провадження 2/201/238/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Плевако О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» про визнання незаконним дій, висновків комісії, відключення від мережі газопостачання та зобов'язання здійснити перерахунок боргу, вчинити дії по поновленню газопостачання і відновленню прав, стягнення витрат, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 листопада 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» про визнання незаконним дій, висновків комісії, відключення від мережі газопостачання та зобов'язання здійснити перерахунок боргу, вчинити дії по поновленню газопостачання і відновленню прав, стягнення витрат, позовні вимоги доповнювалися і уточнювалися. Позивач в своїх позовних вимогах, а її представник в ході судового засідання посилаються на те, що позивач 01 січня 2016 року підписала заяву-приєднання про приєднання до умов Типового договору розподілу природного газу ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" і цим погодилася на здійснення газопостачання відповідачем до її об'єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1. З метою обліку спожитого природного газу на цьому об'єкті було встановлено лічильник газу "Еister s. r. о." ВК-Т G2.5 № 7628961, рік виписку 2013. Протягом відносин постачальником проводились перевірки вузла обліку природного газу, що підтверджується карткою споживача. Так, зокрема, в ході перевірки показань лічильника, проведеної 16 серпня 2016 року співробітниками відповідача не встановлено будь-яких порушень, жодних актів складено не було, а наявні на той час показання лічильника внесено до картки споживача без зауважень. При цьому, 18 серпня 2016 року з метою перевірки показань газового лічильника на об'єкт прибули представники відповідача, а саме, майстер ОСОБА_2 та слюсар ОСОБА_3, які в присутності позивача та ОСОБА_1 здійснили огляд вищезазначеного лічильника газу №29003596, після чого, незважаючи на заперечення позивача, співробітниками відповідача було розпочато демонтаж вищевказаного лічильника, який знаходився у справному стані та здійснював коректний вимір обсягу спожитого природного газу. З приводу демонтажу лічильника газу складено відповідний акт від 18 серпня 2016 року, а також складено акт виявлення порушень від 18 серпня 2016 року та акт про порушення № 032 від 18 серпня 2016 року, 03 листопада 2016 року на підставі акту про порушення № 032 позивачу виставлено рахунок заборгованості на суму 10 632 грн. 62 коп. та припинено газопостачання об'єкту. Позивач зазначав про відсутність підстав для демонтажу (зняття) лічильника газу, оскільки в ході перевірки показань лічильника не встановлено будь-яких порушень, жодних актів складено не було, а наявні на той час облікові показання лічильника «04665» внесено до картки споживача без будь-яких зауважень, також на момент проведення перевірки, лічильник газу було опломбовано у встановленому порядку. Позивач зазначає, що співробітниками відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було пред'явлено відповідні посвідчення (документи, які уповноважують особу), а отже є сумнівним, чи мали зазначені особи відповідні повноваження для здійснення перевірки вузла обліку газу. Стосовно акту про порушення № 032 від 18 серпня 2016 року позивач наголошував на тому, що у акті, в порушення вимог Кодексу газорозподільних систем (надалі КГС), не зазначено місце його складення, а також детально не викладено вид, обставини та суть порушення, не вказано номери посвідчень, що передбачено формою акту, наведеною в додатку 11 до Кодексу, не зазначено дату проведення засідання комісії, не містить підпису представника газопостачаючої організації - ОСОБА_2, не містить ані підпису споживача, ані відповідного запису про відмову споживача від підпису акту, що свідчить про відсутність факту пропозиції підпису даного акту та відповідного ознайомлення з його змістом, таким чином було допущено численні порушення. При цьому, саме акт про виявлені порушення із підписом представника газопостачальної (газотранспортної) організації та споживача є тією самою підставою для проведення експертизи лічильника газу та відшкодування збитків. Тому, враховуючи чисельні порушення допущені при складанні акту, він не може бути підставою, для проведення експертизи лічильника газу, що є підставою для висновку щодо незаконності самої експертизи та подальших дій відповідача. Щодо порушень при складанні в акті демонтажу лічильника газу для проведення експертизи позивач зазначав, що в акті не зазначено особу-представника газопостачальної організації, відповідальну за доставлення газового лічильника, акт не містить підпису представника газопостачальної організації ОСОБА_2, а отже, не може свідчити про здійснення вказаною особою демонтажу лічильника та наявність волевиявлення співробітника відповідача щодо існування підстав для демонтажу лічильника. Щодо недотримання порядку проведення експертизи та порядку розгляду акту про порушення позивач посилався на те, що в протоколі №1386 від 18 серпня 2016 року щодо направлення ЗВТ на позачергову повірку, зазначено, що при перевірці встановлено: порушення цілісності клейкої пломби № 24555308, бар'єр на склі облікового механізму; присутні подряпини на корпусі під пломбою заводу-виробника». У відповідності до акту експертизи лічильника газу №159 від 30 вересня 2016 року встановлено порушення заводської пломби, подряпаний корпус ПЛГ в районі пломбувального вушка, подряпане пломбувальне вушко і відповідно відрізняються від відомостей відображених в попередньо складеній документації, при цьому «порушення цілісності клейкої пломби № 24555308» в акті експертизи не зафіксовано взагалі. У спірних правовідносинах відсутнє будь-яке рішення комісії щодо задоволення акту про порушення. Крім того, пунктом 111шшя 5 розділу XI Кодексу встановлена обов'язковість прийняття окремого рішення з приводу результатів розгляду відповідного акту про порушення, яке у спірних правовідносинах відсутнє.

