Справа №265/5963/18
Провадження №2/265/1468/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Костромітіної О. О.,

за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втративши право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

13 липня 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі реєстраційного посвідчення № 36058, виданого 31.03.1994 року Бюро технічної інвентаризації м.Маріуполя. В квартирі окрім неї, зареєстрований відповідач її син ОСОБА_2. Проте вже тривалий час він не проживає в квартирі, не оплачує комунальні послуги та не бере участь в її утриманні, виїхавши жити до Росії. Наявність реєстрації відповідача у помешканні створює для позивача низку додаткових витрат. Вважаючи, що відповідач втратив право користування вказаним житлом, просить визнати його таким.

Позивач ОСОБА_1 до суду не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 (пр.Ленінградський) в м. Маріуполі Донецької області належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі реєстраційного посвідчення № 36058, виданого 31.03.1994 року Бюро технічної інвентаризації м.Маріуполя, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Судом встановлено, що в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2, що підтверджується довідкою ЖБК «Електрон» від 27.06.2018 року та інформацією Лівобережного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Маріупольської міської ради від 09.08.2018 року.

Згідно акту ЖБК «Електрон» від 08.08.2018 року ОСОБА_2 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.01.2014 року, власник квартири ОСОБА_1 не чинить перешкод для проживання ОСОБА_2 в зазначеній квартирі.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним.

Згідно ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сімї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

В сенсі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач добровільно, без поважних на те причин не проживає за адресою спірної квартири понад рік.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 визнав позовні вимоги, їх визнання не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки відповідач понад встановлені законодавством строки відсутній за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає можливим постановити рішення про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втративши право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 84 в будинку № 100 по проспекту Свободи в місті Маріуполі Донецької області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 25 вересня 2018 року.

Суддя О.О. Костромітіна