Справа № 182/3403/18
Провадження № 2/0182/2292/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.10.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тихомирова І.В.

за участю секретаря Рахуба О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нікополь у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що з 12.07.2014 року вони з відповідачем перебували у шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 29.11.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. За домовленістю між ними відповідач мав надавати їй допомогу на утримання дитини у добровільному порядку. Однак, ОСОБА_2 свої зобовязання не виконував, у звязку з чим позивач вимушена була достроково вийти з декретної відпустки. Не зважаючи на це, її доходів не вистачає для належного забезпечення себе та сина, оренду квартири, тому їй доводиться додатково користуватися послугами ломбардів, де вона отримує у позику кошти під заставу майна. Відповідач працездатний, стан його здоровя задовільний. Інших аліментних зобовязань не має. ОСОБА_2 тимчасово працює за межами України, його дохід становить більше 30 000 грн. щомісячно. З урахуванням того, що відповідач має обовязок надавати матеріальну допомогу на утримання сина, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється, позивач вимушена звертатися до суду та просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 3000,00 грн. щомісяця з подальшою індексацією, до досягнення сином повноліття.

Ухвалою суду від 09.08.2018 року провадження по справі було відкрито за призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.42). розяснено відповідачу його право подати відзив на позов протягом 15 днів з дня отримання ухвали. Копії зазначеної ухвали була направлена сторонам.

У встановлений судом строк відповідач надав відзив на позов, копія якого була направлена позивачу (а.с.46-50). Позовні вимоги визнає частково та просить суд стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі 1500 грн. Пояснив, що на даний час від перебуває у шлюбі з ОСОБА_4, яка має малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Таким чином, йому необхідні кошти для забезпечення себе та своєї нової сімї. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не працюють, їхній дохід складають сезонні заробітки відповідача. Твердження позивача про його дохід у сумі 30 000 грн. нічим не обґрунтовані та не відповідають дійсності. Крім того, він періодично надавав позивачеві кошти на утримання сина та купував для нього необхідні товари. З урахуванням його заробітку, сплата аліментів у визначеному ОСОБА_1 розмірі буде становити для нього та його сімї надмірний фінансовий тягар. Відповідач звертає увагу на те, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01.01.2018 року складає 1492,00 грн., з 01.07.2018 року 1559,00 грн. з 01.12.2018 року 1626 грн. Мінімальний розмір аліментів не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Таким чином, ОСОБА_2 вважає, що у разі сплати ним аліментів на сина у розмірі 1500 грн. цієї суми буде достатньо для забезпечення необхідним ОСОБА_3 До того ж, позивач також працює та має обовязок щодо утримання дитини.

Відповідь на відзив відповідача позивач не надала.

10.10.2018 року ОСОБА_2 надав заяву, у якій просив суд стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі 1600 грн. (а.с.68).

Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів, без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 179 СК України Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі передбачено ст. 184 СК України, де зазначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як встановлено судом, сторони перебували у шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 29.11.2017 року, яке набуло чинності 11.12.2017 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.3-4).

Дитина проживає з матірю ОСОБА_1, яка несе витрати по його утриманню (а.с.32), лікуванню (а.с.14-25,33-38), забезпечує оплату дитячого садка (а.с.30-31). Коштів позивача не вистачає їй для утримання себе та сина, тому вона користувалася послугами ломбарду (а.с.26-29), та з 19.09.2017 року достроково вийшла з відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, що підтверджується наказом ТОВ «Інтерпайп Нікотьюб» № 890ок від 18.09.2017 року (а.с.5).

Відповідач матеріальну допомогу синові надає несистематично та, на думку позивача, в недостатньому розмірі (а.с.61-65). ОСОБА_2 працездатний, має задовільний стан здоровя. 04.04.2016 року був за власним бажанням звільнений з ТОВ «Компанія «Катруся» (а.с.58) та з того відомостей про його офіційне працевлаштування немає. В Нікопольському міскрайонному центрі зайнятості на обліку не перебуває та допомогу по безробіттю не отримує (довідка № 1787 від 18.06.2018 року на а.с.53), доходів за період з 4 кварталу 2017 року по 1 квартал 2018 року не отримував (довідка від 21.08.2018 року на а.с.55). На даний час відповідач мешкає разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 (а.с.59,60), шлюб з якою було укладено 15.06.2018 року (а.с.51), та її сином від першого шлюбу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.52). ОСОБА_4 не працює, за перший квартал 2018 року отримувала від Управління соціальної політики Нікопольської міської ради соціальні виплати на суму 3912,69 грн. (а.с.54,56).

Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що на його утриманні перебуває дружина та її син, оскільки ОСОБА_6 не позбавлена можливості звернутися до батька свого сина ОСОБА_5 із вимогою про стягнення допомоги на його утримання.

Натомість, Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р. № 2246-VIII установлено такі розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2018 році: прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2018 року 1492 грн., з 1 липня 1559 грн., з 1 грудня 1626 грн.; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 грн., з 1 липня 1944 грн., з 1 грудня 2027 грн.

Відповідач не має зареєстрованого доходу, проте згоден надавати 1600,00 грн. на утримання свого сина ОСОБА_3 З урахуванням того, що зазначена сума на даний час відповідає встановленому Законом прожитковому мінімуму на дитину відповідного віку та вдвічі перевищує мінімальний розмір аліментів, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь його сина в особі матері аліменти у сумі 1600,00 грн. (з подальшою індексацією), до повноліття дитини.

Витрат відповідача, що перевищують його заробіток (дохід) у розумінні ч. 3 ст. 182 СК України, судом не встановлено.

З огляду на зазначене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню частково.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. на користь держави.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 179-182 СК України, ст.ст. 12,13,18,76,81,141,263-265, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в особі її матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (РНОКПП НОМЕР_2) у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. щомісяця, з подальшою індексацією згідно закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.05.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. на користь держави.

Повний текст рішення суду виготовлено 21.10.2018 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: ОСОБА_7