Постанова

Іменем України

24 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 521/15102/16-ц

провадження № 61-23573св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Погрібного С. О., Ступак О. В. (суддя-доповідач), Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Одеської області від 05 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Журавльова О. Г., Комлевої О. С., Кравця Ю. І.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» (далі - КП «ЖКС «Черьомушки») про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона постійно проживає у квартирі АДРЕСА_1. Вказана квартира розташована на останньому поверсі будинку та неодноразово здійснювалося залиття через дах під час атмосферних опадів. У зв'язку із цим за погодженням із КП «ЖКС «Черьомушки», вона здійснила ремонт покрівлі будинку на загальну суму 12 050,00 грн, із яких 6 050,00 грн ? витрати на придбання будівельних матеріалів, 6 000,00 грн ? вартість робіт із ремонту покрівлі будинку. Однак КП «ЖКС «Черьомушки» визнано лише частину загальної суми витрат у розмірі 6 050,00 грн та погоджено включити цю суму у рахунок належних у подальшому до сплати ОСОБА_2 платежів на утримання будинку та прибудинкової території.

Вважаючи, що КП «ЖКС «Черьомушки» повинно відшкодовувати їй вартість понесених витрат на ремонт покрівлі у повному розмірі, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 12 050,00 грн, а також 20 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди та понесені нею судові витрати.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з КП «ЖКС «Черьомушки» на користь ОСОБА_2 суму витрат на ремонт покрівлі будинку у розмірі 12 050,00 грн. Стягнуто з КП «ЖКС «Черьомушки» на користь ОСОБА_2 2 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні інших вимог позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу понесені витрати, оскільки шкоди майну позивача завдано внаслідок бездіяльності уповноважених осіб КП «ЖКС «Черьомушки», яка полягає у неналежному утриманні покрівлі будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, позивачу заподіяно моральної шкоди, розмір якої із урахуванням принципу виваженості, розумності та справедливості складає 2 000,00 грн.

Рішення Апеляційного суду Одеської області від 05 квітня 2017 року апеляційна скарга КП «ЖКС «Черьомушки» задоволена частково. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2016 року у частині стягнення з КП «ЖКС «Черьомушки» на користь ОСОБА_2 витрат на ремонт крівлі будинку у розмірі 12 050,00 грн змінено. Зменшено розмір стягнутого із КП «ЖКС «Черьомушки» на користь ОСОБА_2 відшкодування з витрат на ремонт покрівлі будинку до 6 050,00 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що матеріали справи не містять доказів того, що позивач зверталася до КП «ЖКС «Черьомушки» про залучення для проведення ремонтних робіт з ремонту покрівлі будинку саме штатних робітників КП «ЖКС «Черьомушки». Позивачем самостійно прийнято рішення про залучення виконавця ОСОБА_3 для проведення вказаних ремонтних робіт. Крім того,факт виконання робіт з ремонту покрівлі не підтверджується відповідним актом виконаних робіт, а розписка від 28 липня 2016 року, на яку посилається позивач, не є належним доказом.

У травні 2017 року ОСОБА_2 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Одеської області від 05 квітня 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила суд скасувати рішення суду апеляційної інстанцій та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив усіх доказів та не встановив усіх обставин справи, у зв'язку із чим безпідставно зменшив розмір відшкодування понесених позивачем витрат. Факт виконання ремонту покрівлі підтверджується актом від 28 липня 2016 року, складеним КП «ЖКС «Черьомушки», а те, що ОСОБА_3 є штатним працівником відповідача підтверджується відповіддю від 18 квітня 2017 року № 383, наданою КП «ЖКС «Черьомушки».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 травня 2017 року відкрито касаційне провадження, витребувано матеріали справи та надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню із таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_2 постійно проживає та зареєстрована за цією адресою.

18 липня 2016 року комісією дільниці № 3 КП «ЖКС «Черьомушки» складений дефектний акт, згідно з яким покрівля будинку, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, потребує ремонту, для якого необхідні матеріали: євроруберойд ? 2 штуки, праймер ? 20 літрів. Вказані будівельні матеріали придбані за кошти ОСОБА_2, що підтверджується фотокопією товарного чека від 28 липня 2016 року № 153 та накладної від 28 липня 2016 року № 153 на загальну суму 6 050,00 грн. Представником позивача ОСОБА_4 оплачено вартість робіт із ремонту покрівлі будинку на загальну суму 6 000,00 грн, що підтверджується розпискою ОСОБА_3 від 28 липня 2016 року.

ОСОБА_2 зверталася із заявою до директора КП «ЖКС «Черьомушки» про здійснення перерахунку витрачених коштів на ремонт крівлі у рахунок платежів на утримання будинку та прибудинкової території. Але адміністрацією КП «ЖКС «Черьомушки» погоджено лише 6 050,00 грн, що підтверджується заявою ОСОБА_2 із відповідними резолюціями.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції чинній на час виникнення оспорюваних правовідносин (далі - Закон) утримання будинків і прибудинкових територій ? господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Пунктом 2 статті 13 Закону встановлено, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відносять до житлово-комунальних послуг і включають прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 24 Закону балансоутримувач зобов'язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил.

Пунктом 8 частини другої статті 25 цього ж Закону, передбачено, що управитель повинен забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів.

Згідно з пунктами 4.4.1, 4.4.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, під час експлуатації будинку необхідно забезпечувати відсутність дефектів конструктивних елементів даху. Інженерно-технічні працівники виконавця послуг повинні знати вузли несучих конструкцій і стан покрівлі, особливо в місцях сполучення з водостоками, будівельними конструкціями та устаткуванням, що проходить через покрівлю.

Споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг (пункт 3 частини першої статті 20 Закону).

Враховуючи наведені норми права, суди правильно встановили, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу понесені витрати, оскільки шкоди майну позивача завдано внаслідок бездіяльності уповноважених осіб КП «ЖКС «Черьомушки», яка полягає у неналежному утриманні покрівлі будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 57, частини першої статті 58 ЦПК України 2004 року доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 131, 132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215 ЦПК України 2004 року, визначено обов'язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, із яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до статті 400 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Тобто Верховний Суд не має права встановлювати обставини справи і оцінювати докази.

З огляду на викладене, змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції, належним чином встановивши всі обставини, обґрунтовано виходив із того, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту виконання ремонтних робіт, а тому вимоги позивача у цій частині не підлягають задоволенню.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції щодо встановленних обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, арішення суду апеляційної інстанції - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Одеської області від 05 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук

Судді:В. О. Кузнєцов

С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик