Провадження № 2/202/165/2018
22 жовтня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря Некрасової А.О. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними зобовязаннями,-
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість на свою користь за кредитним договором № ML-301/078/2008 від 22.02.2008 року у розмірі 1 683 656,07 грн.; з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на свою користь судові витрати у розмірі 3 441,00 грн.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № ML-301/078/2008 від 22.02.2008 року укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступник ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1, останній отримав кредит 69 170,00 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 5,99% + FIDR на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.02.2023 року. Проте, в порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду.
Вимоги до відповідача ОСОБА_1, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ОСОБА_2 договору поруки № SR-301/078/2008 від 22.02.2008 року, у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 березня 2011 року ПАТ «ОТП Банк» у відповідності до ст.ст.512,514,1077-1079,1082,1084 ЦК України відступило, а ТОВ « ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-301/078/2008 від 22.02.2008 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступник ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем ОСОБА_1 До Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо прав вимоги до відповідачів. Оскільки відповідачі несуть солідарну відповідальність перед позивачем, то вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором предявляються позивачем солідарно до обох відповідачів.
Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2013 року позовна заява ТОВ "ОТП Факторинг України" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості була задоволена.
Ухвалою суду від 20 березня 2017 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2013року за позовною заявою ТОВ«ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасовано.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 14.12.2017 року справу передано судді Слюсар Л.П.
При новому розгляді справи представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяви, відповідно до яких позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити в повному обсязі та справу розглянути за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином, про причину неявки суд не повідомили. Суду неодноразово повернені судові повістки у звязку з закінченням терміну зберігання.
У звязку з чим, враховуючи, що представник позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами.
Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22.02.2008 року між відповідачем ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП БАНК» (правонаступником якого є ПАТ « ОТП Банк») був укладений кредитний договір №ML-301/078/2008, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 69 170,00 дол. США, зі сплатою за користування ним відсотків 5,99% + FIDR на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.02.2023року.
Вимоги до відповідача ОСОБА_1 були забезпечені шляхом укладання між Закритим акціонерним товариством «ОТП БАНК» (правонаступником якого є ПАТ « ОТП Банк») та відповідачем ОСОБА_2 договору поруки № SR-301/078/2008 від 22.02.2008року.
Відповідно до ст. 1 Договору поруки № SR-301/078/2008 від 22.02.2008 року,поручитель зобовязується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобовязань. Боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ №293121 від 31.10.2014 року, виданого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 931, ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, прізвище дружини після одруження ОСОБА_3.
Як вказав у позовній заяві позивач,у звязку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору №ML-301/078/2008від 22.02.2008року заборгованість за ним станом на 01.08.2013 р. склала 210 641,32 дол. США, що в еквіваленті становить 1 683 656,07 грн., в тому числі: 67 367,32 дол. США, в еквіваленті 538466,99 грн. - заборгованість за кредитом; 31 141,56 дол. США, в еквіваленті 248 914,49 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 112 132,44 дол. США, що в еквіваленті 896 274,60 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.
Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 березня 2011 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-301/078/2008 від 22.02.2008року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступник ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем ОСОБА_1
Аналізуючи спірні правовідносини, суд доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Згідно зіст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).
У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування-збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1,2 ст. 554 ЦК України).
Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 березня 2011 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-301/078/2008 від 22.02.2008 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступник ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем ОСОБА_1
Відповідно до договору факторингу Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" набуло право грошової вимоги до відповідачів.
Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст.516 ЦК України , заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Відповідно до ч.2 ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржником доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні.
За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавлений обовязку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке погашення є належним.
Згідно з наданими позивачем доказами ані позичальник, ані поручитель не виконували зобовязань за кредитним договором ані ТОВ «ОТП Факторинг», ані ПАТ «ОТП Банк», як первісному кредитору.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач ОСОБА_1 умови укладених договорів належним чином не виконує, кредит та відсотки за користування кредитами не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідачів підлягає стягненню солідарно заборгованість за Договором в розмірі 1 683656,07 грн.
Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі в розмірі по 1 720 грн. 50 коп. з кожного.
Керуючись: ст. ст. 525, 526, 530, 554, 610, 625, 1050, 1054,1077, 1078,1082 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141 259, 263-265,280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг України" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними зобовязаннями - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг України" судові витрати по 1 720 грн. 50 коп. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення ( виклику ) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Л.П. Слюсар