки він не представив доказів щодо такого факту. Крім цього, у відповідача відсутній передбачений законом обов'язок утримувати хворого брата та молодшу сестру.

Водночас суд вважає, що розмір аліментів, які позивач просить стягувати з відповідача, є завищеним та необгрунтованим, оскільки розмір витрат на кожну дитину не доведений та не підтверджений жодним належним та допустимим доказом. Розмір аліментів на одну дитину в розмірі прожиткового мінімуму може бути призначено судом лише у випадку, якщо відповідач спроможний сплачувати аліменти в такому розмірі.

Тому суд приходить до висновку, що стягнення аліментів на користь позивача в інтересах дітей в розмірі, який вона просить, ставитиме відповідача в скрутне матеріальне становище та призведе до невиконання судового рішення. У зв'язку з цим суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову, враховуючи вимоги статтей 181, 182, 191 СК України та виходячи з обставин справи.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Керуючись статтями 141, 223, 235 ,259, 263, 264, 265, 279, 430 ЦПК України, на підставі статтей 180, 182, 185, 191 СК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, ід.№, уродженця та зареєстрованого мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6, непрацюючого, - на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянки України, ід.№, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти на утримання доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26 жовтня 2018 року і до повноліття дітей.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, ід.№, уродженця та зареєстрованого мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6, непрацюючого, - на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп..

Рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий К.Шепель

Повний текст рішення складено 21 грудня 2018 року.