АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 766/1848/17-ц Головуючий в І інстанції Гаврилов Д.В.
Номер провадження 22ц 791/986/2018 Доповідач: Бугрик В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Бугрика В.В.,

Суддів: Базіль Л.В.,

ОСОБА_1,

секретаря Павловська Ю.О.

за участі адвокатів: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Гаврилова Д.В. від 18 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 20.09.2001 року вона уклала шлюб з ОСОБА_5 і за час шлюбу ними було придбано: квартиру № 39 розташовану в будинку 151 по вул. Перекопській в м. Херсоні площею 71,2 кв.м. вартість якої складає 72190 грн., гараж № 319 розташований в кооперативі "Північ" за адресою: м. Херсон вул. Нафтовиків 174, вартість якого складає 22400 грн., гараж №129 розташований в кооперативі "Північ" за адресою: м. Херсон вул. Нафтовиків 174, вартість якого складає 22400 грн., земельну ділянку № 87 кадастровий номер :32:001:0072 для ведення садівництва, загальною площею 0,0586 га., що розташована за адресою: Херсонська область, на території Херсонської міської ради в садівничому товаристві на базі Херсонського морського порту, вартість якої складає 24930 грн. Також вони мають у спільній сумісній власності грошові кошти в розмірі 13700 доларів США, які позивачка перерахувала на рахунок відповідача. Позивачка вказує, що з травня 2016 року фактично шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені. Згоди про поділ майна між сторонами не досягнуто, тому просила розділити спільне майно, а саме:

- визнати право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на: квартиру № 39 розташовану в будинку № 151 по вул. Перекопській в м. Херсоні площею 71,2 кв. м.; земельну ділянку № 87 кадастровий номер :32:001:0072 для ведення садівництва, загальною площею 0,0586 га, що розташована за адресою: Херсонська область, на території Херсонської міської ради в садівничому товаристві на базі Херсонського морського порту; гаражі №319 та №129, розташовані в кооперативі "Північ" за адресою м. Херсон, вул. Нафтовиків 174; грошові кошти в розмірі 13700 доларів США.

- поділити спільне майно подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а саме: виділити у власність ОСОБА_4 1/2 частину квартири № 39 розташованої в будинку № 151 по вул. Перекопській в м. Херсоні площею 71,2 кв.м., вартістю 36095 грн.; гараж № 319 розташований в кооперативі "Північ" за адресою: м. Херсон, вул. Нафтовиків 174, вартістю 22400 грн.; 1/2 частину земельної ділянки № 87 кадастровий номер :32:001:0072 для ведення садівництва, загальною площею 0,0586 га, що розташована за адресою: Херсонська область, на території Херсонської міської ради в садівничому товаристві на базі Херсонського морського порту вартістю 12465 грн., а всього майна на загальну суму 70960 грн. Виділити у власність ОСОБА_5 1/2 частину квартири №39 розташованої в будинку № 151 по вул. Перекопській в м. Херсоні, площею 71,2 кв. м., вартістю 36095 грн.; гараж № 129 розташований в кооперативі "Північ" за адресою: м. Херсон, вул. Нафтовиків 174, вартістю 22400 грн.; 1/2 частину земельної ділянки № 87 кадастровий номер :32:001:0072 для ведення садівництва, загальною площею 0,0586 га, що розташована за адресою: Херсонська область, на території Херсонської міської ради в садівничому товаристві на базі Херсонського морського порту вартістю 12465 грн., а всього майна на загальну суму 70960 грн.

- стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1/2 спільного майна подружжя - 13700 доларів США, а саме грошову суму в розмірі 6850 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти становить 175375, 85 грн.

Рішенням суду позов задоволено частково. Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнуто ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1/2 частину коштів, що перебували на рахунку ОСОБА_5 в банку Millenium SA на час припинення шлюбних відносин, в розмірі 554,85 дол. США, що станом на день ухвалення цього рішення еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ (26,08 грн. за 1 дол. США) 14470,48 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання спільного майна подружжя та поділ земельної ділянки № 87 кадастровий номер :32:001:0072 для ведення садівництва, загальною площею 0,0586 га, що розташована за адресою: Херсонська область, на території Херсонської міської ради в садівничому товаристві на базі Херсонського морського порту; гаражів № 319 та № 129, розташовані в кооперативі "Північ" за адресою м. Херсон, вул. Нафтовиків 174; грошових коштів в розмірі 13700 доларів США та прийняти нове рішення в цій частині, яким задовольнити повністю позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Так, апелянт вважає, що рішення суду в частині відмови в задоволені позовних вимог щодо визнання права спільної сумісної власності подружжя на земельну ділянку № 87 для ведення садівництва загальною площею 0,0586 га, що розташована на території Херсонської міської ради в садівничому товаристві на базі Херсонського морського порту, на гаражі № 319 та № 129, що розташовані в гаражному кооперативі «Північ» по вул. Нафтовиків, 174 в м. Херсоні, грошові кошти у розмірі 13700 доларів США та поділу між колишнім подружжям зазначеного майна в рівних частинах, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому в цій частині підлягає скасуванню і прийняттю нового рішення про задоволення позову.

