Справа № 333/2512/18
Пр. № 2/333/1653/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді Наумової І.Й.,
при секретарі Кунець В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3, третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду із вищевказаними позовними вимогами. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він є власником квартири, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північнокільцева, б. 9, кв. 17. В цій квартирі також зареєстровані, але фактично не проживають з серпня 2016 року його невістка ОСОБА_2 та її малолітній син ОСОБА_3 Останні мешкають за іншою адресою: Херсонська область, Генічевський район, с. Новоєфремівка, вул.. Квіткова, б. 29. Позивач вказує, що внаслідок того, що відповідач та її малолітній син зареєстровані в його квартирі, але фактично не мешкають, вона позбавлена можливості отримати субсидію. На підставі вищевикладеного позивач просить суд визнати відповідача та її малолітнього сина такими, що втратили право користування даним житловим приміщенням.
Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача надала заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності, на задоволенні позовним вимог наполягає, відносно ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявилась повторно, про час, дату та місце слухання справи повідомлена. Відзиву на позов та будь-яких інших заяв, клопотань до суду не надала, причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно заяви представника позивача, остання не заперечує проти заочного розгляду справи, у зв'язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги: Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району в судовому засіданні не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач є власником квартири, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північнокільцева, б. 9, кв. 17, на підставі договору купівлі-продажу укладеного 08.06.2006 р. та посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4
Згідно інформації Департаменту реєстраційних послуг від 25.05.2018 р. місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 9, кв. 17, з 02.12.2015 р.
В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що вона товаришує з позивачем, їй відомо, що відповідач є невісткою дружини позивача. Остання деякий час мешкає у вищевказаній квартирі разом зі своїм чоловіком (пасинком позивача) та їх малолітнім сином. Коли дитині виповнилось близько півроку, відповідач з її малолітній сином, з власної волі, виїхала з цієї квартири, оскільки розлучилась з чоловіком. З того часу, відповідач та її син не мешкають в спірній квартирі, їм ніхто не перешкоджав у користуванні даним житловим приміщенням.
Свідок ОСОБА_6А в судовому засіданні пояснила, що її чоловік є другом позивача. Їй відомо, що відповідач була невісткою позивача. Після одруження з пасинком позивача відповідач мешкала в спірній квартирі, потім після припинення шлюбних відносин, виїхала з їх малолітнім сином і більше не мешкає в цій квартир близько двох років.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що позивач є його другом, йому відомо, що відповідач з її малолітнім сином не мешкає в спірній квартирі два роки, оскільки фактично проживає в селі, назва якого йому невідома.
Згідно ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що відповідач та її малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, набули право користування вищезазначеною квартирою, як члени сімї власника. З 2016 р. відповідач з малолітнім сином виїхала, з власної волі, з цієї квартири та не мешкає в ній без поважних причин. На теперішній час відповідач зі своїм малолітнім сином ОСОБА_3 мешкає за адресою: Херсонська область, Генічевський район, с. Новоєфремівка, вул. Квіткова, б. 29, за якою отримувала надіслані їй судові повістки. Перешкоди для її проживання з малолітнім сином в цій квартирі її власником не чинились.
Згідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач та її малолітній син, які були членами сімї власника вищевказаної квартири, без поважних причин не мешкають в даній квартирі на протязі 2 років, наявність їх реєстрації в квартирі, що належить позивачу на праві приватної власності, перешкоджає йому в повній мірі розпоряджатися та володіти своєю власністю, вимагає від нього додаткових матеріальних витрат по сплаті комунальних послуг, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб у квартирі.
Згідно ст.. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на
підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Тобто дане рішення є підставою для зняття з реєстрації, в звязку з чим суд вважає недоцільним задовольняти позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстрації.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 284, 354 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3, третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - задовольнити в повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування квартирою №17 в будинку №9 по вулиці Північнокільцева у місті Запоріжжі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду позивачем подається до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 27.09.2018 р.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя І.Й.Наумова