Справа №538/1389/18
Провадження по справі №2/538/587/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2018 року Лохвицький районний суд Полтавської області

У складі: головуючої-судді ОСОБА_1

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Лохвиця цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 27.05.2016 року він позичив відповідачеві 209000 гривень, що еквівалентно 8200 доларів США. На підтвердження отримання в борг грошових коштів відповідачем ОСОБА_4 було подана розписка на імя позивача із зобовязанням повернути отримані кошти до 01.01.2017 року, про те відповідач свої зобовязання згідно договору не виконав повністю, повертав гроші частково через термінал АТ КБ «ПриватБанк», а саме 01.04.2017 року в сумі 3000 грн., 03.06.2017 року в сумі 1750 грн., 13.06.2017 року в сумі 1000 грн., 31.07.2017 року в сумі 2610 грн., 17.11.2017 року в сумі 2750 грн., 24.12.2017 року в сумі 2900 грн., на загальну суму 14010 грн. 07.08.2018 року позивач надіслав на адресу відповідача претензію, але лист повернувся з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Таким чином, залишок боргу відповідач повертати відмовляється, у звязку з чим заявлений дійсний позов.

Позивач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду направив заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, але надав суду заяву, зареєстрована за вх.№4337 від 18.10.2018 року, в якій відповідач повністю визнає позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. Просить суд розглядати справи за його відсутністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 27.05.2016 року позивач ОСОБА_3 позичив відповідачеві ОСОБА_4 209000 гривень, що еквівалентно 8200 доларів США. На підтвердження отримання в борг грошових коштів відповідачем ОСОБА_4 було подана розписка на імя позивача із зобовязанням повернути отримані кошти до 01.01.2017 року по курсу долара США на момент виконання зобовязання, про те відповідач свої зобовязання згідно договору не виконав повністю, повертав гроші частково через термінал АТ КБ «ПриватБанк», а саме 01.04.2017 року в сумі 3000 грн., 03.06.2017 року в сумі 1750 грн., 13.06.2017 року в сумі 1000 грн., 31.07.2017 року в сумі 2610 грн., 17.11.2017 року в сумі 2750 грн., 24.12.2017 року в сумі 2900 грн., на загальну суму 14010 грн. 07.08.2018 року позивач надіслав на адресу відповідача претензію, але лист повернувся з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 6-10). Таким чином, станом на 18.09.2018 року залишок боргу по договору позики складає 216574,00 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно із ч. 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Згідно із ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Судом встановлено, що у порушення умов укладеного договору та вимог закону відповідач ОСОБА_4 своїх зобовязань за цим договором належним чином не виконав, борг позивачу не повернув.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що своїх зобовязань ОСОБА_4 не виконав, надану йому позику не повернув, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_3 є обґрунтованим та підлягає задоволенню у межах заявлених вимог і наданих позивачем доказів, тому підлягає стягненню сума боргу за договором позики в загальному розмірі 216574 грн. 00 коп.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 2165,74 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 19, 76-82, 89, 141, 200, 258, 259, 264, 265, 273, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 207, 208, 525, 626, 629, 638, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість за договором позики у розмірі 216574,00 (двісті шістнадцять тисяч пятсот сімдесят чотири) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 2165,74 гривень.

Рішення може біти оскаржене на підставі ч.1 ст.354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

У відповідності з п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий: В.А. Бондарь