Справа № 663/1390/15-ц
Провадження № 6/663/123/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року м. Скадовськ

Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Шульги К.М.

секретаря Миронюк М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Скадовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника фізичної особи ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Скадовського районного ВДВС ГТУЮ у Херсонській області звернувся до суду із поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта, боржника фізичну особу ОСОБА_1 до виконання судового рішення у справі №663/1390/15-ц.

Згідно з ч.4 ст.441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд подання за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З доданих до подання матеріалів вбачається, що на виконанні Скадовського районного ВДВС ГТУЮ в Херсонській області знаходиться виконавче провадження №54454091, відкрите 10.08.2017 за виконавчим листом №663/190/15-ц, виданим 28.08.2015 Скадовським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 134477 грн. відшкодування завданої моральної шкоди. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем направлені запити до відповідних органів щодо перебування боржника на обліку в Пенсійному фонді, отримання ним доходу, встановлення місця роботи та наявності майна, в тому числі нерухомого. Згідно відповідей на запити нерухоме майно, належне боржнику на праві власності, не виявлено, боржник не працює, доходів не має. Одночасно, згідно отриманої інформації РСЦ МВС у Херсонській області за ОСОБА_1 зареєстровано автопричеп ШЗК Турист (1999), сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на який постановами державного виконавця від 15.05.2018 накладено арешт та оголошено у розшук. 10.09.2018 державним виконавцем складено акт про виїзд за місцем проживання ОСОБА_1 з метою встановлення майнового стану боржника, який не вдалося перевірити, оскільки помешкання ніхто не відчинив, на виклик державного виконавця не відреагував. Інші дії для виконання рішення суду державним виконавцем не здійснювались. Інформація про хід виконання постанови про розшук майна боржника відсутня.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до положень ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно з п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до розяснень Верховного Суду України, наведених у Листі від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту, що боржнику відомо про рішення, яким на нього покладені відповідні зобовязання, примусове виконання якого здійснюється державною виконавчою службою, факту ухилення боржника від виконання зобовязань за рішенням суду, оскільки заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як повязаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Тобто, юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачено не за наявність факту невиконання зобовязань, а за свідоме ухилення від їх виконання.

При цьому слід розрізняти поняття «ухилення» та «неможливість» виконати певні грошові зобовязання у звязку з обєктивними причинами, в тому числі через відсутність у боржника доходу та майна.

Під ухиленням від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням, слід розуміти як пряму відмову від виконання рішення, так і інші винні дії, які свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобовязань.

Факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні, до якого мають бути долучені відповідні письмові докази на підтвердження цих обставин, про те, що державним виконавцем вживалися усі передбачені законом заходи по виконанню зобовязань, але боржник перешкоджає чи ухиляється від виконання рішення.

Однак матеріали справи не містять беззаперечних доказів та судом не встановлено фактів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 на час вирішення подання умисно та злісно ухиляється від виконання процесуальних рішень державного виконавця, перешкоджає державному виконавцеві проведенню виконавчих дій, тобто ухиляється виконання зобовязання.

Наявність статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашення боргу в добровільному порядку не може безумовно свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обовязків.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування заходів, передбачених ст.441 ЦПК України.

Керуючись ст.441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Скадовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника фізичної особи ОСОБА_1, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя К. М. Шульга