Справа № 428/598/18
Номер провадження 2/585/551/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумськоїобласті

в складі: головуючої судді Машини І.М.,

при секретарі Дмитренко М.О.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Ромни цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 державна нотаріальна контора Луганської області про встановлення факту сумісного проживання, визнання спадкоємцем, встановлення факту прийняття спадщини та вступ у спадщину, -

В С Т А Н О В И В :

13 березня 2018 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області Сєвєродонецьким міським судом Луганської області передано на розгляд вищевказану цивільну справу. Вимоги позову мотивовані тим, що 01 лютого 2017 року помер ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, після його смерті відкрилась спадщина, а саме: право на отримання пенсії в сумі 28173,00 грн.; право на одержання щомісячних страхових виплат втраченого заробітку в сумі 7391 грн. 98 коп., які належали спадкодавцю, але не були ним одержані за життя, та права на грошові вклади, що знаходяться в публічному акціонерному товаристві комерційному банку «ПРИВАТБАНК» на депозитних рахунках та на банківських картках. Між подружжям ОСОБА_4, шлюб було розірвано, після чого його колишня дружина ОСОБА_5 виїхала за межі України, для створення нової сім'ї. Приблизно 7-ми років (з січня 2010 року до дня смерті ОСОБА_4, а саме до 01.02.2017 року) позивачка проживала сумісно з ОСОБА_4 фактично перебуваючи разом з ним у цивільному шлюбі, вели спільне господарство, в період хвороби піклувалася за ОСОБА_4, а після його смерті займалась його похованням, у звязку з чим витрачала свої кошти.

Постановою про відмову у вчиненні нотарільної дії, виданої державним нотаріусом Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Луганської області ОСОБА_6 станом на 13.09.2017 р. у спадковій справі № 193/2017 заведеної Другою ОСОБА_3 ДНК 21.06.2017 р., окрім заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини є також заява про прийняття спадщини від імені ОСОБА_2, яка надійшла на адресу нотаріальної контори поштою, як зазначено у заяві, рідної сестри спадкодавця. Протягом останніх років свого життя ОСОБА_4, через свій похилий вік та тяжку хворобу, перебував у безпорадному стані. Постійно проходив лікування у лікарняних закладах та на дому, догляд за ним здійснювала ОСОБА_7 Про сестру ОСОБА_2 їй нічого не було відомо. За весь час проживання із ОСОБА_4 одним подружжям, від ОСОБА_2 допомоги у його адресу не надходило, як матеріальної, так і моральної. Також ОСОБА_4 не згадував про те, що в нього є рідна сестра ОСОБА_2

Позивач зверталасьдо Сєвєродонецького міського суду із заявою про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу між позивачем та ОСОБА_4, однак ухвалою Сєвєродонецького міського суду від 08.12.2017 року її заява залишина без розгляду, та розяснено право на звернення до суду з тих же обставин на загальних підставах в порядку позовного провадження.

Встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без шлюбу з ОСОБА_4 з січня 2010 року до дня його смерті необхідно позивачу для вступу у спадщину, яка відкрилась після його смерті, відповідно до ч.5 ст.1224, ст.1227, ч.1 ст.1229 Цивільного кодексу України, п. 5 ч. 1 ст. 256 Цивільно - процесуального кодексу України, ч. 2 ст. 61, ч. 1,2 ст. 74 Сімейного кодексу України.

В процесі розгляду справи позивач відмовилася від заявленої нею позовної вимоги усунути від права на спадкування спадщини, яка відчинилась після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_2 та признати ОСОБА_7 спадкоємцем першої черги.

Відповідач не погоджуючись з даним позовом подала суду відзив, в якому зазначає наступне.

