Справа № 524/6200/18
Провадження №2/524/2250/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі: головуючого - судді - Нестеренка С.Г., при секретарі - Бельченко Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання непрацездатного батька,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання непрацездатного батька.

Позивач зазначав, що має доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 У 2017 році йому встановлена перша група інвалідності. На теперішній час отримує пенсію у мінімальному розмірі, відповідач матеріальної допомоги не надає.

Просив стягнути з відповідача кошти на своє утримання в розмірі 400 грн. щомісячно з часу подання позову і довічно.

Ухвалою судді від 03 вересня 2018 року було відкрито провадження у справі, визначено та залучено сторін у справі, призначено у порядку спрощеного позовного провадження судове засідання.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року було залучено до участі у справі третьою особою ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не прибули, просили розглянути справу за їх відсутності, позивач та третя особи позов підтримали, відповідач проти задоволення позову не заперечувала, про що надали письмові заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 має доньку - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 06 червня 1991 року Автозаводським районним відділом ЗАГС м. Кременчука.

Також, позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 від фактичних шлюбних відносин мають спільну дитину доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З довідки Кременчуцької міжрайонної медико-соціальної експертної комісії № 1 загального профілю Південного госпітального округу КП «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи «Полтавської обласної ради» АВ № 0495746 від 23 листопада 2017 року постає, що позивача було вдруге оглянуто спеціалізованою МСЕК 23 листопада 2017 року та визнано інвалідом першої групи від загального захворювання терміном на 3 роки.

Позивач ОСОБА_1 не працює, перебуває на обліку в Кременчуцькому ОУ Пенсійного Фонду України Полтавської області і отримує пенсію по інвалідності з лютого 2018 року по липень 2018 у розмірі по 2253,06 грн. щомісячно.

Розмір прожиткового мінімуму було визначено на 2018 рік статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року, зокрема установлено на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: - дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; - дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; - працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня; - осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

Отже, позивач одержував та одержує пенсію по інвалідності в розмірах, що не є меншими за розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлених у статті 7 Законів України «Про Державний бюджет України на 2018 рік».

Судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 проживає у АДРЕСА_3, працює в Управлінні у справах сімей та дітей на посаді педагога-організатора і отримала заробітну плату за період: - березень 2018 року серпень 2018 року на суму 29723,38 грн. (без вирахування податків).

Відповідач ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 з 01 серпня 2009 року до 23 жовтня 2012 року. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

У статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Статтею 202 СК України встановлені підстави виникнення обов'язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків:

1. Повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

2. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

У ст. 203 цього Кодексу встановлено обов'язок дочки, сина брати участь у додаткових витратах на батьків: дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Згідно ст. 204 СК України передбачено випадки звільнення дочки, сина від обов'язку утримувати матір, батька, а саме: дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків .

Дочка, син звільняються судом від обовязку утримувати матір, батька та обовязку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків.

У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки.

Несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, підтверджується довідкою, виданою органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем у порядку, встановленому законом.

Відповідно ст. 205 СК України визначення розміру аліментів на батьків відбувається у випадках і порядку, зокрема:

1. Суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

2. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Статтею 206 СК України передбачено стягнення з дитини витрат на догляд та лікування батьків, а саме у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов'язаних з лікуванням та доглядом за ними.

Верховний Суд України у п. 21 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р. за № 3 розяснив судам, що обовязок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У звязку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких предявлено позов про стягнення аліментів, зобовязаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обовязків щодо них (ст. 204 СК).

Суд, на підставі встановлених і наведених фактів, а також враховуючи сімейне та майнове становище відповідача, у тому числі необхідність забезпечення дотримання законних прав та інтересів її малолітньої дитини щодо належного матеріального утримання у відповідності до норм прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, незначні розміри доходів відповідача, межі заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що відповідач, котра погодилася на оплату аліментів у розмірі запропонованому позивачем, а саме 400 грн. щомісячно, має реальну можливість та зобовязана утримувати свого батька позивача, але на строк не більш як три роки у звязку з наявністю виняткових обставин, якими є дата чергового переогляду позивача у МСЕК, а саме листопад 2020 року.

Суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від сплати аліментів, зменшення їх розміру, відмови у задоволенні позову, оскільки відповідач не зверталася з такими вимогами у теперішній час та погодилася з позовними вимогами. До того ж, суд враховує, що відповідачем не були надані належні і допустимі докази на підтвердження факту ухилення позивача, як батька, від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно відповідача.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704,80 грн. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 202, 204-206 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 141, 142, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на його утриманняв розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 30 липня 2018 року на строк не більше як три роки.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704,80 грн. на користь держави.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3

Третя особа ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили у випадку неподання апеляційної скарги або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення виготовлено 01 листопада 2018 року.

Суддя: