Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1057/18
Провадження № 2/382/547/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31.10.2018 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л. І.

при секретарі Чемерис С.О.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

Встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, в котрій зазначено, що 14 березня 2018 р. між нею та ОСОБА_3 укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований у реєстрі за номером 226. На підставі та на виконання умов укладеного Договору позики вона передала, а відповідачка отримала у власність грошові кошти у розмірі 90 450,00 гривень, що на момент укладання договору становило еквівалент 3350,00 доларів США, на умовах зворотності та строковості. Пунктом 4 Договору позики визначено, що сума позики отримана відповідачкою готівковими коштами до моменту підписання та нотаріального посвідчення договору позики в повному обсязі. У Договорі вони домовилися, що сума позики повинна бути повернута їй відповідачкою у строк до 14.04.2018 р. Однак, у вказаний строк відповідачка свої зобов"язання за договором позики не виконала, у зв"язку з чим просила стягнути з неї суму заборгованості за договором позики від 14.03.2018 р. у загальному розмірі 91679,13, з яких: сума позики складає - 90 450,00 грн.; сума 3% річних - 505,53 грн.; сума інфляційних - 723,60 грн.

В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачки звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідачка та її представник в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

В силу ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене в грошовій одиниці України- гривні, проте, в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові Cудової палати у цивільних справах Верховного Суду України від № 6-63 цс-13 від 18 вересня 2013 року, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

З договору позики, укладеного 14 березня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, (а.с. 5-6) вбачається, що ОСОБА_3 (Позичальник) отримала від ОСОБА_2 ( Позикодавця), а Позикодавець передала у власність Позичальнику на строк до 14.04.2018 р. грошові кошти у розмірі 90450 грн., що в еквіваленті становить 3350,00 доларів США, виходячи з курсу, що за домовленістю Сторін становить 27 грн. Пунктом 7 Договору передбачено, що у разі, якщо Позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

В судовому засіданні встановлено, що 14 березня 2018 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, на підставі котрого ОСОБА_3 отримала у позику від ОСОБА_2 на строк до 14.04.2018 р. грошові кошти у розмірі 90450 грн., що в еквіваленті становить 3350,00 доларів США, виходячи з курсу, що за домовленістю Сторін становить 27 грн. Згідно з п. 3 Договору, сторони домовились, що поверненню підлягає сума позики в гривнях, еквівалент якої становить 3350, 00 доларів США, виходячи з курсу Української міжбанківської ваоютної біріж, що буде встановлено на день повернення грошових коштів, у строки та в порядку, передбаченому цим Договором... Проте, відповідачка взяті на себе зобов'язання за договором позики не виконала, позичені кошти не повернула. Розмір 3 % річних за період виконання зобов"язання з 14.02.2018 р. по 21.06.2018 р. складає 505,53 грн., а інфляційні збитки за вказаний період- 723,60 грн., що підтверджується наданим позивачкою розрахунком.

Враховуючи вищеикладені обставини, суд вважає вимоги позову обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10,12, 79-81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 524, 533, 526,527, 610,625, 1046, 1047,1049 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 14.03.2018 р. у загальному розмірі 91 679 (дев"яносто одна тисяча шістсот сімдесят дев"ять) гривень 13 копійок, з яких: 90 450 грн. (дев"яносто тисяч чотириста п"ятдесят) гривень- сума позики, 505 (п"ятсот п"ять) гривень 53 копійки -три проценти річних та 723 (сімсот двадцять три) гривні 60 копійок -інфляційні збитки, а також 916 (дев"ятсот шістнадцять) гривень 80 копійок судового збору.

Повний текст рішення буде виготовлено 5 листопада 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя Литвин Л.І.