Позивач звернувся до відповідача для з'ясування всіх вказаних питань і йому там заявили про наявність зазначеного боргу. Позивач вважає вказане неправомірним, оскільки вказаної заборгованості в нього на час відключення газу не було, саме відключення його житла від газопостачання відбулося з порушеннями закону: без попередження, складання належного акту та інш., попередження саме про такий борг не було, заборгованість вона погашає, а існуюча сума заборгованості спірна, порушені її права. Позивач був дуже обурений такими зухвалими діями працівників відповідача, неодноразово звертався до відповідача про повернення всього в первісний стан, та йому було відмовлено в цьому, вказаного не було. Просив визнати дії відповідача по відключенню його помешкання від газової мережі міста незаконним, визнати незаконними висновки комісії по лічильнику та по боргу, зобов'язати відповідача поновити вказане газопостачання, зробити перерахунок боргу, відновити всі її права та стягнути витрати, задовольнивши уточнений позов в повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, дійсно на прохання позивача було укладено договір, сплачуються необхідні по договору суми, мається заборгованість і задоволення зобов'язань позивача перед ними по цьому боргу не відбулося. Право на такі дії по припиненню газопостачання в них є, попереджали письмово і про борг і про можливе відключення від постачання. 16 серпня 2016 року дійсно при контрольному огляді ВОГ за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 50 працівником Новомосковського УГЕГ ПАТ «Дніпропетровськгаз» виявлено ознаки пошкодження пломби лічильника газу, про що було складено акт. 18 серпня 2016 року представниками ПАТ «Дніпропетровськгаз» було проведено перевірку, за наслідками якої було складено акт про порушення № 032 від 18 серпня 2016 року, в якому було встановлено порушення: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, що підтверджується також фотознімками, вказаний акт був підписаний позивачем. Також, працівниками ПАТ «Дніпропетровськгаз» було здійснено демонтаж лічильника газу, що підтверджується актом демонтажу лічильника газу для проведення експертизи від 18 серпня 2016 року та складено протокол про направлення ЗВТ на позачергову повірку від 18 серпня 2016 року. Демонтований лічильник газу був доставлений на місце проведення експертизи. Позивачем зауважень щодо місця проведення експертизи не висувалось. 30 вересня 2016 року комісією у присутності позивача було проведено експертизу лічильника газу, внаслідок якої було складено акт №159 експертизи лічильника газу від 30 вересня 2016 року, в якому було встановлено: порушена заводська пломба, поцарапаний корпус ПЛГ в районі пломбувального вушка, поцарапане пломбувальне вушко. За результатами проведеної експертизи державним повірником лічильник позивача визнано непридатним до подальшої експлуатації, про що свідчить довідка про непридатність засобу вимірювальної техніки №15-2/8077-65 від 30 вересня 2016 року, згідно з якою лічильник газу позивача визначений непридатним до застосування з причин невідповідності вимогам ЕД Р05-071-98 Рекомендацій «Метрологія. Лічильники газу побутові Методи та засоби повірки» та відсутність пломби заводу-виробника. Отже, висновки, викладені в акті №159 експертизи лічильника газу від 30 вересня 2016 року повністю були підтверджені державним повірником у довідці про непридатність від 30 вересня 2016 року. Згідно до п. 11 глави 5 розділу XI кодексу ГРС передбачено, що за результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення, або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень того, або скасування акту про порушення. При задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості. Так, за результатами розгляду акту про порушення № 032 від 18 серпня 2016 року було прийнято рішення про його задоволення та 03 листопада 2016 року складено акт розрахунок не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості, згідно якого позивачу було донараховано за період з 29 квітня 2016 року по 16 травня 2016 року борг. Згідно з пунктом 12 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС вартість не облікованого об'єму природного газу, яка пред'являється до сплати споживачу в результаті задоволення акту про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку та в подальшому надана позивачу під особистий підпис та складає 10 632 грн. 62 коп.. Таким чином, відповідач при виставленні позивачу рахунку на оплату вказаної заборгованості керувався виключно нормами чинного законодавства України, зокрема, Кодексом ГРС. Все ними зроблено згідно вимог закону. Ніяких інших зобов'язань відносно позивача на себе не брали і не беруть, нічиїх прав не порушували і будь-якої шкоди не завдавали. Вважають позовні вимоги безпідставними і просили в їх задоволенні відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника позивача і представника відповідача, з'ясувавши думку сторін, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими і не підлягаючими задоволенню.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно позивач ОСОБА_1 01 січня 2016 року підписала заяву-приєднання про приєднання до умов Типового договору розподілу природного газу ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" і цим погодилася на здійснення газопостачання відповідачем до її об'єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1. З метою обліку спожитого природного газу на цьому об'єкті було встановлено лічильник газу "Еister s. r. о." ВК-Т G2.5 № 7628961, рік виписку 2013. Протягом відносин постачальником проводились перевірки вузла обліку природного газу, що підтверджується карткою споживача. Так, в ході перевірки показань лічильника, проведеної 16 серпня 2016 року співробітниками відповідача не встановлено будь-яких порушень, жодних актів складено не було, а наявні на той час показання лічильника внесено до картки споживача без зауважень. При цьому, 18 серпня 2016 року з метою перевірки показань газового лічильника на об'єкт прибули представники відповідача, а саме, майстер ОСОБА_2 та слюсар ОСОБА_3, які в присутності позивача та ОСОБА_1 здійснили огляд вищезазначеного лічильника газу"Еister s. r. о." ВК-Т G2.5 № 7628961, рік виписку 2013, після чого було розпочато демонтаж вищевказаного лічильника, про що складено відповідний акт від 18 серпня 2016 року, а також складено акт виявлення порушень від 18 серпня 2016 року та акт про порушення № 032 від 18 серпня 2016 року, 03 листопада 2016 року на підставі акту про порушення № 032 позивачу виставлено рахунок заборгованості на суму 10 632 грн. 62 коп. та припинено газопостачання об'єкту. Позивач зазначав про відсутність підстав для демонтажу (зняття) лічильника газу, оскільки в ході перевірки показань лічильника не встановлено будь-яких порушень, жодних актів складено не було, а наявні на той час облікові показання лічильника «04665» внесено до картки споживача без будь-яких зауважень, також на момент проведення перевірки, лічильник газу було опломбовано у встановленому порядку. Позивач зазначає, що співробітниками відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було пред'явлено відповідні посвідчення (документи, які уповноважують особу), а отже є сумнівним, чи мали зазначені особи відповідні повноваження для здійснення перевірки вузла обліку газу. Стосовно акту про порушення № 032 від 18 серпня 2016 року позивач наголошував на тому, що у акті, в порушення вимог Кодексу газорозподільних систем (надалі КГС), не зазначено місце його складення, а також детально не викладено вид, обставини та суть порушення, не вказано номери посвідчень, що передбачено формою акту, наведеною в додатку 11 до Кодексу, не зазначено дату проведення засідання комісії, не містить підпису представника газопостачаючої організації - ОСОБА_2, не містить а ні підпису споживача, а ні відповідного запису про відмову споживача від підпису акту, що свідчить про відсутність факту пропозиції підпису даного акту та відповідного ознайомлення з його змістом, таким чином, на думку позивача, було допущено численні порушення. Щодо порушень при складанні в акті демонтажу лічильника газу для проведення експертизи позивач зазначав, що в акті не зазначено особу-представника газопостачальної організації, відповідальну за доставлення газового лічильника, акт не містить підпису представника газопостачальної організації ОСОБА_2, а отже, не може свідчити про здійснення вказаною особою демонтажу лічильника та наявність волевиявлення співробітника відповідача щодо існування підстав для демонтажу лічильника. Щодо недотримання порядку проведення експертизи та порядку розгляду акту про порушення позивач посилався на те, що в протоколі №1386 від 18 серпня 2016 року щодо направлення ЗВТ на позачергову повірку, зазначено, що при перевірці встановлено: порушення цілісності клейкої пломби № 24555308, бар'єр на склі облікового механізму; присутні подряпини на корпусі під пломбою заводу-виробника». У відповідності до акту експертизи лічильника газу №159 від 30 вересня 2016 року встановлено порушення заводської пломби, подряпаний корпус ПЛГ в районі пломбувального вушка, подряпане пломбувальне вушко і відповідно відрізняються від відомостей відображених в попередньо складеній документації, при цьому «порушення цілісності клейкої пломби № 24555308» в акті експертизи не зафіксовано взагалі. У спірних правовідносинах відсутнє будь-яке рішення комісії щодо задоволення акту про порушення. Крім того, пунктом 111шшя 5 розділу XI Кодексу встановлена обов'язковість прийняття окремого рішення з приводу результатів розгляду відповідного акту про порушення, яке у спірних правовідносинах відсутнє.

