Справа № 2-7370/10
Провадження №6/522/749/18
УХВАЛА

02 листопада 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі №2-7370/10 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення боргу, по якій Приморський районним судом м. Одеси 06.10.2010 року було винесено рішення про задоволення позову.

До суду 22.08.2018 року надійшла заява ОСОБА_1, згідно якої просив видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для предявлення виконавчого листа до виконання за рішенням суду від 06.10.2010 року. В обґрунтування заяви посилався на те, що Другим Приморським відділом ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області постановою від 13.12.2010 року було відкрито виконавче провадження №В-2/39. В останнє на його адресу від відділу ДВС 17.02.2011 року надходило повідомлення про те, що постанова про розшук майна боржника направлена для виконання до МРЕВ ДАЇ УМВС України в Одеській області. Звернувшись до начальника 2го Приморського ВДВС ОСОБА_3 у липні минулого року щодо стану виконання вказаного рішення суду від 06.10.2010 року, заявнику повідомили, що 09.04.2012 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.4 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Посилався на те, що ніяких оригіналів документів від ДВС на його адресу не надходило, постанови про повернення оригіналів виконавчих листів ним не отримувалось. Доказів щодо направлення вказаних документів на його адресу відділ ДВС не надано у звязку з тим, що матеріали виконавчого провадження знищено у звязку з закінченням терміну зберігання. У звязку з тим, що оригінал виконавчого документу був втрачений, він звернувся до суду з дійсною заявою.

Ухвалою суду від 04.09.2018 року заяву було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 19.09.2018 року. У звязку з неявкою сторін 19.09.2018 року розгляд справи було відкладено на 02.11.2018 року.

Сторони у судове засіданні 02.11.2018 року не зявились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Від представника заявника до суду надійшла заява, згідно якої просила справу розглядати за її відсутності.

Згідно вимог ч.3 ст.433 ЦПК України заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає можливим заяву задовольнити.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2010 року було задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 320 000 грн.. Стягнуто з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачену суму витрат на ІТЗ судового процесу у розмірі 120 грн. та державного мита у розмірі 1 700 грн. (а.с.69-70).

Приморським районним судом м. Одеси 09.12.2010 року було видано виконавчі листи на виконання рішення суду від 06.10.2010 року, постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем 13.12.2010 року.

Згідно листа Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області №30469 від 16.08.2018 року, державним виконавцем Відділу 09.04.2012 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.4 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

З вказаного листа вбачається, що оригінал виконавчого документу направлявся стягувачу, проте надати біль вичерпну інформацію стосовно направлення виконавчого документу стягувачу не є можливим у звязку з тим, що відповідно до номенклатури справ ОМУЮ строк зберігання журналу реєстрації вхідної кореспонденції 3 роки та відповідно журнал реєстрації вхідної кореспонденції за 2012 рік знищений.

Із заяви вбачається, що ОСОБА_1 оригінал виконавчого листа не отримував, жодних постанов від ДВС не отримував. Таким чином, заявник вважає, що оригінал виконавчого листа по вищевказаній справі був втраченим.

Згідно ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершена стадія судового провадження та примусове виконання рішень.

Отже, втрата виконавчого листа по цивільній справі №2-7370/10 унеможливлює виконати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06.10.2010 року.

Відповідно до п.17.4 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду. Таке право стягувача передбачено також 433 ч.1 ЦПК України.

Заява про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. було встановлено нові строки предявлення виконавчих документів до виконання у порівнянні з законом №606-XIV від 21.04.1999р..

«Новим» законом, строк предявлення до виконання переважної більшості виконавчих документів було збільшено з одного до трьох років.

Згідно вимог п.9 ч.2 ст.129 Конституції України, обовязковість рішень суду є одною із основних засад судочинства, отже невиконання судового рішення є порушенням норм Конституції України, які є нормами прямої дії.

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обовязок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Суду у справі Глоба проти України, по. 15729/07, від 05.07.2012).

У даному випадку виконавчий лист було повернуто 09.04.2012 року на підставі ст.47 п.4.ч.1 Закону України «Про виконавче провадження», докази отримання його стягувачем в матеріалах справи відсутні, заявник дізнався про повернення виконавчого провадження відповідно до листа Другого Приморського відділ ДВС м. Одеси 20.08.2018 року, та 22.08.2018 року звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого листа.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі №2-7370/10 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення боргу підлягає задоволенню.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 223, 247, 258-261, 433, п.17.4 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі №2-7370/10 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення боргу, задовольнити.

Поновити пропущений строк предявлення до виконання виконавчого листа Приморського районного суду м.Одеси по справі №2-7370/10 щодо стягнення з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 320 000 грн. та стягнення з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплаченої суми витрат на ІТЗ судового процесу у розмірі 120 грн. та державного мита у розмірі 1 700 грн..

Видати дублікат виконавчого листа на виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20 січня 2012 року по цивільній справі №2-7370/10 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення боргу щодо стягнення з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 320 000 грн. та стягнення з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплаченої суми витрат на ІТЗ судового процесу у розмірі 120 грн. та державного мита у розмірі 1 700 грн..

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 02.11.2018 року.

Суддя: Л.В.Домусчі