Справа №443/870/18
Провадження №2/443/842/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 жовтня 2018 року м. Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Коліщук З.М.,

з участю секретаря Шальвіри І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням осіб у залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

з участю сторін:відповідача ОСОБА_2,

встановив:

ОСОБА_1 предявила позов до ОСОБА_2 та просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі, проте на даний час вони проживають окремо. За час спільного проживання у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_3, 16.11.2012 року та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно не дає жодних коштів на утримання дітей. Враховуючи, що відповідач, як батько дітей, їх матеріальним забезпеченням не цікавиться, просить присудити аліменти у розмірі по 2000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав вказаних у позові та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей не визнав.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Так, дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який вони зареєстрували 20.09.2011 року в міському відділі ДРАЦС Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2655, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ №174861, копія якого наявна в матеріалах справи (арк. справи 3).

Також встановлено, що за час спільного проживання у сторін народилось двоє дітей: син ОСОБА_3, 16.11.2012 року та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями свідоцтва про народження серії І-СГ №342962 та І-СГ №481110 (арк. справи 4-5).

З довідки №264, яка видана виконавчим комітетом Ходорівської міської ради від 14.05.2018 року, вбачається, що діти проживають з ОСОБА_1 (матір та позивач у справі) за адресою: с.Чорний, Жидачівського району, Львівської області. ОСОБА_2 (відповідач) проживає окремо (арк. справи 6).

Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, принаймні іншого відповідачем не доведено. Підстав для звільнення відповідача від обов'язку утримувати дитину, передбачених ст.188 СК України, не встановлено. Аліменти повинні бути стягнуті в твердій грошовій сумі, тобто у спосіб, обраний позивачем.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Разом із тим, у ч. 2 ст. 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що за час спільного проживання у сторін народилось двоє дітей, які проживаю разом з матір'ю та перебувають на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, хоча в силу закону зобов'язаний це робити. Відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, принаймні іншого відповідачем не доведено.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

З врахуванням вищенаведеного, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, враховуючи матеріальне становище як платника аліментів, так і матеріальне становище його дітей на утримання яких підлягають стягненню аліменти, їх стан здоров'я, стан здоров'я платника аліментів та інші обставини, визначені ст. 182 СК України, що мають значення для справи, в тому числі, враховуючи положення ст. 180 Сімейного кодексу України про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме що з відповідача підлягають стягненню в користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину з індексацією відповідно до закону, оскільки такий їх розмір буде відповідати інтересам дітей, зможе забезпечити рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку та не порушуватиме права кожного з сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно з п)1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Крім того, відповідно до п) 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

На підставі п) 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с.Чорний Острів, Жидачівського району, Львівської області, реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1, аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1000 (тисяча) грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, що підлягає індексації відповідно до закону.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителька с.Чорний Острів, Жидачівського району, Львівської області, посвідка на постійне проживання серія ІН № 032398, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, житель ІНФОРМАЦІЯ_4.

Текст повного судового рішення буде складено 1 листопада 2018 року.

Суддя З.М.Коліщук