Однак з такими доводами апелянта погодитись не можна.

Так, судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 20.09.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції міста Херсона, актовий запис № 352.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 12.10.2006 року, на ім'я ОСОБА_5 придбано квартиру № 39 розташовану за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, буд. 151.

Відповідно до актів на право передачі автогаража в автокооперативі "Північ" від 03.04.2011 року та від 14.06.2008 року ОСОБА_5 набув право користування на правах члена кооперативу гаражами № 129 та № 319, які розташовані в кооперативі "Північ" за адресою: м. Херсон вул. Нафтовиків 174.

Державним актом про право власності на земельну ділянку від 20.10.2006 року підтверджено, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки № 87 площею 0,0586 га, яка розташована на території Херсонської міської ради в садівничому товаристві на базі Херсонського морського порту.

Апеляційний суд вважає, що відмовляючи у задоволені позовних вимог в частині визнання права сумісної власності подружжя на гаражі № 129 та № 319 розташовані в кооперативі "Північ" за адресою: м. Херсон, вул. Нафтовиків 174 суд дійшов правильного висновку про те, що зазначені обєкти не є майном когось з подружжя, а перебувають у власності ОСОБА_5 на умовах користування, тому вказане майно не є об'єктами власності, оскільки не були зареєстровані як нерухоме майно. Доводи апеляційної скарги стосовно того, що зазначене майно набувалось за договором купівлі-продажу свого підтвердження не знайшло, матеріали справи не містять відповідних доказів, та у судовому засіданні інші докази позивачкою не надані. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Позивачем не надано доказів щодо розміру грошових вкладень в спірне майно, тому відсутні підстави вважати зазначені гаражі набутим майном подружжя.

Спірна земельна ділянка № 87 кадастровий номер :32:001:0072, яка отримана ОСОБА_4 для ведення садівництва була надана відповідачу і є його приватною власністю, а не спільною сумісною власністю, оскільки в даному випадку йдеться не про майно набуте у шлюбі, а про одержану громадянином у власність в безоплатному порядку частку із земельного фонду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Оскільки право власності на земельну ділянку № 87 площею 0,0586 га, яка розташована на території Херсонської міської ради в садівничому товаристві на базі Херсонського морського порту, набуто ОСОБА_5 в процесі приватизації, то відповідно до ст. 57 СК України вказана земельна ділянка є особистою власністю відповідача і не підлягає поділу.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що зазначена норма права (п. 5 ч. 1 ст. 57 СК) не була дійсна на момент отримання ОСОБА_5 права власності на землю тобто у 2006 році, апеляційний суд не приймає, та зазначає, що згідно роз'яснень, викладених у п. 18-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) земельна ділянка, одержана громадянами в період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

Особливостями інституту приватизації є те, що він визначає вільне, одноразове відчуження земельних ділянок державної або комунальної власності на користь громадян.

Виходячи з норм земельного законодавства, право на приватизацію є особистим правом окремого громадянина і реалізується ним самостійно, відповідно земля, отримана в результаті реалізації такого права, є особистою приватною власністю такого громадянина, що скористався своїм правом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відмови позовних вимог в частині визнання спільної сумісної власності грошових коштів в розмірі 13700 доларів США які були перераховані на рахунок іноземного банку. Так позивачем не надано доказів, які б підтверджували наявність коштів, які були нею перераховані. Позивач не зазначає, що це були за кошти і кому вони перераховувались. Також відсутні докази, які б надавали суду можливість зрозуміти яким чином ці кошти були витрачені та чи були вони витрачені в інтересах сімї.

В той же час у судовому засіданні було встановлено, що у 2015 році відповідач працював в Польщі, а позивач з двома дітьми у вересні 2015 року переїхала до відповідача до республіки Польща. Сімя проживала разом закордоном, а в грудні 2016 року позивач з дітьми повернулась до України у місто Херсон. За час перебування сімї у Польщі гроші витрачались подружжям разом на потреби сімї.

Наявна у матеріалах справи виписка з рахунку ОСОБА_5 в Банку Millenium SA в м. Варшава республіки Польща на листопад 2016 року, тобто на час припинення шлюбних відносин, остаточний баланс склав 1109,7 доларів США. Отже суд першої інстанції прийшов вірного висновку, визнавши зазначену суму спільним майном і здійснивши поділ залишкової грошової суми на час припинення шлюбних відносин.

В постанові Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту) незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції справа вирішена правильно, рішення суду відповідає фактичним обставинам, є обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Докази та обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону і матеріалам справи, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія судів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 квітня 2018 року по даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 27 вересня 2018 року.

Головуючий (підпис) В.В. Бугрик

Судді (підпис) Л.В. Базіль

(підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно:

Копія постанови оформлена 27 вересня 2018 року

Постанова набрала законної сили 27 вересня 2018 року

Суддя В.В. Бугрик

ОСОБА_6 Давиденко