Позивач звернувся до відповідача для з'ясування всіх вказаних питань і йому там заявили про наявність зазначеного боргу. Позивач вважає вказане неправомірним, оскільки вказаної заборгованості в нього на час відключення газу не було, саме відключення його житла від газопостачання відбулося з порушеннями закону: без попередження, складання належного акту та інш., попередження саме про такий борг не було, заборгованість вона погашає, а існуюча сума заборгованості спірна, порушені її права. Будучи не згодним з вказаним, позивач звернувся до відповідача з питанням добровільного врегулювання спору, але отримав відмову і вимушений звертатися до суду з цим позовом.

Суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…».

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, затверджених Постановою НКРЕКП від 12 січня 2015 року № 9, вимог статті 16 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» та внаслідок відокремлення функцій з постачання та розподілу природного газу, з 01 липня 2015 року постачання природного газу здійснює газопостачальне підприємство TOB «Дніпропетровськгаз збут», ПАТ «Дніпрогаз» і відповідач виконують функції газорозподільного підприємства (оператора ГРМ). Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)» від 01 жовтня 2015 року № 758, на TOB «Дніпропетровськгаз збут» покладено спеціальні обов'язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам (населенню).

27 листопада 2015 року набрав чинності Кодекс газорозподільних систем, затверджений Постановою НКРЕКП від 30 вересня 15 року № 2494 (далі - Кодекс ГРМ). ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», як постачальник, надає споживачам виключно послуги з постачання природного газу, тобто, забезпечує споживачів ресурсом природного газу. При цьому, інші послуги, зокрема, облік газу, своєчасне технічне обслуговування газопроводів, газових приладів і пристроїв, лічильників газу, та технічні види робіт з підключення, обмеження, локалізації і ліквідації аварійних ситуацій тощо, здійснює оператор ГРМ.

Відповідно до п. 17 Розділу III Правил 2496, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496, якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (з відміткою про вручення) з вимогою самостійно припинити споживання природного газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника постачальника за пред'явленням службового посвідчення на об'єкт для пломбування запірних пристроїв, що має здійснюватися з дотриманням техніки безпеки. При цьому в повідомленні про припинення споживання природного газу постачальник має зазначити підстави та дату припинення газоспоживання, яка не може бути раніше ніж за три дні до дати отримання повідомлення.

Згідно пунктів 1-2 глави 7 розділу VI Кодексу ГРС, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання на об'єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадку несвоєчасної та/або неповної оплати послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу.

Споживач зобов'язаний допустити представників оператора ГРМ на власні об'єкти та не протидіяти їм при здійсненні заходів з припинення (обмеження) розподілу природного газу. При отриманні від оператора ГРМ письмової вимоги про самостійне обмеження або припинення споживання (відбору) природного газу споживач зобов'язаний виконати вимогу оператора ГРМ та самостійно обмежити або припинити споживання (відбір) природного газу.

Судом встановлено, що дійсно 01 січня 2016 року позивачем було підписано заяву-приєднання позивача до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП № 2498 від 30 вересня 2015 року. Згідно додатку 4 до Типового договору розподілу природного газу ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» здійснюється газопостачання на об'єкт за адресою: АДРЕСА_1. 16 серпня 2016 року при контрольному огляді ВОГ за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 50 працівником Новомосковського УГЕГ ПАТ «Дніпропетровськгаз» виявлено ознаки пошкодження пломби лічильника газу, про що в присутності споживача було складено акт № 1513. 18 серпня 2016 року представниками ПАТ «Дніпропетровськгаз» було проведено перевірку, за наслідками якої було складено акт про порушення № 032 від 18 серпням 2016 року, в якому було встановлено порушення: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, внаслідок чого споживання природного газу не обліковується (або обліковується некоректно), вказаний акт був підписаний позивачем.

