Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/762/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 листопада 2018 року м. Гребінка

08 листопада 2018 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Татіщевої Я.В., секретар судового засідання Кузуб В.В., з участю відповідача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка цивільну справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, повязаних з утриманням,-

встановив:

16.08.2018 року представник Харківського національного університету внутрішніх справ ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_1 (далі відповідач) проходив службу в органах внутрішніх справ України з 24 липня 2015 року по 16 лютого 2017 року. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ (далі ХНУВС) від 24 липня 2015 року № 307 відповідача зараховано до складу слухачів денної форми навчання за державним замовленням ХНУВС для здобуття освітнього ступеня «магістр» за спеціальністю «Правознавство» 01 вересня 2015 року. Наказом ХНУВС від 16.02.2017 року № 42 о/с відповідача відрахували зі складу слухачів та відкомандирували до ГУМВС України в Полтавській області для подальшого проходження служби. Наказом ГУ Національної поліції в Полтавській області від 05.05.2017 року № 171 о/с відповідача звільнено відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). 01.09.2016 року між відповідачем, ХНУВС та ГУМВС України в Полтавській області укладено тристоронній контракт (договір) про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських. Згідно довідки розрахунку витрат, повязаних з отриманням магістра, відповідач повинен відшкодувати витрати, повязані з його утриманням у ХНУВС в сумі 80 101,29 грн. Наведені розрахунки відповідачем не оскаржувались ані протягом навчання у ХНУВС, ані протягом роботи у практичному підрозділі. Станом на день звернення до суду відповідач добровільно не відшкодував кошти, повязані з його утриманням.

З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, повязані з утриманням в сумі 80 101,29 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

18.09.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого з заявленими вимогами він не згідний, так як дані вимоги є незаконними.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували повністю, просили в задоволенні позовних вимог відмовити.

Зясувавши обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову належить відмовити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин.

Згідно копії Наказу (витягу) ректора Харківського національного університету внутрішніх справ від 24 липня 2015 року № 307 про зарахування до магістратури, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 зараховано до складу слухачів 1-го курсу денної форми навчання за державним замовленням до ХНУВС для здобуття освітнього ступеня «магістр» за спеціальністю «Правознавство» (термін навчання 1 рік 6 місяців) з 01 вересня 2015 року факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства /а.с. 4/.

Відповідно до копії Контракту (Договору) № 52 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, від 01.09.2016 року (далі Договір), його було укладено між ОСОБА_1, Харківським національним університетом внутрішніх справ та Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області через рік після зарахування відповідача до складу слухачів 1-го курсу /а.с. 7-8/.

Згідно копії Наказу (витягу) ректора Харківського національного університету внутрішніх справ від 16.02.2017 року № 41 о/с, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (М-178578), відрахували зі складу слухачів з 18 лютого 2017 року та направили до ГУНП в Полтавській області; сума витрат, повязаних з його утриманням складає 80 101 грн. 29 коп. /а.с. 5/.

Як встановлено на підставі копії Наказу заступника начальника УКЗ ГУНП в Полтавській області від 05.05.2017 року № 171 о/с, ОСОБА_1 звільнено за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) /а.с. 6/.

Як вбачається з копії листа начальника управління кадрового забезпечення ГУНП в Полтавській області за вих. № 1/697 від 29.05.2017 року, проректора Харківського національного університету внутрішніх справ повідомлено про звільнення ОСОБА_1 зі служби /а.с. 13/.

Відповідно до копії довідки розрахунку витрат, повязаних з утриманням магістра від 14.02.2017 року /а.с. 9/, загальна сума визначених до відшкодування витрат, повязаних з утриманням магістра ОСОБА_1 за період з 01.09.2015 року по 18.02.2017 року становить 80 101, 29 грн., яка складається з: суми грошового забезпечення 69 728,48 грн. /а.с. 10/, суми речового забезпечення - 3850,76 грн. /а.с. 11/, суми вартості житлово комунальних послуг і спожитих енергоносіїв /а.с. 12/; з довідкою розрахунком ОСОБА_1 ознайомлений 15.02.2017 року.

Згідно ч. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року, особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313 з наступними змінами та доповненнями (який був чинний на час укладення та протягом дії Договору) (далі Порядок), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Згідно п. 3 вищезазначеного Порядку, витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Пунктом 2.3.6 Договору передбачено, що у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання за підставами передбаченими пунктом 3 Договору, особа зобовязується відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженою Довідкою розрахунком.

Згідно п. 3.2 Договору, підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчального закладу з будь-яких підстав, крім підстав, передбачених пунктом 5 Договору (відрахування з ВНЗ та звільнення з поліції через хворобу; відрахування з ВНЗ та звільнення з поліції у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.ст. 626, 629, 651 та 653 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

В силу ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Натомість, згідно ч. 1 ст. 63 Закону України «Про вищу освіту» № 1556-VII від 01.07.2014 року (далі Закон № 1556-VII), особи, які навчаються у закладах вищої освіти, зобовязані: дотримуватися вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку закладу вищої освіти; виконувати вимоги з охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, протипожежної безпеки, передбачені відповідними правилами та інструкціями; виконувати вимоги освітньої (наукової) програми (індивідуального навчального плану (за наявності), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону № 1556-VII, випускники закладів вищої освіти вільні у виборі місця роботи, крім випадків, передбачених цим Законом. Заклади вищої освіти не зобовязані здійснювати працевлаштування випускників. Згідно ч. 3 даної статті, випускники вищих військових навчальних закладів (закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання), військових інститутів як підрозділів закладів вищої освіти з числа військовослужбовців (осіб начальницького складу) направляються для подальшого проходження служби відповідно до законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 52 Закону України «Про освіту» № 1060-XII від 23.05.1991 року (який був чинний на момент укладення Договору), обов'язками вихованців, учнів, студентів, курсантів, слухачів, стажистів, клінічних ординаторів, аспірантів, докторантів відповідно є: додержання законодавства, моральних, етичних норм; систематичне та глибоке оволодіння знаннями, практичними навичками, професійною майстерністю, підвищення загального культурного рівня; додержання статуту, правил внутрішнього розпорядку навчального закладу.

Натомість, Законом України від 01 липня 2014 року № 1556-VII, яким внесено зміни до Закону України «Про освіту» № 1060-XII від 23.05.1991 року, частину 2 статті 52 Закону, якою визначався обовязок відпрацювати три роки було виключено.

Отже, положення Закону України «Про освіту» № 1060-XII від 23.05.1991 року та Закону України «Про вищу освіту» № 1556-VII від 01.07.2014 року не містять зобовязальних норм права щодо відшкодування випускником до державного бюджету вартості навчання.

З огляду на вищевказане, в задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю.

На підставі ст. ст. 526, 626, 629, 651, 653, 610 ЦК України, ч. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року, ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про вищу освіту» № 1556-VII від 01.07.2014 року, ч. 1 ст. 52 Закону України «Про освіту» № 1060-XII від 23.05.1991 року, п. п. 2, 3 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313 з наступними змінами та доповненнями, керуючись ст. ст. 1, 12, 13, 81, 89, ч.ч. 3,4 ст. 200, ч. 4 ст. 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, повязаних з утриманням відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

День складення повного судового рішення: 19 листопада 2018 року.

Суддя ОСОБА_4