Дата документу 31.10.2018 Справа № 320/3820/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 320/3820/18

Провадження №22-ц/807/228/18

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М.,

суддів Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 серпня 2018 року в складі судді Колодіної Л.В. в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Укрпошта», про визнання правовідносин за договором споживчого кредиту припиненим в порядку захисту прав споживачів,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк», третя особа: ПАТ«Укрпошта», про визнання правовідносин за договором споживчого кредиту припиненим в порядку захисту прав споживачів.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до укладеного договору у формі заяви-оферти 009-07790-161213 від 16.12.2013 року ПАТ "Дельта банк" надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 6763,00 грн. на строк 36 місяців, за умовами якого ОСОБА_2 щомісяця повинна сплачувати на користь ПАТ "Дельта банк" 276 грн. Договір укладений у формі оферти, яку було акцептовано банком 16.12.2013 року відповідно і у порядку до п.2.1 ч.4 Заяви.

Впродовж всього строку кредитування у позивачки не виникало труднощів із погашення заборгованості, прострочень вона не припускала, і станом на день подання позову виконала усі умови договору. Вказані обставини підтверджуються розрахунковими касовими документами, копії яких додаються до позову.

Позивачка звернулася до банку зі скаргою (усною) з питань постійних дзвінків колекторських служб щодо наявності заборгованості, і їй за результатами її усного звернення було направлено лист №05-3007308 від 06.07.2015 року, відповідно до якого повідомлено, що її платіж у розмірі 300 грн. від 26.02.2015 року на рахунках банку не значиться.

Позивачка повторно звернулася на гарячу лінію, і до неї надійшов ще один лист №б/н від 06.06.2016 року, згідно якого вбачається, що у позивачки обліковується заборгованість за кредитом в сумі 3212,00 грн.

В поясненні на гарячій лінії банку позивачку повідомили у грубій формі, що вона є боржником, її внесуть до "чорного списку" банківських клієнтів. При цьому пояснили, що борг виник з причин несплати чергового платежу одноразово.

Також позивачці на гарячій лінії повідомили, що дійсно, між УДППЗ "Укрпошта" та АТ "Дельта банк" діє укладений 07.02.2013 договір №934-33 на приймання платежів, згідно з яким УДППЗ "Укрпошта", в особі своїх філіалів, прийняв на себе зобовязання надавати АТ "Дельта банк" послуги з приймання обєктами поштового звязку платежів у національній валюті України від споживачів для перерахування їх на рахунок, відкритий у АТ "Дельта банк" відповідно до пункту 4.1.2 Договору, одним із зобов'язань, прийнятих на себе УДППЗ "Укрпошта", є своєчасність перерахування суми прийнятих платежів на рахунок АТ "Дельта Банк" та передача реєстрів прийнятих платежів у строки, встановлені Договором.

Крім того, позивачка отримала в УДППЗ "Укрпошта" підтвердження про проведення банком її "втраченого" платежу згідно з договором №26-233 від 19.10.2011 р..

Після цього, 10.08.2016 року, достроково сплативши повну суму за кредитом, позивачка звернулася до установи банку із заявою, в якій просила надати довідку про закриття кредиту, а також не турбувати своїми дзвінками колекторів. Замість того, 20.11.2017 року, позивачці вже від компанії Укрборг надійшов лист, згідно якого вона має нібито сплатити борг за даним кредитом в сумі 4905,16 грн..

Разом із договором, на виконання вимог Правил надання банками України інформації споживачу про умов кредитування та сукупну вартість кредиту, позивачці було надано, зокрема, пам'ятку позичальника щодо погашення кредиту на товари/послуги та кредиту готівкою, згідно якої вбачається розмір і терміни погашення кредиту, способи і порядок внесення коштів на рахунок погашення, перелік уповноважених установ на здійснення прийняття коштів від позичальника на погашення заборгованості за кредитом.

Позивач зауважує, що з платіжних документів вбачається, що ПАТ "Дельта банк" за власної ініціативи пропонує, як спосіб погашення кредиту, користуватись послугами УДППЗ "Укрпошта".

Позивачка вказує, що спірний платіж, за несплату якого їй нарахована надумана пеня, насправді був проведений банком і усі претензії АТ "Дельта банк" до неї є безпідставними.

