Справа № 308/6102/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 листопада 2018 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12 лютого 2018 року (у складі судді Бедьо В.І.) за позовом ОСОБА_2 до Холмківської сільської ради Ужгородського району, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання прав і обов'язків забудовника частини житлового будинку та визнання права користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася у суд із цим позовом у червні 2016 р.

Після зміни предмету позову (т.1, а.с.144-146) просила:

-визнати, що до неї переходять права та обов'язки забудовника на 1/10 частину житлового будинку із надвірними будівлями АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_7;

-визнати за нею право користування земельною ділянкою загальною площею 0.11 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом як спадкоємця першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р. сина - ОСОБА_7.

Заявлені вимоги мотивує тим, що є спадкоємицею першої черги за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р. сина - ОСОБА_7, який за життя отримав право виконувати будівельні роботи, тобто набув прав і обов'язків забудовника житлового будинку по АДРЕСА_1 та набув права користування присадибною земельною ділянкою площею 0.11 га.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 12 лютого 2018 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено (т.2, а.с.7-9).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога позивачки про перехід до неї прав та обов'язків забудовника житлового будинку із надвірними будівлями АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_7 є обґрунтованою і доведеною. Однак, із моменту відмови нотаріуса про видачу свідоцтва до часу пред'явлення позовної заяви до суду пройшло майже шість років, а тому заява сторони відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності є обґрунтованою.

З приводу вимоги про визнання права користування присадибною земельною ділянкою суд виходив із того, що ця ділянка спадкоємцем (ОСОБА_7.) за життя не була належним чином оформлена, останній не набув на неї права власника, а тому така не може бути об'єктом спадкування.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати це рішення із підстав, передбачених ст. 376 ч.1 п.п.3, 4 ЦПК України, та ухвалити нове про задоволення позову. Узагальнені доводи скарги зводяться до такого:

-суд розглянув справу без її належного повідомлення про час і місце судового засідання;

-суд не надав належної оцінки обставинам і наданим нею доказам щодо пропуску строку позовної давності, оскільки про порушення свого права як забудовника житлового будинку в порядку спадкування їй стало відомо лише 04.10.2013 р. після отримання копій будівельного паспорта на домоволодіння, забудовником якого був спадкодавець - ОСОБА_7

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Колотуха І.О. в інтересах ОСОБА_3 просить відмовити в задоволенні скарги повністю. Узагальнені заперечення зводяться до факту обізнаності позивачки щодо можливого порушення свої прав, оскільки ще у 2011 р. у своїй апеляційній скарзі на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 01.04.2011 р. вона вказувала, що будинок по АДРЕСА_1 незавершений будівництвом і до складу спадщини ввійшли права забудовника (т.2, а.с.59).

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення -зміні, з таких мотивів.

Згідно з положеннями ст. 367 ч.1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи скарги стосуються лише питання позовної давності (обчислення і початку перебігу). Доводів щодо рішення у частині відмови в задоволенні позовної вимоги провизнання права користування земельною ділянкою загальною площею 0.11 га по АДРЕСА_1 апеляційна скарга не містить, а тому в цій частині рішення не переглядається і висновок суду першої інстанції щодо цієї вимоги правового аналізу не потребує.

Таким чином, апеляційному перегляду підлягає лише висновок суду щодо застосування до спірних правовідносин (у частині визнання за ОСОБА_2 прав та обов'язків забудовника) наслідків спливу позовної давності.

Апеляційний суд не погоджується із цим висновком через його неповну відповідність фактичним обставинам справи, письмовим доказам і нормам матеріального права.

Так, предметом апеляційного перегляду є питання переходу прав та обов'язків забудовника в порядку спадкування.

Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як роз'яснено у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

За приписами п.5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Тобто, спадкоємці не позбавлені права звернутися до суду із позовом про визнання за ними права на спадкування прав і обов'язків забудовника.

Статус ОСОБА_2 як спадкоємиці прав та обов'язків забудовника 1/10 частини житлового будинку із надвірними будівлями АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_7 (сина) не оспорюється.

Згідно з положеннями ст.ст. 256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Указаний трирічний строк діє після порушення суб'єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов'язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. Постановою державного нотаріуса Ужгородської районної державної нотаріальної контори від 07.07.2010 р. було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало спадкодавцю (сину заявниці - ОСОБА_7.), через відсутність правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві.

Згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 01.04.2011 р. (т.1, а.с.19-29) ОСОБА_2 і ОСОБА_9 зверталися у суд із зустрічним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення часток у праві на спадщину за законом, у якому, зокрема, зазначали, що до 2009 р. будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 було повністю завершене, проте їм не відомо, чи такий був зданий у експлуатацію.

Чинним рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 04.10.2013 р. (за наслідками перегляду вказаного рішення суду першої інстанції) було встановлено, що споруджений на земельній ділянці площею 0.11 га по АДРЕСА_1 житловий будинок, хоч і мав 100% готовності, не є домоволодінням, оскільки до виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно існує лише право власності на матеріали, обладнання та інше майно, яке було використано в процесі будівництва, а такої вимоги позивачі за зустрічним позовом (ОСОБА_2 і ОСОБА_9 не заявляли (т.1. а.с.30-46)

У своїй заяві про поновлення строку позовної давності (т.1, а.с.112-116) ОСОБА_2 зазначає, що про своє право як забудовника житлового будинку в порядку спадкування вона довідалась лише 04.10.2013 р. під час апеляційного перегляду рішення Ужгородського міськрайонного суду від 01.04.2011 р., коли із наданих представником ОСОБА_3 - адвокатом Колотухою І.О., копії будівельного паспорту на спірне домоволодіння по АДРЕСА_1 їй стало відомо про законність будівництва, а відтак - про наявність у неї підстав для звернення до суду із позовом саме про визнання прав та обов'язків забудовника синового домоволодіння.

Указане твердження узгоджується із матеріалами витребуваної апеляційним судом для огляду цивільної справи № 6/46247св13.

Колегія суддів із урахуванням наведених фактичних обставин справи та вказаних норм матеріального права погоджується із таким обґрунтуванням і вважає, що в розумінні ч.1 ст. 261 ЦК України моментом початку перебігу строку позовної давності у спірних правовідносинах є жовтень 2013 р.

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом у червні 2016 р., тобто в цьому випадку в межах строку позовної давності і такий поновленню не потребує.

Заперечення адвоката Колотухи І.О. в інтересах ОСОБА_3 із посиланням на апеляційну скаргу ОСОБА_2 від 08.04.2011 р. на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 01.04.2011 р. не спростовують цього висновку, позаяк у скарзі згадувався лише той факт, що спірний житловий будинок не зданий в експлуатацію, а про питання законності будівництва не йшлося.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги таку належить задовольнити частково, рішення суду першої інстанції у частині відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання за ОСОБА_2 прав та обов'язків забудовника 1/10 частини житлового будинку із надвірними будівлями АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_7 скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення указаної вимоги.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 89, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. 2. Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12 лютого 2018 року (у складі судді Бедьо В.І.) в оскарженій частині скасувати. 3.Визнати за ОСОБА_2 права та обов'язки забудовника на 1/10 (одну десяту) частину житлового будинку з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_7.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 5.Повне судове рішення складено 30 листопада 2018 року.

Судді: