30.10.2018 227/1605/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.

при секретарі Заварзіній Я.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Криворізька сільська рада, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

До Добропільського міськрайонного суду Донецької області адвокатом ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги, було подано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Криворізька сільська рада, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання заповіту недійсним, в обґрунтування якої зазначено, що позивач ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_6, який помер 19.02.2018 року, і після смерті батька, а саме 12.04.2018 року , позивач ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги, в установлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що окрім нього є ще два спадкоємця: ОСОБА_3 та ОСОБА_7, яка написала відмову від прийняття спадщини у нотаріуса. Від нотаріуса позивач дізнався, що його батько за життя склав заповіт, яким заповідав земельну ділянку, належну йому на праві власності, площею 6,17 га, розташовану на території Криворізької сільської ради, ОСОБА_2. Вказаний заповіт був складений 18.08.2008 року та посвідчений головою Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області. Позивач вважає, що вказаний заповіт є недійсним, так як вони з батьком були у добрих стосунках, до дня його смерті рідні доглядали за ним і ніяких розмов про те, що він має намір заповідати своє майно іншій особі, який не є ні родичем, ні знайомим, у них ніколи не було. Позивач вважає, що заповіт був складений його батьком під впливом обману або ж в момент його вчинення померлий не усвідомлював значення своїх дій, під час вчинення та посвідчення заповіту волевиявлення його батька не було вільними та не відповідало його внутрішній волі та він не розумів реальні правові наслідки від своїх дій, оскільки згідно медичних документів батько позивача ОСОБА_6 був інвалідом першої групи «А», потребував постійного стороннього догляду, до того ж страждав хворобою Паркінсона. Окрім того, посадова службова особа посвідчує заповіти дієздатних фізичних осіб у присутності свідків, однак головою сільської ради цього зроблено не було, більше того, на сьогоднішній день невідомо, чи були у голови Криворізької сільської ради повноваження щодо посвідчення заповітів, у звязку з чим представник позивача просила визнати недійсним заповіт, складений 18.08.2008 року ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2, посвідчений головою Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 658, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 травня 2018 року за зазначеною справою було призначено підготовче засідання, відповідачу було надано строк для подання до суду відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що не згоден із позовними вимогами.

18 липня 2018 року від представника позивача ОСОБА_5 через канцелярію суду надійшла заява про забезпечення позову, яка ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2018 року була задоволена частково: заборонено приватному нотаріусу Добропільського районного нотаріального округу ОСОБА_8 видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, складеним ОСОБА_6, який помер 16.02.2018 року в с. Криворіжжя Добропільського району Донецької області, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1, до вирішення даного спору по суті та набрання рішенням суду законної сили.

Окрім того, під час підготовчого провадження, а саме 26 вересня 2018 року через канцелярію Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, Криворізької сільської ради, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2018 року зазначений зустрічний позов було залишено без розгляду на підставі заяви від 30.10.2018р. представника відповідача ОСОБА_9, яка діє на підставі довіреності від 13.07.2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10В.(а.с.166)

В підготовче судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином, через канцелярію суду від сторін надійшли до суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутності. Також від представника відповідача ОСОБА_9 через канцелярію суду також надійшла заява про визнання позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує, судове засідання просила провести за її відсутності. (а.с. 163).

Суд, з врахуванням заяв сторін та їх представників із проханням провести судове засідання за їх відстуності, приходить до висновку про можливість проведення підготовчого судового засідання за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про прийняття заяви представника відповідача ОСОБА_9, яка діє на підставі довіреності від 13.07.2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10, про визнання відповідачем позовних вимог.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи, що представником відповідача позовні вимоги були визнані в повному обсязі, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР № 314836, виданого 10 червня 1958 року Криворізькою с/р Добропільського району Сталінської області (а.с. 10).

Як вбачається із матеріалів справи, батько позивача ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, помер 16 лютого 2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії ІІ-НО № 011525, виданою 19 лютого 2018 року Виконкомом Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області, відповідний актовий запис № 5 від 19 лютого 2018 року (а.с. 12).

Згідно матеріалв справи, батьку позивача ОСОБА_6 на праві приватної власності належала земельна ділянка, розташована на території Криворізької сільської ради, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акта серії ДН № 161497, виданого на підставі розпорядження Добропільської райдержадміністрації від 18.03.2005 № 81 (а.с. 11).

Відповідно до матеріалів справи, 18 серпня 2008 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серія ВА № 180164, виданий Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 11 червня 1996 року, було складено заповіт, відповідно до якого ОСОБА_6 на випадок його смерті робить таке розпорядження: земельну ділянку, належну йому на підставі Державного акта серії ДН № 161497, виданого 14 листопада 2005 року Добропільською райдержадміністрацією площею 6,17 га, розташовану на території Криворізької сільської ради, заповідає гр-ну ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_6. Зазначений заповіт було посвідчено головою Криворізької сільської ради ОСОБА_4 18 серпня 2008 р., заповіт до підписання прочитаний вголос заповідачем ОСОБА_6 власноручно, підписаний ним у присутності голови сільської ради (а.с. 19).