Враховуючи викладене, позивачка просила визнати правовідносини, що випливають з договору № 009-07790-161213 від 16.12.2013р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» () та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), припиненими у звязку із належним виконанням.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 серпня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Визнано правовідносини, що випливають з договору № 009-07790-161213 від 16.12.2013р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» () та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), припиненими у звязку із належним виконанням.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь держави судовий збір в розмірі 704, 80 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, неналежну оцінку доказів, неправильне застосування судом норм матеріального права, просило рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з виписки по особовому рахунку позивача № 4752 за період з 17.12.2013 р. по 27.06.2018 р. вбачається, що 16.03.2015 р. передбачений графіком до кредитного договору платіж у розмірі 276, 00 грн. на рахунок позичальника не надходив. Суд першої інстанції необґрунтовано прийняв пояснення третьої особи, зазначивши у рішенні, що незарахування платежу ОСОБА_2 від 26.02.2015 р. мало місце внаслідок зупинення ПАТ «Дельта Банк» перерахування коштів з рахунку за платіжним дорученням Укрпошти, адже саме УДППЗ "Укрпошта" був порушений обовязок перерахування прийнятих від споживачів платежів на рахунок ПАТ «Дельта Банк». Вина ПАТ «Дельта Банк» у ненадходженні платежу від 26.02.2015 р. у розмірі 300 грн. на рахунок позичальника відсутня. Висновки суду про належне і повне виконання позичальником обовязків за кредитним договором не відповідають дійсним обставинам справи.

Від ПАТ «Укрпошта» надійшов відзив на апеляційну скаргу, де зазначено, що позивачкою надано квитанції про сплату кредитної заборгованості через поштове відділення «Укрпошти» ЦПЗ№4 м. Мелітополя та відділенні «Дельта Банку» в повному обсязі. Провини позивачки в не зарахуванні її платежу кредитної заборгованості немає, оскільки з моменту введення в ПАТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації 02.03.2015 року, банк зупинив перерахування платежів за Договором на приймання платежів від 07.02.2013 року № 934-33 шляхом списання коштів із рахунку УДППЗ «Укрпошта», у звязку з чим платіжні доручення підприємства були повернуті без виконання. На теперішній час ПАТ «Укрпошта» заборгованість перед ПАТ «Дельта банк» погашено у встановленому законом порядку , про що надано копія відповідного листа з банку та платіжні доручення ( а.с.156-165).

Від ОСОБА_2 надійшли заперечення проти скарги, в яких вказано, що позивачкою виконано зобовязання за кредитним договором у повному обсязі, умови договору виконувала за платіжними документами, які були надані їх банком. Просила ухвалити рішення згідно вимог чинного законодавства України, розгляд справи провести без її участі ( а.с.153-154).

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Апеляційного суду Запорізької області від 27.09.2018 року справу передано у провадження судді Воробйової І.А.

Ухвалами Апеляційного суду Запорізької області від 28 вересня 2018 року відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду з урахуванням вимог абз. 3 п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», де передбачено, що апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах; відповідно до положення п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, згідно якого до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область, з місцезнаходженням у місті Запоріжжя.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зазначену цивільну справу було передано до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Запорізького апеляційного суду від 12.10.2018 року справу передано у провадження судді-доповідача ОСОБА_3 та визначено склад колегії: головуючий суддя Кримська О.М., судді: Бєлка В.Ю., Дашковська А.В.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року зазначену цивільну справу прийнято до провадження колегією судів у складі: головуючий суддя Кримська О.М., судді: Бєлка В.Ю., Дашковська А.В.

Представник ПАТ «Укрпошта» до суду апеляційної інстанції не зявився, повідомлений про місце та час розгляду справи згідно до вимог ст..ст.128,130 ЦПК України ( а.с.152).

ОСОБА_2 в запереченнях на скаргу просить розгляд справи провести без її участі ( а.с.153-154).

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, враховуючи положення ч.2 ст.. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ «Дельта банк», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючі позовні вимоги, виходив з того, що позивачкою надано квитанції про сплату кредитної заборгованості через поштове відділення «Укрпошти» ЦПЗ №4 м. Мелітополя та відділення «Дельта Банку» в повному обсязі, провини позивачки в незарахуванні її платежу немає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та відхиляє аргументи, викладені в апеляційній скарзі з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 009-07790-061213, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 6763,00 грн. з розрахунку 0.01 % річних за користування кредитом на строк 36 місяців, на споживчі цілі (а.с.12-13).

Згідно п. 4 частини 4 кредитного договору погашення кредитної заборгованості здійснюється щомісячно не пізніше 16 числа кожного місяця, шляхом зарахування грошових коштів у сумі 276.00 грн. у відповідності до Графіку платежів, наведеному у Додатку 1 до цієї пропозиції, який є невідємною частиною цієї пропозиції на відкритий рахунок № 4752 відповідно до порядку і умов, визначених Правилами.