Кодекс ГМР визначає підстави для визнання акту про порушення недійсним, а саме, у разі відмови споживача підписувати акт та відсутності підпису представника оператора ГРМ та /або незаінтересованої особи, та відповідні підставну правовідносинах сторін відсутні. 18 серпня 2016 року працівниками ПАТ «Дніпропетровськгаз» в присутності споживача позивача було здійснено демонтаж лічильника газу, що підтверджується актом демонтажу лічильника газу для проведення експертизи та складено протокол про направлення ЗВТ на позачергову повірку від 18 серпня 2016 року.

30 вересня 2016 року комісією також в присутності споживача позивача ОСОБА_1 було проведено експертизу лічильника газу, внаслідок якої було складено акт №159 експертизи лічильника газу від 30 вересня 2016р., в якому було встановлено: порушена заводська пломба, поцарапаний корпус ПЛГ в районі пломбіровочного вушка, поцарапане пломбіровочне вушко. За результатами проведеної експертизи державним повірником лічильник позивача визнано непридатним до подальшої експлуатації, про шо свідчить довідка про непридатність засобу вимірювальної техніки № 15-2/8077-65 від 30 вересня 2016 року, згідно з якою лічильник газу ВК-Т G 2.2 визначений непридатним до застосування з причин невідповідності вимогам ЕД Р05-071-98 Рекомендацій «Метрологія. Лічильники газу побутові. Методи та засоби повірки» та відсутності пломбу заводу-виробника.

Пунктом 8 глави 9 розділу X Кодексу ГРС визначено, якщо за результатами експертизи буде підтверджений факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, витрати, пов'язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ та витрати, пов'язані з експертизою, компенсуються за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). При цьому, якщо сам ЗВТ за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки буде визнаний таким, що непридатний до подальшої експлуатації та потребує ремонту, витрати, пов'язані з ремонтом ЗВТ або встановленням нового ЗВТ, мають бути компенсовані за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ).

Суд зазначає, що з метою з'ясування питань що мають значення для справи, зокрема: "Чи наявні порушення заводської пломби лічильника газу заводу-виробника "Еister s. r. о." ВК-Т G2.5 № 7628961, рік виписку 2013?; Чи маються механічні пошкодження на деталях лічильнику механізму вказаного газового лічильника, які свідчать про втручання в його роботу?" під час розгляду справи ухвалою суду по справі було призначено судову-технічну експертизу. Але експертною установою справу повернуто суду у зв'язку неможливістю проведення експертизи через відсутність зразків порівняльних пломб, необхідних для порівняльного дослідження.

Відповідно до п. 4 ш. 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема, лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об'єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Таким чином, висновок експертизи відповідача, в якому було встановлено: порушена заводська пломба, поцарапаний корпус ПЛГ в районі пломбованого вушка, поцарапане пломбіровочне вушко, викладений в акті №159 експертизи лічильника газу від 30 вересня 2016 року, не спростовується будь-якими іншими належними та допустимими доказами по справі. Про дату та час проведення комісії з розгляду акту про порушення № 032 від 18 серпня 2016 року позивач була повідомлена особисто під підпис. Позивач на засідання комісії не з'явився, а тому акт про порушення № 032 від 18 серпня 2016 року був розглянутий без його участі відповідно до вимог Кодексу ГРС.

Згідно до п. 11 глави 5 розділу XI кодексу ГРС передбачено, що за результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення, або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень того, або скасування акту про порушення. При задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості.

Відповідно до п. 1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРС до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об'ємів (обсягів) природного газу.

За результатами розгляду акту про порушення № 032 від 18 серпня 2016 року було прийнято рішення про його задоволення та 03 листопада 2016 року складено акт розрахунок не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості, згідно якого ОСОБА_1 було донараховано 10 632 грн. 62 коп. Згідно з пунктом 12 глави 5 розділу XI Кодексу, вартість не облікованого об'єму природного газу, яка пред'являється до сплати споживачу в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку та в подальшому надана позивачу під особистий підпис та складає 10 632 грн.62 коп..

Позивач зазначає, що: під час перевірки вузла обліку 16 серпня 2016 року не було встановлено будь-яких порушень, жодного акту не складалося; на доказ цього позивач надає картку споживача, у якій зауваження відсутні; позивач зазначає, що «незважаючи на його заперечення» 18 серпня 2016 року було розпочато демонтаж лічильника і співробітниками відповідача не було пред'явлено відповідні посвідчення.

Дані твердження не відповідають дійсності, оскільки 16 серпня 2016 року при контрольному огляді ВОГ за адресою м. Новомосковськ, вул. Гетьманська (Радянська), 50 працівниками Новомосковського УЕГГ ПАТ «Дніпропетровська» виявлено ознаки пошкодження пломби лічильника газу, про що було складено акт № 1512.

