Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2887/18
Провадження №: 2/332/1414/18
01 листопада 2018 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Безлер Л.В.
при секретарі Жечевій А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Міського комунального підприємства «Основаніє» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, -
04.09.2018 року МКП «Основаніє» звернулося до суду з позовом про стягнення із відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно рішення Запорізької міської ради № 6 від 25.07.2012 року МКП «Основаніє» визнано виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій у м. Запоріжжі. Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_2, неналежним чином виконують свої обовязки зі сплати спожитих житлово-комунальних послуг із утримання будинку та прибудинкової території, у звязку із чим утворилася заборгованість за період з 01.10.2013 року по 31.08.2016 року у розмірі 3747, 93 грн. (а.с. 5), яку просять стягнути солідарно з відповідачів на їх користь, а також інфляційні втрати у розмірі 937,50 грн., 3% річних у розмірі 210,88 грн. та судовий збір, сплачений при подачі позову до суду у розмірі 1762,00 грн. Проти заочного розгляду справи не заперечує, на задоволенні позову наполягає.
У судове засідання представник позивача не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки у судове засідання суду не повідомив.
У судове засідання 01 листопада 2018 року відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з'явилися, повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили.
Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися без поважних причин, у зв'язку з цим суд відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розгляд справи по суті.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з'явилися в судове засідання без поважних причин та не подали відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи.
У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки регулюються Законом України від 24 червня 2004 р. № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг відносяться, зокрема, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів, тощо).
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Згідно рішення Запорізької міської ради № 6 від 25.07.2012 року МКП «Основаніє» визнано виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій (а.с. 12).
Як встановлено у судовому засіданні і підтверджено інформацією, наданою на запит суду Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 05.10.2018 року № 01-71/9927, 01-71/9928 відповідачі ОСОБА_1 з 30.12.2010 року, ОСОБА_2 з 11.03.2011 року, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.16,17).
Отже, проживаючи у зазначеній квартирі, відповідачі користувалися послугами з утримання будинку та прибудинкової території, які надавалися позивачем МКП «Основаніє», тобто фактично перебували з ним у договірних відносинах і є споживачами житлово-комунальних послуг, з огляду на положення ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Надання МКП «Основаніє» житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема інформацією МКП «Основаніє» про розмір заборгованості з витрат на утримання будинку та спожиті енергоносії (газ, електроенергія) з 01.08.2015 р. по 31.08.2016 року (а.с. 6).
Перелік послуг з утримання будинку та прибудинкової території надавався МКП «Основаніє» на підставі встановлених рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.08.2008 № 375.
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2015 року, судовий наказ по справі № 2-н-332/3333/15, виданий 13.08.2015 року Заводським районним судом м. Запоріжжя про стягнення у солідарному порядку з відповідачів на користь МКП «Основаніє» заборгованості за квартирну плату та комунальні послуги станом на 13.08.2015 р. в сумі 2341,16 грн. скасований (а.с. 4).
Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається.
За даним позивача, відповідачами не внесена в повному обсязі оплата житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території та сплати спожитих комунальних послуг за період з 01.10.2013 року по 31.08.2016 року, загальна сума заборгованості складає 3747,93 грн., що підтверджується розрахунком по особовому рахунку НОМЕР_3, відкритому на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 6), та довідкою МКП «Основаніє» № 353 від 16.08.2018 року (а.с. 5). Згідно розрахунків МКП «Основаніє» розмір інфляційних втрат за весь час прострочення складає 937,50 грн., 3% річних 210,88 грн. (а.с. 7).
Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що відповідачі не виконують свої зобов'язання та належним чином не оплачують надані житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим склалася заборгованість за період з 01.10.2013 року по 31.08.2016 року у розмірі 1341, 99 грн., яку суд вважає необхідним стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача МКП «Основаніє».
Щодо застосування до даних правовідносин ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд виходить із наступного.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.
В постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі N 6-2023цс15 висловлена правова позиція, що за відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов'язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України. Крім того, застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин також узгоджується із закріпленими в п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.
Тому, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що поряд із основною сумою боргу, з відповідачів слід стягнути на користь МКП «Основаніє» інфляційні втрати в розмірі 937,50 грн., а також три проценти річних від простроченої суми в розмірі 210,88 грн.
За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані по справі докази, дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у цій частині у повному обсязі.
Позивачем надано квитанцію про сплату судового збору на суму 1640,20 грн (а.с. 1), на підставі ч. 2 ст. 164 ЦПК України суд зараховує до суми судового збору 121,80 грн, сплачені раніше у порядку наказного провадження при звертанні до суду за видачею судового наказу 13.08.2015 року. Таким чином сума судового збору, що підлягає відшкодуванню позивачу складає 1762 грн.
Враховуючи, що суд задовільняє позовні вимоги, відповідно до п. 1 ч. 2 ст .141 ЦПК України витрати понесені позивачем на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідачів пропорційно, по 881,00 грн з кожного.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 223, 259, 263-265, 273, 274, 280-281, 352, 354, пунктами 8, 15.5 ч.1 Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Міського комунального підприємства «Основаніє» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, трьох відсотків річних та інфляційних втрат - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Заводського районного суду м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня ухвалення рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Л.В. Безлер