ОСОБА_2 щомісячно погашала кредитну заборгованість в період з 16.12.2013 р. по 10.08.2016 р., що підтверджується квитанціями про сплату, а саме: 26.12.2013 р. 300 грн., 27.01.2014 р. 300 грн., 25.02.2014 р. 300 грн., 25.03.2014 р. 300 грн., 29.04.2014 р. 300 грн., 26.05.2014 р. 300 грн., 26.06.2014 р. 300 грн., 30.07.2014 р. 300 грн., 26.08.2014 р. 300 грн., 30.09.2014 р. 300 грн., 30.10.2014 р. 300 грн., 28.11.2014 р. 300 грн., 09.01.205 р. 300 грн., 30.01.2015 р. 300 грн., 26.02.2015 р. 300 грн., 31.03.2015 р. 300 грн., 23.04.2015 р. 300 грн., 31.03.2015 р. 300 грн., 18.05.2015 р. 300 грн., 15.06.2015 р. - 276 грн., 13.07.2015 р. 276 грн., 12.08.2015 р. - 276 грн., 11.09.2018 р. 300 грн., 15.10.2015 р. 300 грн., 09.11.2015 р. 300 грн., 09.12.2015 р. 300 грн., 13.01.2016 р. 300 грн., 15.02.2016 р. 300 грн.,14.03.2016 р. 300 грн., 13.04.2016 р. 300 грн., 16.05.2016 р. 300 грн., 17.06.2016 р. 300 грн., 19.07.2016 р. 300 грн., 10.08.2016 р. 377 грн. (а.с.17-27).

Враховуючи проведені оплати за вказаними квитанціями, позивачка ОСОБА_2 достроково та повністю виконала свої зобов'язання за кредитним договором №009-07790-161213 від 16.12.2013 року, сплативши всю суму заборгованості за кредитом.

06.07.2015 року ОСОБА_2 отримала від Тимчасової адміністрації лист-відповідь вих. № 05-3007308 на її звернення, відповідно до якого повідомлено, що її платіж у розмірі 300 грн. від 26.02.2015 року на рахунках банку не значиться та запропоновано звернутись з оригіналом квитанції до відділення УДППЗ "Укрпошта", в якому був здійснений платіж (а.с.6).

10.08.2016 р. ОСОБА_2 письмово звернулась до керівництва ПАТ «Дельта Банк» с заявою про зарахування платежу від 26.02.2015, здійсненого через відділення «Укрпошти» (а.с.9).

11.08.2016 р. ОСОБА_2 отримала від Відповідача лист-відповідь вих. № 05-3316713 на її звернення, в якому свою позицію Банк знову обґрунтував тим, що "платіж у розмірі 300,00 грн., що був сплачений 26.02.2015 р. на рахунок Банку не надходив. УДППЗ "Укрпошта" не підтвердило свої посилання на те, що її платіж було перераховано до Банку, а підтвердженням здійсненого УДППЗ "Укрпошта" перерахування коштів може бути оригінал відповідного платіжного документа, який засвідчує фактичне перерахування УДППЗ "Укрпошта" коштів до Банку (а.с.10).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Разом із тим ч. 4 ст. 613 ЦК України передбачено, що боржник за грошовим зобовязанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора, тобто у випадку, якщо кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають iз суті зобовязання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обовязку (частина перша цієї статті).

Якщо боржник доведе, що не виконав грошового зобов'язання через прострочення кредитора, він звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, оскільки порушення грошового зобов'язання у вигляді його прострочення боржником не настало i в такому разі вважається, що виконання зобов'язання відстрочено на час прострочення кредитора (частина друга статті 613 ЦК України).

За правилом ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка вчасно, відповідно до умов кредитного договору сплачувала регулярні платежі. ОСОБА_2 надала суду квитанції, що підтверджують сплату нею всіх платежів по погашенню заборгованості.

Суд першої інстанції вірно дійшов висновку щодо відсутності вини позивачки в незарахуванні платежу від 26.02.2015 року за кредитним договором № 009-07790-061213.

Доводи апеляційної скарги про відсутність відповідальності ПАТ «Дельта банк» за строки та умови перерахування грошових коштів, спрямованих клієнтом на погашення заборгованості за договором через інші уповноважені банки, організації та фінансові установи України не спростовують правильних висновків суду, оскільки умовами договору та діючим законодавством України такої відповідальності не покладено і на клієнта банку.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішенням Господарського суду м. Києва від 07 червня 2016 року, постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 р. в справі № 910/18975/15 встановлено, що незарахування коштів, прийнятих від споживачів, відбулось внаслідок неналежного виконання УДППЗ «Укрпошта» своїх обовязків за договором від 07.02.2013 року № 934-33, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_2 не є стороною цих договірних зобов'язань, а тому позбавлена можливості впливати на дії банку та його контрагентів. Встановлені в зазначеній справі обставини не впливають на виконання належним чином позивачем обов'язку щодо сплати коштів за договором.

Колегія суддів дійшла висновку, що позивачка довела виконання своїх зобовязань за кредитним договором №009-07790-161213 від 16.12.2013 року.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та не спростовані апелянтом належним чином.

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин судова колегія прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 02 листопада 2018 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: В.Ю. Бєлка

ОСОБА_1