Відповідно до п. 2 глави 9 розділу X Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494 перевірка комерційного ВОГ (вузла обліку газу), а також контрольний огляд ВОГ здійснюється у будь-який час доби та у присутності споживача (суміжного суб'єкта природного газу) або його представника, крім випадків передбачених цим розділом. Споживач (суміжний суб'єкт ринку природного газу), на території якого знаходиться комерційний ВОГ, має забезпечити безперешкодний доступ представникам оператора ГРМ (іншого суб'єкта ринку природного газу, а саме ініціатора перевірки) за їх посвідченнями (документами, які уповноважують особу) до комерційного ВОГ та його складових для проведення їх перевірки або контрольного огляду вузла обліку.

Згідно з п. 6 глави 9 розділу X Кодексу за підсумками перевірки комерційного ВОГ та за умови відсутності зауважень представник оператора ГРМ на місці перевірки повинен скласти відповідний акт обстеження/акт контрольного огляду вузла обліку (по одному екземпляру для кожної сторони), що має бути підписаний споживачем (суміжним суб'єктом ринку природного газу).

Якщо під час перевірки комерційного ВОГ (за умови відсутності ознак порушень, передбачених розділом ХІ цього Кодексу) між сторонами виникає сумнів щодо результатів вимірювання об'єму природного газу та/або метрологічних характеристик комерційного ВОГ чи його складових, за домовленістю сторін або за ініціативою однієї зі сторін - оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб'єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх позачергова чи експертна повірка у порядку, визначеному цим розділом. При цьому в акті обстеження/акті контрольного огляду вузла обліку (або в акті про порушення) оператор ГРМ має зазначити про проведення певних дій щодо позачергової чи експертної повірки комерційного ВОГ чи його складових.

Якщо демонтаж ЗВТ на позачергову чи експертну повірку або проведення позачергової чи експертної повірки на місці монтажу ЗВТ буде здійснюватися у наступні дні (не в день перевірки), порядок повідомлення сторін про дату і час здійснення цих заходів аналогічний повідомленню про перевірку. Виключенням є ситуація, коли в акті обстеження у день перевірки сторонами будуть чітко визначені подальші заходи з проведення повірки (час, дата, місце тощо).

Таким чином, ПАТ «Дніпропетровськгаз» діяв правомірно, оскільки в акті огляду вузла обліку від 16 серпня 2016 року зафіксував виявлені порушення, позивач зобов'язаний був надати доступ відповідачу для демонтажу лічильника. Надана картка споживача не є належним доказом відсутності порушення, оскільки відповідний факт зафіксований в акті № 1512. Факт непред'явлення співробітниками відповідача посвідчень не підкріплюється з боку позивача жодним доказом.

Позивачем зазначені численні порушення під час складання акту виявлених порушень, акту про порушення, акту демонтажу. З цього приводу слід зазначити наступне. 18 серпня 2016 року представниками відповідача, на підставі акту про виявлення порушень від 18 серпня 2016 року, було складено акт демонтажу лічильника газу для проведення експертизи, згідно з яким лічильник газу було у присутності позивача демонтовано, запаковано в пакет з поліетилену, що опломбовано пломбою ПАТ «Дніпропетровськгаз» (оператора ГРМ). При цьому представниками Новомосковського УЕГГ був складений протокол № 1385 щодо направлення ЗВТ на експертизу. Демонтований лічильник газу був доставлений на місце проведення експертизи позивачем (за його бажанням), при цьому зауважень щодо місця проведення експертизи з боку позивача не висувалось. Кодекс містить лише одну підставу визнання акту про порушення недійсним, а саме у разі відмови споживача підписувати акт та відсутності підпису представника оператора ГРМ та/або незаінтересованої особи. (п. 4 глави 5 розділу ХІ Кодексу). У цьому ж випадку споживач власноручно у вказаних актах розписався.

Щодо тверджень позивача, що акти були складені на іншу особу, слід зазначити, що ці технічні неточності не свідчать про відсутність самого факту несанкціонованого втручання в роботу лічильника. До того ж, в протоколі направлення ЗВТ на позачергову експертизу від 18 серпня 2016 року зазначений споживач ОСОБА_1 Реквізити лічильника газу в усіх актах від 16 серпня 2016 року та 18 серпня 2016 року збігаються. В усіх актах стоїть підпис саме ОСОБА_1

Відповідно до п. 3.3.1 Положення про проведення експертизи лічильників газу установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619 передбачено, що експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації. До складу комісії повинні входити представники газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології.