Згідно довідки Криворізької сільської ради № 767 від 16.05.2018 року, на день смерті 16.02.2018 року ОСОБА_11 був зареєстрований та проживав за адресою: Криворіжжя, вул. Степова, будинок 47а, Добропільського району, Донецької області. З ним за даною адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с. 29).

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, померлий ОСОБА_6 був інвалідом першої групи за загальним захворюванням безстроково, потребував постійного стороннього догляду, що підтверджується копією справки МСЕК № 064160 від 08.06.2004 року. Окрім того, з копії медичної картки ОСОБА_6, яка додана до позову ОСОБА_1, вбачається, що батько позивача хворів на хворобу Паркінсона, церебросклероз, в зв"язку із чим лікарем призначалися відповідні медикаменти, про що свідчить запис в медичній картці від 03.05.2012р. (а.с. 13-18).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3, ОСОБА_6 на момент смерті мав трьох дітей, які були з ним у добрих стосунках і лише після його смерті вони дізналися, що померлий склав заповіт на зовсім сторонню людину, яка не має жодного відношення до їх родини. Більше того, у батька була хвороба «Паркінсона», а тому він навіть самостійно рідко вживав їжу, тому самостійно не міг навіть тримати ручки та проставити підпис (а.с. 143).

З матеріалів справи також вбачається, що приватним нотаріусом Добропільського районного нотаріального округу Донецької області 12 квітня 2018 року було заведено спадкову справу № 36/2018 за заявами про прийняття спадщини ОСОБА_3 та ОСОБА_1 після смерті 16.02.2018 року ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 9).

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Частиною першою статті 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Частинами 3-4 статті 203 ЦК України встановлено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що померлий ОСОБА_6 за життя, на час складання заповіту, був дуже хворою особою похилого віку та потребував постійного стороннього догляду.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обовязки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.Підстави і порядок припинення представництва за довіреністю визначаються Цивільним кодексом України. Про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви.

Від представника відповідача через канцелярію суду 30 жовтня 2018 року надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі. Судом було перевірено повноваження представника відповідача на подання такої заяви. Як вбачається з копії довіреності від 13 липня 2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстрованої в реєстрі за № 843, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уповноважив ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8, зокрема, на здійснення процесуальних прав, наданих відповідачу, у тому числі визнання позову.

Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги, що відповідачем були визнані позовні вимоги в повному обсязі, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При поданні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. Окрім того, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 352,40 грн. при поданні заяви про забезпечення позову, яка була задоволена частково ухвалою суду. Враховуючи, що відповідачем було визнані позовні вимоги в повному обсязі до початку розгляду справи по суті, про що ним була подана до суду відповідна заява, а також той факт, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, суд приходить до висновку, з врахуванням зазначених норм ЦПК України, що позивачеві необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову та заяви про забезпечення позову, що становить в загальному розмірі 528,60 грн. Іншу частину судового збору, яка також складає 50 відсотків, що становить 528,60 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 203, 225, 1233-1235 ЦК України, ст.ст. 10, 76-81, 141, 142, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 354, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Криворізька сільська рада, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання заповіту недійсним - задовольнити.

Визнати недійсним заповіт, складений 18.08.2008 року ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2, посвідчений 18.08.2008 року головою Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 658.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1, на користь позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_2, понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову та при поданні заяви про забезпечення позову, що становить 528,60 грн. (пятсот двадцять вісім грн. 60 коп.).

Повернути позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_2, з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову та при поданні заяви про забезпечення позову, що становить 528,60 грн. (пятсот двадцять вісім грн. 60 коп.), який було сплачено позивачем на підставі квитанції № 14 від 17.05.2018 року на р/р 035, МФО: 834016, УК м. Добропілля та квитанції № П15855 від 18.07.2018 року на р/р 5035 МФО 89998 отримувач Казначейство (ел.адм. подат.) (м.Київ).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

сторони по справі:

позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_2, місце реєстрації: вул. Бурхана, 19/34, м. Камянське, Дніпропетровська область, 51900;

представник позивача ОСОБА_5, адреса: вул. Франка, 19/210, м. Добропілля, Донецька область, 85004;

відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1, місце реєстрації: вул. ОСОБА_12, б. 15АДРЕСА_1, м. Київ-191, Голосіївський район;

треті особи: Криворізька сільська рада, , адреса: вул. Центральна (Радянська), 103, с. Криворіжжя, Добропільський район, Донецька область, 85030;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, іпн НОМЕР_3, адреса: вул. Весела (Комсомольська), 54, с. Криворіжжя, Добропільський район, Донецька область, 85030;

ОСОБА_4, адреса: вул. Степова, 12, с. Криворіжжя, Добропільський район, Донецька область, 85030.

Суддя В.В. Корнєєва

30.10.2018