З зазначеним переліком спадщини відповідачка погоджується та доповнила, крім переліченого в позові, до складу спадщини входить ще й квартира за адресою: АДРЕСА_1. Вважає, що позовні вимоги, протирічні. В обґрунтовування позову, позивачка посилається на ч.2 ст. 61, ч.1,2 ст. 74 СК України та ч.5 ст.1224, ст.1227, ч.1 ст.1229 ЦК України, однак згідно ПВСУ від 30.05.2008 № 7 Про судову практику у справах про спадкування «Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України...», вважає, що посилання на Сімейний кодекс України «Об'єкти права спільної сумісної власності» не має ніякого відношення до спадкового права, оскільки поняття шлюбу визначено в статті 21СК України - «Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя». Відповідно з викладеним, спадкоємицею першої черги за законом позивача «признати» неможливо. Позивачка ніяких доказів, яким чином відповідач ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві у позові не зазначила. В позові не зазначено скільки років ОСОБА_4 «перебував у безпорадному стані», де саме «проживали одним подружжям» позивач з ОСОБА_4, та якою «тяжкою хворобою» страждав спадкодавець, ОСОБА_7 використовує поняття «цивільний шлюб» яке відсутнє у Цивільному та Сімейному законодавстві України.

Відповідач є єдина близька родичка померлого, його рідна старша сестра. Крім неї у брата ніякого із кровної рідні не було. Брат підтримував родинний зв'язок з племінником її чоловіка ОСОБА_8 За життя брата у них були гарні довірчі стосунки, вінніколи не приховував від сестри обставин свого життя, розповідав про жінок з якими мешкав, стан свого здоров'я, розмір пенсії та інше. Їй відомо, що брат отримував пенсію у розмірі більш ніж 4000 грн., як шахтар та пенсію ЛНР у розмірі 5000 рос.руб., тож матеріальної допомоги не потребував. Відповідач надсилала брату речі та постільну білизну Новою поштою, посилки отримував на території України. На протязі 2010-2012 років брат проживав однією сім'єю, як чоловік та жінка без шлюбу, вів сумісний бізнес із ОСОБА_9 (мешкає: м.Стаханов, вул.Ударніка, буд.75).

Після початку конфлікту на Донбасі, та розмежування сторін, м.Стаханов (Кадіївка) знаходиться на тимчасово окупованій території України. Брат виїздив за межі м.Стаханов (Кадіївка) та з 25.11.2014 року по 25.11.2015 року постійно проживав з нею за адресою: Сумська обл. м.Ромни вул. Соборна, 2/32. Із свідком ОСОБА_10 брат підтримував тісні стосунки. Пенсійна справа ОСОБА_4 знаходиться в Роменському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області (42000, м. Ромни, б-p Шевченка, 8). Пенсію брат отримував у відділені Приват банк м. Ромни 16 місяців. На протязі з березня 2014 року по серпень 2015 року ОСОБА_4 мешкав у відповідача, та ніяка жінка з ним не проживала. 26.11.2015 року брат поїхав додому до м. Стаханов. Вони постійно спілкувались з ним по Skape, він ніколи не розповідав, що з ним проживає у якості «цивільної дружини» позивачка.

Зі слів брата відповідачці відомо, що у нього періодично були серцеві та головні болі, він звертався до лікарів, лікувався стаціонарно та амбулаторно. Однак ніколи не жалівся, що перебуває у безпорадному стані та потребує стороннього догляду. В наданих документах лікарів відсутня вказівка - потребує стороннього догляду. Зробити висновок, на підставі наданих копій медичних документів, що ОСОБА_4 знаходився у «безпорадному стані» неможливо. Причина смерті ОСОБА_4, згідно довідки №47 від 1.02.2017 року - серцева недостатність, ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз.

Вважає, що позивач не надала ніяких доказів проживання зі спадкодавцем однією сім'єю, не менш як п'ять років, до часу відкриття спадщини, оскільки вони не були пов'язані спільним побутом, не мали взаємних прав та обов'язків. ОСОБА_4 не був похилого віку, йому тільки було 69 років. За життя, брат розповідав їй, що з часу повернення його до м. Стаханов, восени 2015 року, під час хвороби йому надавали допомогу приятелі та друзі, більше усіх опікувався ним ОСОБА_11 (син його близького покійного друга, з яким він працював разом на шахті Максимівська) якому він довіряв, навідував дома та у лікарні, купував продукти харчування, приносив готову їжу, допомагав по дому, забирав речи для прання. Приїхати навідати брата відповідач не мала можливості, за станом здоров'я, відстанню проживання (800км), складністю дороги та відсутності реєстрації у м. Кадіївка (Стаханов), що унеможливлює перетинання пропускного пункту на тимчасово окуповану територію України.