Експертизу лічильників газу проводить комісія ПАТ «Дніпропетровськгаз», до складу якої входить представник Державного підприємства «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» - державний повірник який є кваліфікованим фахівцем в області ідентифікації пломб підприємств-виробників за їх відбитками.

Відповідно до Положення: п. 3.1.3 - Лічильники газу під час експлуатації підлягають експертизі у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації зриву або пошкодження пломб газопостачальної (газотранспортної) організації на лічильнику газу або на патрубках лічильника; п. 3.2.9. - Особа (споживач або представник газопостачальної (газотранспортної) організації), якій довірено транспортування лічильника до місця проведення експертизи, відповідає за цілісність пломб на лічильнику газу та на пакувальному пакеті та за цілісність самого пакета; п. 3.3.3.2. - після зовнішнього огляду комісією перевіряються: цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознак порушень, зазначених в акті про зняття лічильника газу; п. 3.3.3.4. - залежно від результатів експертизи до акту експертизи додається довідка про непридатність засобу вимірювальної техніки або свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки згідно з ДСТУ 2708-99.

30 вересня 2016 року у присутності позивача була проведена експертиза лічильника газу, за результатами якої було складено акт експертизи №158 від 30 вересня 2016 року, в якому було встановлено, що пломба не відповідає пломбі заводу-виробника, пошкоджено пломбувальне вушко. Вказаний акт підписаний комісією Новомосковського УЕГГ, зокрема, державним повірником ОСОБА_4. Державним повірником лічильник позивача визнано непридатним до подальшої експлуатації, про що свідчить довідка про непридатність засобу вимірювальної техніки №15-2/8077-64 від 30 вересня 2016 року, згідно з якою лічильник газу, щзо демонтовано у позивача, визначений непридатним до застосування з причин невідповідності вимогам ЕД Р05-071-98 Рекомендацій «Метрологія. Лічильники газу побутові. Методи та засоби повірки» та відсутність пломби заводу-виробника.

У зв'язку з тим, що лічильник газу було визнано непридатним до подальшого використання, потреба у проведенні його позачергової повірки відпала.

Відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов'язаний зокрема: не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

Згідно з пунктом 1 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу. Згідно з пунктом 1 глави 1 розділу XI Кодексу внаслідок порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) здійснюється нарахування необлікованих об'ємів (обсягів) природного газу.

Керуючись пунктом 1 глави 4 розділу XI Кодексу у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ розрахунок об'єму необлікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання споживача (несанкціонованого споживача) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Так, 03 листопада 2016 року відповідно до п. 8 глави 5 розділу XI Кодексу акт про порушення було розглянуто Комісією з розгляду актів про порушення Новомосковського УЕГГ ПАТ «Дніпропетровськгаз» (оператора ГРМ) та прийнято відповідне рішення про задоволення акту. Враховуючи той факт що позивач не прибув на засідання комісії, акт про порушення розглянуто без його участі (п. 10 гл. 5 р. XI Кодексу).

Позивач зазначає, що результати розгляду акту про порушення повинні оформлюватися відповідним рішенням, однак відповідно до п. 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу при задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості. Саме це і було зроблено ПАТ «Дніпропетровськгаз».

Згідно з пунктом 12 глави 5 розділу XI Кодексу, вартість не облікованого об'єму природного газу, яка пред'являється до сплати споживачу в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку та в подальшому надана позивачу під особистий підпис та складає 10632.62 грн. і повинна бути компенсована позивачем ПАТ «Дніпропетровськгаз». Твердження позивача, що нараховувати збитки необхідно було з 16 серпня 2016 року, а не з 29 квітня 2016 року не знаходять підтвердження, оскільки, по-перше, 16 серпня 2016 року під час зняття контрольних показників і було виявлено недоліки, що зафіксовано в акті № 1512, по-друге, збитки було нараховано з 29 квітня 2016 року по 16 травня 2016 року (до дня припинення газопостачання).

Щодо передчасності звернення до суду з позовними вимогами. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту положень ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

В даному випадку суд звертає увагу на те, що вимоги, заявлені позивачем (неправомірність нарахування збитків, здійснення перерахунку), не відповідають способам захисту судом цивільних прав та інтересів, передбачених ст. 16 ЦК України, оскільки ніяких вимог до позивача не пред'явлено. Фактичні обставини, пов'язані із наявністю/відсутністю збитків підлягають доведенню при пред'явленні вимог про їх стягнення.

