Номер провадження: 22-ц/785/6020/18
Номер справи місцевого суду: 523/728/17
Головуючий у першій інстанції Малиновський О. М.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сегеди С.М., Кононенко Н.А.,

За участю секретаря судового засідання: Ткачук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 07 червня 2018 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подала до суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 07 червня 2018 року як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, просить суд у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити, а ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 07 червня 2018 року залишити без змін.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції зазначеним вимогам закону відповідає, з огляду на наступне.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_2 в призначені судові засідання на 30.05.2018р., 07.06.2018р. не зявилась, тому подану нею позовну заяву слід залишити без розгляду.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 проживає у місті Львові (про що нею також зазначено в апеляційній скарзі) та в жодне судове засідання особисто участі не приймала. Участь у розгляді справи приймав тільки її представник адвокат ОСОБА_5, повноваження якого підтверджені витягом з договору від 01 травня 2017 року та Ордером б/н від 20.07.2017 року, Серія ВН №047251 (а.с. 65, 66-67).

Так, відповідно до матеріалів справи, останні два судових засідання були призначені на 30.05.2018 року та 07.06.2018 року.

Виклик про розгляд справи призначеної на 30.05.2018 року о 11год. 00хв. та на 07.06.2018 року о 12год.00хв. районним судом здійснювався на підставі ч.9 ст. 128 ЦПК України - телефонограмами (а.с.180, 183), з яких вбачається, що представнику ОСОБА_2 ОСОБА_5 було повідомлено за номером телефону (НОМЕР_1 про розгляд, час та місце судових засідань.

Вищевказані телефонограми були зареєстровані в Журналі телефонограм за №101т та 105т відповідно.

Згідно до ч. 9 ст. 128 ЦПК України суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного звязку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби звязку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Частиною 5 ст. 130 ЦПК України передбачено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Таким чином, суд першої інстанції цілком обґрунтовано, на підставі ч.9 ст. 128 ЦПК України, повідомив представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 телефонограмою, оскільки зазначений спосіб сповіщення сторони про слухання справи був пов'язаний із проживанням позивача у м. Львові та проживанням представника позивача у м. Вінниці та необхідністю завчасного сповіщення сторони про час та місце її проведення, відповідно до ч.5 ст. 128 ЦПК України, якою передбачено сповіщення сторони не пізніше ніж за пять днів до судового засідання.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що вказана справа слухається в суді з січня 2017 року та саме з вини позивача розгляд справи постійно затягувався, що свідчить про недобросовісність дій, які направленні на затягування розгляду справи та зловживання процесуальними правами.

Відповідно до статті 44 ЦПК України, учасники справи зобов'язані добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Зловживанням процесуальними правами в розумінні процесуального закону є, крім іншого, вчинення (або не вчинення) дій, спрямованих на безпідставне затягування розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобовязання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду слідує, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 3 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Таким чином, районний суд, встановивши, що ОСОБА_2, через свого представника, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи в суді першої інстанції, не зявилася та не направила свого представника у судові засідання 30.05.2018 року та 07.06.2018 року, з врахуванням того, що заяви про розгляд справи у відсутність позивача до суду не надходило, дійшов обґрунтованого висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду.

При цьому, колегія суддів зазначає, що особа, позов якої залишений без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про відсутність повідомлень позивача та представника на судові засідання спростовуються матеріалами справи, де містяться відповідні телефонограми (а.с.180, 183),

Таким чином, судом вірно застосовані норми процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає.

Доводи апеляційної скарги безпідставні, необґрунтовані і висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд ,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 07 червня 2018 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01.11.2018 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.М. Сегеда

Н.А. Кононенко