Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2952/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02.11.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Рішко Г.І., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до до ОСОБА_2, третя особа: третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Сектор реєстрації місця проживання (перебування), зняття реєстрації місця проживання (перебування) виконавчого комітету Виноградівської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до Виноградівського районного суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Сектор реєстрації місця проживання (перебування), зняття реєстрації місця проживання (перебування) виконавчого комітету Виноградівської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Позов мотивує тим, що позивач є власником будинку за адресою: вул. Чехова, 30, м. Виноградів, Виноградівського району, Закарпатської області. Право власності на будинок набула 22.11.2000 року.

Відповідач по справі ОСОБА_2 є сином позивача, зареєстрований у її будинку, однак вже 18 (вісімнадцять) років у ньому не проживає, виїхав за межі області, що підтверджується актом складеним депутатом Виноградівської міської ради від 04.09.2018 року. Позивач у телефонному режимі неодноразово зверталася до відповідача з проханням, щоб відповідач добровільно виписався з належного їй будинку, однак такий в добровільному порядку не бажає знятися з реєстрації з будинку. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за відповідачем ОСОБА_2Ю, чим об'єктивно порушуються права позивача, крім того дана обставина впливає на розмір призначення субсидії на житлово-комунальні послуги, тому позивач змушена звернутися за захистом до суду. Відповідач по справі зареєстрований у вказаному будинку, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Виноградівської міської ради за №1362 від 11 вересня 2018 року.

Оскільки будинок належить позивачу на праві приватної власності, а відповідач фактично не проживає в даному будинку вже 18 років, та припинив користуватися житловим будинком, позивач вважає, що відповідач відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України втратив право користування цим житлом.

Позивач в судове засідання не зявилася, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги позову підтримує, проти розгляду справи без участі відповідача з винесенням заочного рішення незаперечує (а.с.26).

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином, своєчасно повідомленою про день, час та місце розгляду справи в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, з невідомих суду причин в судове засідання не з"явилася і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки. Відзив на позов відповідач не подав (а.с. 23).

Представник третьої особи без самостійних вимог Виноградівської міської ради будучи належним чином, своєчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання також не зявився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 18).

У відповідності до порядку, встановленого ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що позивач є власником будинку за адресою: вул. Чехова, 30, м. Виноградів, Виноградівського району, Закарпатської області, на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виноградівською міською радою Закарпатської області від 22.11.2000 року (а.с.7.).

Разом з нею в даному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Відповідно до акта депутата Виноградівської міської ради від 04.09.2018 року, відповідач ОСОБА_2 більше 18 років не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

Так, відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Таким чином відповідач втратив в установленому порядку право користування вказаним приміщенням жилого будинку.

Відповідно до ст. 391, 317, 319 ЦК України, власник майна має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.

Як передбачено ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою та інші.

Як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3)визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з розяснення, наданого Постановою Верховного Суду України від 16.01.2012 року, Законом України від 11.12.2003р «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно - правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

З врахуванням вищенаведеного, вимога позову про визнання відповідача таким, що втратив право на користування будинком належному позивачу є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

В частині вимоги про зняття з реєстрації відповідача слід відмовити, оскільки така вимога, на переконання суду, окремого вирішення у даному випадку не потребує, а задоволення попередньої позовної вимоги є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстрації у спірному будинку, у порядку встановленого зазначеними Правилами та Законом.

На підставі наведеного, ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 210, 259, 263-265, 273, 280-282, 430, п.15.5 п.15 ч.1 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 29, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» Постановою Верховного Суду України від 16.01.2012 року Постановою Верховного Суду України від 16.01.2012 року, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком 30 по вул. Чехова в м. Виноградів, Виноградівського району, Закарпатської області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту його оголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийОСОБА_4