Восени 2016 року відповідач дізналась від брата, що ОСОБА_7, жінка яка до нього ходила, наполягала на його госпіталізації до психіатричної лікарні, для того щоб визнати його психічно хворим. Зі слів брата, ОСОБА_7 відправила його до психіатричного відділення Стаханівської психіатричної лікарні, де він перебував на протязі 18 днів та приймав сильнодіючі нейролептики. Також брат неодноразово розповідав, що почав раптово хворіти саме після того як ОСОБА_7 стала приходити до нього додому. У вересні 2017 року відповідач дізналась, що існує заповіт на квартиру брата. Вважає, що під дією ліків ОСОБА_7, умовила брата, який знаходився під дією нейролептиків, підписати заповіт на її ім'я посвідчений нотаріусом м.Стаханов (Кадіївка) ЛНР. Визнати цей заповіт недійсним відповідач не має можливості, оскільки інформація про його наявність у Спадковому реєстрі (заповіти/спадкові договори) відсутня. Однак має намір зробити це після отримання копії цього документу та відновлення судочинства у м. Кадіївка Луганської області.

Оригінали документів ОСОБА_4: паспорт громадянина України, РНОКПП, пенсійне посвідчення, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та золота картка Приват банка брат особисто передав ОСОБА_11 (із розпорядженням про його поховання). ОСОБА_11, після смерті брата, займався його похованням, отримав лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_4 №47 від 1.02.2017року, оформив договір -замовлення на організацію та проведення поховання від 02.02.2017 року (розмір витрат становив 12614руб., отримав свідоцтво про поховання від 02.02.2017року та довідку про поховання ОСОБА_4на кладовищі «Максимивське» м.Стаханов, провів поминальний обід. Факт, що саме ОСОБА_11 здійснив поховання ОСОБА_4 у м.Кадіївка (м.Стаханов) встановлений рішенням Сєвєродонецького міського суду від 16.06.2017 року

(справа №428/5957/17).

На підставі викладеного, відповідач вважає, що позивач не надав допустимих, достатніх та достовірних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог (ст.ст.78-80 ЦПК України) у звязку з чим просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала і просила його задовільнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні посилаючись на обґрунтування викладені нею в відзиві.

Третя особа: ОСОБА_3 державна нотаріальна контора Луганської області в судове засідання не зявилася, проте повідомлялася про розгляд справи належним чином.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис 544, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 25.12.2002 року розірвано (а.с.7).

Згідно пенсійного посвідчення № встановлено, що ОСОБА_4 є пенсіонером, термін дії довічно, дата видачі 07.04.2011 року (а.с.9).

01 лютого 2017 року помер ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-БК №397525 (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, а саме: право на отримання пенсії в сумі 28173,00 грн.; право на одержання щомісячних страхових виплат втраченого заробітку в сумі 7391 грн. 98 коп., які належали спадкодавцю, але не були ним одержані за життя, та права на грошові вклади, що знаходяться в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на депозитних рахунках та на банківських картках.

Згідно рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 червня 2017 року, встановлено факт смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 Полтавської облсті, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер 01.02.2017 року у м. Кадіївка, Луганської області, Україна, у віці 68 років (а.с.50).

Згідно постанови державного нотаріуса Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Луганської області ОСОБА_6 від 13.09.2017 року встановлено, що ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку майна та свідоцтва про право власності на ? частку майна після смерті 01.02.2017 року ОСОБА_4 - відмовлено (а.с.19-20).

Згідно постанови державного нотаріуса Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Луганської області ОСОБА_6 від 20.09.2017 року встановлено, що ОСОБА_12 у видачі на імя ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало спадкодавцю ОСОБА_4 - відмовлено через розбіжності в написанні прізвища (а.с.19-20).

