Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2715/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02.11.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дітей, стягнення заборгованості по аліментам.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19.02.2016 року з відповідача ОСОБА_2 вирішено стягувати на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти по 1000 гривень, щомісячно, на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Позивач зазначає, що на даний час по 1000 гривень аліментів на дітей є недостатньо у звязку з підвищенням цін на продукти, одежу та інші потреби дітей. Позивач не має змоги самостійно забезпечувати дітей матеріально, щоб забезпечити їх нормальним дитячим розвитком. Ціни суттєво змінилися з 2016 року. Діти постійно ростуть і потреби в купівлі цих речей є необхідними. Позивач працює, здійснює догляд за дітьми самостійно, це ще більше ускладнює позивачки становище. Тому просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 2 000 гривень щомісячно на кожну дитину та 60 000 гривень заборгованості по аліментам.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву про розгляд спарви у її відстуності.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Розгляд справи проведено відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК з ухваленням заочного рішення.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Позивач з відповідачем є батьками: неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5,6).

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19.02.2016 року з відповідача ОСОБА_2 вирішено стягувати на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти по 1000 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття (а.с.9-10).

Заборгованість по сплаті аліментів становить 60 000 гривень (а.с.23).

Суд констатує, що згідно п.2 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У відповідності до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років у 2018 році становить (становитиме) від 1860,00 грн до 2027,00 грн на 31.12.2018.

Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають діти, на їх утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини тощо, є загальнозрозумілими та не викликають сумнівів у суду.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я стягувача чи боржника та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України.

Суд погоджується з твердженням позивача за позовом про зростання цін на продукти харчування, одяг, ліки тощо, внаслідок чого витрати на утримання дітей значно збільшуються. Дані обставини є загальновизнаними.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 ч. 1 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України). За змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення по збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред'явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили.

Тож слід визнати, що матеріальне становище одержувача аліментів як одна з умов, із якою пов'язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дітей істотно зросла, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру як такі.

Беручи до уваги результат виконання сторонами обов'язку доказування обставин, що мають значення в справі, слід констатувати, що під час судового розгляду не встановлено і не доведено підстав для відступу від засад щодо загалом рівного обов'язку батьків у матеріальному утриманні дітей.

Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв'язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо.

На переконання суду, з урахуванням фактичних обставин справи, динаміки значення базового соціального стандарту, вимога позивача щодо розміру аліментів не є надмірною, а аліменти у твердій грошовій сумі 2000,00 грн. на кожну дитину протягом достатньо тривалого часу забезпечуватимуть грошове утримання дітей, у звязку позов в цій частині підлягає до задоволення.

Поряд з цим, вимоги позову про стягнення заборгованості по аліментам задоволенню не підлягають.

Так, Згідно із ч. 1 ст. 187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі га на строк, які визначені у цій заяві.

За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що переду вали пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь мину лий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за мину ній час га заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Суд враховує, що відповідач є працездатним, визначений судом розмір аліментів не є значним, та відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності, у звязку з чим з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину.

За встановлених обставин позов підлягає до частково задоволення.

Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні рішенням Виноградівського районного суду від 19.02.2016 року, а предметом судового розгляду є зміна розміру аліментів, то в даному випадку змінений розмір аліментів повинен стягуватись від дня набрання чинності рішенням суду.

Судові витрат від оплати яких позивач звільнений, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, 267, 268, 280, 284, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19.02.2016 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків 301872791, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, надалі стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Відповідачу, який не зявився в судове засідання, направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийОСОБА_6