У позовній заяві позивач просить визнати протиправними дії по припиненню газопостачання та відновити постачання газу. Однак, газопостачання було припинене ОСОБА_1 16 травня 2016 року, тобто до виявлення порушень, які стали предметом спору. Причиною відключення слугувало відсутність затвердженого обсягу природного газу на наступний розрахунковий період. Відновлення газопостачання, у відповідності до пункту 6 глави 7 розділу VI Кодексу, здійснюється оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п'яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування витрат на припинення та відновлення газопостачання.

Таким чином, виявлені 16 серпня 2016 року порушення ніяким чином не пов'язані з фактом відключення газопостачання позивачу, а тому вимоги позовної заяви, викладені в прохальній частині про це, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Пункт 7 глави 3 розділу XI Кодексу ГРМ відносить до порушень, внаслідок яких оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об'ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, використання газу побутовим споживачем (за відсутності лічильника) у випадках, коли споживачем протягом місяця з дати настання відповідних змін не було письмово повідомлено оператора ГРМ про зміни, що стосуються збільшення опалювальної площі та збільшення кількості осіб, зареєстрованих на об'єкті побутового споживача, визначенню об'єму спожитого природного газу здійснюється за граничними об'ємами споживанню природного газу населенням з урахуванням всіх газових приладів і пристроїв за період з дати, коли відбулися такі зміни, а у разі неможливості встановлення цієї дати - за останні 6 місяців.

Згідно п. З гл. 4 роз. IX Кодексу ГРМ, якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний об'єм спожитого (розподіленого поставленого) природного газу по об'єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання. Споживач зобов'язаний своєчасно, але не пізніше ніж у місячний строк письмово повідомити оператора ГРМ про всі зміни, що стосуються видів споживання газу, та/або опалювальної площі, та/або кількості осіб, зареєстрованих на його об'єкті.

Аналогічні обов'язки споживача були закріплені в пункті 29 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання», яка діяла до 16 липня 2016 року, коли споживач зобов'язаний у разі відсутності лічильника газу письмово повідомляти не пізніше ніж у місячний строк газопостачальне підприємство про всі зміни, що стосуються опалювальної площі, кількості осіб, зареєстрованих у квартирі, приватному будинку та видів споживання природного газу.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Отже в даному випадку відповідачем були дотримані вимоги про попередження позивача про заборгованість, можливе відключення від газопостачання і надана можливість це виправити шляхом сплати суми боргу, але позивач в повній мірі цим не скористався.

Договір є укладеним, відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, якщо у належній формі сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх його істотних умов.

Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Вимоги до доказів встановлені ст. 77 ЦПК України, якою встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов'язки сторін. Всі ці складові могли бути з'ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що позивач в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач заперечує будь-які домовленості і зобов'язання стосовно позивача по незаконним (з точки зору позивача) діям відносно нього, предмета спору, а позивач цього не довів, твердження позивача про наявність будь-яких інших зобов'язань або неправомірності стосовно нього є припущенням.

Не може суд прийняти до уваги наполягання позивача на позові в частині їх не обгрунтованості, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об'єктивно не підтверджуються. Відповідач має у власності вказаний об'єкт нерухомості, вважають з сім'єю його своїм і тривалий час претендують на нього, на цю адресу відкрито особовий рахунок з відповідачем, який користується послугами газопостачання і частково виконував умови договору про надання цих послуг щодо їх оплати (до завдання збитків).

За таких обставин суд вважає, що позивач не довів вину відповідача в неправомірних діях, згідно розрахунку кількості спожитого відповідачем газу і наступною не сплатою витрат (заборгованості) за користування цим газопостачанням з урахуванням часу користування газом позивачем, сезонності та наявних показників складає вказану відповідачем суму.

Відповідно до п. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

При таких обставинах суд вважає можливим ОСОБА_1 в задоволенні позову до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» про визнання незаконним дій, висновків комісії, відключення від мережі газопостачання та зобов'язання здійснити перерахунок боргу, вчинити дії по поновленню газопостачання і відновленню прав, стягнення витрат відмовити.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про визнання незаконним дій, висновків комісії, відключення від мережі газопостачання та зобов'язання здійснити перерахунок боргу, вчинити дії по поновленню газопостачання і відновленню прав, стягнення витрат в такому вигляді не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 203, 204, 205, 207, 208, 209, 210, 215 ЦК України, постановою НКРЕКП від 12 січня 2015 року № 9, ст. 16 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», Кодексом ГРС, Положенням про проведення експертизи лічильників газу установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619, ст. 4, 5, 18, 43, 49, 76-81, 84, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» про визнання незаконним дій, висновків комісії, відключення від мережі газопостачання та зобов'язання здійснити перерахунок боргу, вчинити дії по поновленню газопостачання і відновленню прав, стягнення витрат відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 30 жовтня 2018 року.

Суддя -