Справа № 541/1019/18
Номер провадження 2/541/665/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 вересня 2018 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Куцин В.М.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа Зуєвецька сільська рада Миргородського району Полтавської області,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку № 45 (сорок пять) по вулиці Гагаріна села Зуївці Миргородського району Полтавської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому відповідно до Рішення Миргородського міськрайонного суду від 14.12.2015 року та рішення Миргородського міськрайонного управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.04.2016 року на праві власності належить будинок № 45 (сорок пять) по вулиці Гагаріна села Зуївці Миргородського району Полтавської області. В лютому 2018 року в даному будинку , як наймач, був зареєстрований ОСОБА_3, який фактично за даною адресою не проживав та речей, які йому належать не залишав. На даний час він має намір продати будинок, але реєстрацію відповідача в будинку позбавляє можливості повноправно здійснювати свої права власника, на власний розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. Позивач самостійно намагався знайти відповідача та вирішити в добровільному порядку питання щодо визнання його втратившим право на проживання в даному будинку. Але місцезнаходження відповідача та будь які джерела звязку з ним не відомі. В добровільному порядку вирішити проблему є неможливим, тому змушений звернутися до суду про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням .

Ухвалою суду від 09.07.2018 року по справі в якості третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Зуєвецьку сільську раду Миргородського району Полтавської області.

Позивач ОСОБА_2 . в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, пояснив що він в лютому 2018 року відповідачу ОСОБА_3 передав у найм свій житловий будинок №45 по вул. Гагаріна в с. Зуївці, та зареєстрував його там. Фактично за даною адресою ОСОБА_3 не проживав та речей не залишав. Просив ОСОБА_3 визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 22,31,38,56).

Представник третьої особи Зуєвецької сільської ради в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Не заперечував проти задоволення позову. Не спростував твердження позивача, що наймач ОСОБА_3 не вселився в житлове приміщення за адресою с. Зуївці, вул. Гагаріна, 45 (а.с. 60) та про відсутність його речей.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-284 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Статтею 391 ЦК України, встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 167 Житлового кодексу Української РСР наймач жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право

користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Судом встановлено, що на підставі Рішення Миргородського міськрайонного суду від 14.12.2015 року та ОСОБА_4 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно будинковолодіння за адресою Полтавська область, Миргородський район, с. Зуївці, вул. Гагаріна , 45 належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с.7-14).

В зазначеному будинку відповідно до довідки № 02-37/228 виданої відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Зуєвецької сільської ради Миргородського району Полтавської області від 29.05.2018 року крім позивача зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22).

Відповідач в будинку зареєстрований, але не проживає з лютого місяці 2018 року, речей, які йому належать не має, що обєктивно підтверджується довідкою Виконавчого комітету Зуєвецької сільської ради Миргородського району Полтавської області про що не заперечував в судовому засіданні позивач (а.с.6).

Таким чином, оскільки судом достовірно встановлено, що наймач, відповідач ОСОБА_3, без поважних причин не проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 розташованому по вулиці Гагаріна в с. Зуївці, Миргородського району, речей в будинку не має, тому суд вважає, що вимога позивача про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням відповідно до положень частини 2 статті 167 Житлового кодексу Української РСР, підлягає до задоволення, що є підставою для зняття його з реєстрації за вказаною адресою згідно ст.7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивача ОСОБА_2 на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.405, 391, 15, 16 ЦК України, ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. 12,13, 78-80, 141, 258 268, 352 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 особою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку № 45 (сорок пять) по вулиці Гагаріна села Зуївці Миргородського району Полтавської області.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп., судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15 п. 1 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Повне судове рішення складене 01 жовтня 2018 року

Суддя: ОСОБА_4