Згідно рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02.02.2018 року, встановлено факт родинних відносин, що померлий ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, є рідним братом ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.52-53).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що приблизно 7-ми років з січня 2010 року до дня смерті ОСОБА_4, а саме до 01.02.2017 року вона проживала сумісно з ОСОБА_4 фактично перебуваючи разом з ним у цивільному шлюбі, разом вони вели спільне господарство, з 2016 року ОСОБА_4 почав хворіти, в період хвороби вона піклувалася за ним, а після його смерті займалась його похованням, у звязку з чим витрачала свої кошти. Протягом останніх років свого життя ОСОБА_4, через свій похилий вік та тяжку хворобу, перебував у безпорадному стані. Постійно проходив лікування у лікарняних закладах та на дому, догляд за ним здійснювала ОСОБА_7

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона є єдиною близькою родичкою померлого ОСОБА_4, рідна старша сестра. Крім неї у брата ніякого із кровної рідні не було. За життя брата у них були гарні довірчі стосунки, він ніколи не приховував від сестри обставин свого життя, розповідав про жінок з якими мешкав, стан свого здоров'я, розмір пенсії та інше. Позивачка не була його цивільною дружиною. В 2014 році брат приїхав до неї в м. Ромни Сумської області і прожив в неї приблизно року. Хотів жити і надалі в Ромнах. За життя брат говорив, що знайшов годувальницю соц. працівника (мав на увазі позивачку), платив їй кошти. Відповідачка зазначила, що з позивачкою не спілкувалася. Про те, що вони проживали однією сімєю нічого не знає. Брат мав в Луганську квартиру. В 2000 році розійшовся з дружиною, власних дітей у них не було. Брата ОСОБА_4 поховали в Стаханові, похованням займався довірена особа ОСОБА_11, який витратив свої власні кошти на поховання. В 2014 році ОСОБА_4 мав тісні звязки з ОСОБА_10

Допитаний в судовому засіданні свідок позивача ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_6, суду пояснив, що він є сином позивачки, з відповідачем ніколи не спілкувався. Мати познайомилася з ОСОБА_4 в 2010 році, після чого проживали разом, але деякий час він відїжав до сестри в Ромни та до родичів в Білорусію, його не було максимум місяць. З 2016 року ОСОБА_4 почав хворіти. Останній місяць разом не проживали, лише доглядали за ним, оскільки хворіла мати позивачки, яка потребувала догляду. ОСОБА_4 мав складний характер. Він хотів оформити пенсію на Україні, з цієї ж причини поїхав на Україну.

Допитаний у судовому засіданні свідок відповідача ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_7, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_8, є пенсіонером, пояснила, що позивача не знає, з відповідачкою є сусідами, підтримують гарні відносини, чи був одружений і чи проживав однією сімєю ОСОБА_4 вона не знає, до сестри він приїздив кожен рік, в 2014-2015 роках проживав у відповідачки в м. Ромни Сумської області.

Допитаний у судовому засіданні свідок відповідача ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_9, суду пояснила, що позивачку не знає, з відповідачем подруги. ОСОБА_4 постійно приїздив до відповідачки, то на тиждень, то на місяць, в 2014-2015 роках поїхав в Стаханов з метою продати там квартиру і переїхати жити в м. Ромни Сумської області, просив підшукати квартиру в Ромнах в січні 2017 року. Про дружину нічого не казав, говорив що знайшов годувальницю. Зазначила, що вона мала з ОСОБА_4 тісні стосунки в 2014-2015 роках.

Допитаний у судовому засіданні свідок відповідача ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_10, пенсіонер, суду пояснила, що з відповідачкою знайомі, позивачку не знає, на похованні познайомилися, ОСОБА_4 знає 30 років, працював на шахті, жив з дружиною, дітей не було, почав жити з іншою жінкою, і також не склалося, з 2012 по 2017 роки взагалі ні з ким не проживав і разом з ним нікого не бачила. Говорив, що познайомився з жінкою буде в нього прибирати, грошей їй не платить. Зазначила, що готувала та привозила ОСОБА_4 їжу до лікарні. Вранці, коли точно не зазначає, позвонила ОСОБА_7 і сказала, що помер ОСОБА_4Я, вона з ним не ночувала, ввечері зачинила двері і пішла. Також, зазначила, що ОСОБА_4 спілкувався з ОСОБА_17, коли саме не пам'ятає, жили вони більше у ОСОБА_17, вона була у них в гостях.

Допитаний у судовому засіданні свідок відповідача ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_11, суду пояснив, що є пенсіонером, за професією лікар уролог, з позивачем стосунків не має, з відповідачем знайомі, ОСОБА_4 знає більше 30 років, він звертався до нього за допомогою як пацієнт і як товариш, оскільки мав проблеми зі здоров'ям, а саме: безпліддя та дисфункція статевих органів, та не міг мати статевих стосунків з жінками. ОСОБА_4 розповідав йому, що до 2016 року 1,5 роки він перебував у своєї сестри, оформляв пенсію. Також, до 2017 року проживав самостійно. Виділяв кошти на продукти та медикаменти. В 2016 році перебував на стаціонарному лікуванні і в цей же час перебував на лікуванні в психіатричному закладі. Всі витрати на лікування були за рахунок ОСОБА_4 Іноді заперечував, щоб йому щось привозили, бо приїде ОСОБА_7 і все привезе. Щодо праски речей, то всі тяжкі речі передавались йому, оскільки він має фірму, яка займається праскою речей. Іра займалася прибиранням. Вранці зателефонувала ОСОБА_7 і повідомила що ОСОБА_4 помер, вважає що він помер десь ввечері (10-12 годин тому). На порозі була сумка з речами. Витрати на поховання давав ОСОБА_11, це його власні кошти. При житті ОСОБА_4 розповідав йому, що знайшов сиділку Іру, в неї була мама, яка вимагала постійної допомоги у звязку з онкологічним захворюванням. Йому відомо, що ОСОБА_4 до 2013 року жив разом з ОСОБА_9. Жіночих речей в його квартирі не було, спільних покупок з позивачкою не було, разом з ОСОБА_4 на вулиці позивачку не бачив. За життя ОСОБА_4 говорив, що хоче написати заповіт.

Згідно довідки про взяття на облік, переміщеної з тимчасово окупованої зони № від 26.11.2014 року та довідки ОСББ «Затишок» №4 від 14.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 з березня 2014 по серпень 2015 року постійно проживав з відповідачем за адресою: Сумська обл.,м.Ромни вул. Соборна, 2/32.

Пенсійна справа на ОСОБА_4 знаходиться в Роменському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області (42000, м. Ромни, б-p. Шевченка,8). Пенсію ОСОБА_4 отримував у відділені Приват банк м. Ромни 16 місяців, оригінали письмових доказів (запити та відповіді на них) знаходяться в матеріалах спадкової справи (№193/2017) Другій ОСОБА_3 державній нотаріальній конторі.

З показів свідків наданих в судовому засіданні та медичних довідок, які маються в матеріалах справи вбачається, ОСОБА_4 тяжких хвороб не мав, інвалідом не був. Згідно виписного епікризу №7727/1085 ОСОБА_4 перебував на лікуванні з 24.08 по 9.09.2016 року, діагноз при виписці - Хронічний бронхіт стадія загострення, ускладнення: пневмофіброз, емфізема, ЛН І ст.; супутні: невроз глотки-гортані, МКД, хронічний пієлонефрит, аденома простати, нефропротоз І-ІІ ст. (рекомендовано: Диспансерний нагляд лікаря-терапевта, АЦЦ-600-1т/в день, Мукалтін 1тх3р/д, полівітаміни, навчання у «Школі здоров'я»). Тяжкою хворобою назвати хронічний бронхіт неможливо, рекомендація лікаря про навчання у «Школі здоров'я» протилежні заяві позивача «перебування у безпорадному стані». Згідно виписного епікризу, історія хвороби №1263 ОСОБА_4 перебував на лікуванні з 8.10 по 22.10.2016 року, основний діагноз при виписці - ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, супутній АСТМ II ст. ДЭП встадії суб-ції. В наданих документах відсутня вказівка - потребує стороннього догляду. Причина смерті ОСОБА_4, згідно довідки №47 від 1.02.2017 року-серцева недостатність, ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз. Таким чином, зробити висновок, на підставі наданих копій медичних документів, що ОСОБА_4 знаходився у «безпорадному стані» суд не може.

Згідно ПВСУ від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" п.6 «Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки,одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК».

У ч.2 ст.1259 ЦК України зазначено - «Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала,надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилии вік,тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані».

У п. 21 ПВСУ від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено - «При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те,що сім'ю складають особи, які спільно проживають,пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом».

Доводи позивачки, що вона проживала сумісно з ОСОБА_4 та фактично перебувала разом з ним у цивільному шлюбі, вели спільне господарство, спростовуються показами свідків на стороні відповідача, які, кожен зокрема, підтвердили, що ОСОБА_4 за життя з 2012 року по 2017 рік ні з ким не проживав, йому допомагала соц.працівник ОСОБА_1, займалася прибиранням, всі витрати були за рахунок ОСОБА_4 Позивач не надала суду належних доказів проживання зі спадкодавцем однією сім'єю, не менш як п'ять років, до часу відкриття спадщини, оскільки вони не були пов'язані спільним побутом, не мали взаємних прав та обов'язків.

Крім того, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4, його похованням займався ОСОБА_11, який отримав лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_4 №47 від 1.02.2017 року, оформив договір-заказ на організацію та проведення поховання від 02.02.2017 року (розмір витрат становив 12614 руб., що підтверджується товарним чеком №108 та накладною №108 від 01.02.17р.), отримав свідоцтво про поховання від 02.02.2017 року та довідку про поховання ОСОБА_4 на кладовищі «Максимивське» м.Стаханов, провів поминальний обід (а.с.60-63). Факт, що саме ОСОБА_11 здійснив поховання ОСОБА_4 у м. Кадіївка (м.Стаханов) встановлений рішенням Сєвєродонецького міського суду від 16.06.2017року (справа №428/5957/17).

Надані позивачем накладна №93 від 01.02.2017 року ФОП ОСОБА_18 15364 руб., накладна з їдальні без № від 11.03 без зазначення року ФОП ОСОБА_19 3637,70 руб. на ім'я ОСОБА_7 не є допустимим та достовірним доказом на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, оскільки одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно вимог ст.12 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10.07.2003 №1102-IV в редакції від 09.12.2015, «Особа, яка зобов'язалася поховати померлого, на підставі, свідоцтва про смерть звертається згідно із статтею 8 цього Закону до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладення відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання. Ця особа має право вибирати виконавців послуг серед суб'єктів господарської діяльності, які уклали договори із сільським головою або ритуальною службою про надання цих послуг».

Суд не погоджується з доводами позивача про те, що ОСОБА_4 при житті не спілкувався зі своєю сестрою, оскільки в матеріалах справи мається роздруківка переписки між ОСОБА_4 та відповідачкою в Skape, починаючи з 19.05.2013 року по 14.04.2016 року, крім того маються світлини з зображенням ОСОБА_4 біля памятника Шевченка в м. Ромни Сумської області, що підтверджує той факт, що ОСОБА_4 приїжав до своєї сестри в м. Ромни Сумської області.

Зогляду на викладене, аналізуючи норми законодавства, враховуючи розяснення ВСУ, приймаючи до уваги всі докази надані сторонами, та покази свідків, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів та не доведено в судовому засіданні фактів сумісного проживання з ОСОБА_4, визнання ОСОБА_1 спадкоємцем, встановлення факту прийняття нею спадщини та вступ у спадщину після смерті ОСОБА_4, у звязку з чим суд відмовляє в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 14, 81,82, 89, 259, 263 265, 273 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 державна нотаріальна контора Луганської області про встановлення факту сумісного проживання, визнання спадкоємцем, встановлення факту прийняття спадщини та вступ у спадщину - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п.15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 30.10.2018 року.

Суддя підпис:

Копія вірна...

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_20