Провадження №2/193/486/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

01 листопада 2018 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шумської О.В.

при секретарі Мельниковій Т.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в сел.Софіївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Софіївської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати за нею право власності на нерухоме майно за набувальною давністю .

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що двоюрідна бабуся позивачки ОСОБА_2 на підставі Угоди міни, посвідченої приватним нотаріусом Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 25 листопада 1997 року набула у власність житловий будинок № 44 по вул. Центральній в с. Петрове Софіївського району Дніпропетровської області загальною площею 40,1 десята кв.м.

18 грудня 2003 року ОСОБА_2 померла, спадкоємцем майна яке їй належало став її чоловік, ОСОБА_4. Спадкове майно складалося із ? частини домоволодіння № 44 по вул. Центральна в с. Петрове Софіївського району. Інша ? частина вказаного домоволодіння належала ОСОБА_4 на праві власності у спільному майні подружжя.

З грудня 2007 року по лютий 2008 року, після одруження, позивач стала разом з чоловіком ОСОБА_5 проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_4, якого вона доглядала до дня смерті. 16 лютого 2008 року ОСОБА_4 помер. Позивачка та чоловік продовжували проживати в ІНФОРМАЦІЯ_2 до цього часу, а потім тут же стали проживати після народження і їх діти: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

24 січня 2013 року позивач зареєструвалась за вказаною адресою. Чоловік продовжує проживати безреєстрації.

Оселившись в будинок вони з чоловіком ОСОБА_5 за власні кошти та власними силами зробили в ньому ремонт, відремонтували господарчі споруди. В подальшому завели власне господарство, розводили птицю та худобу, вирощували продукти харчування на присадибній ділянці домоволодіння, сплачували комунальні послуги.

З 2007 року користуються електроенергією, провели та стали користуватись послугами газопостачання.

Житловий будинок № 44 по вул. Центральна в с. Петрове Софіївського району відповідно технічного паспорта загальною площею 40,1 кв.м., житловою 23,0 кв.м.

Вартість домоволодіння відповідно звіту про незалежну оцінку вартості житлового будинку з надвірними забудовами, розташованого за адресою Софіївський район, с. Петрове, вул. Центральна, 44 від 10 вересня 2018 року, становить 61 433,00 гривень.

Житловий будинок № 44 по вул. Центральна в с. Петрове Софіївського району розташований на не приватизованій присадибній земельній ділянці розміром 0,25 га.

Відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6069564 від 28.12.204 року право власності на житловий будинок № 44 по вул. Центральна в с. Петрове Софіївського району зареєстровано за ОСОБА_4.

З моменту вселення позивачки в будинок і до теперішнього часу вона є єдиною хто утримує домоволодіння у сфері свого фактичного впливу.

Позивач просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок № 44 по вул. Центральна в с. Петрове Софіївського району Дніпропетровської області, загальною площею 40,1 десята кв.м., вартістю 61 433.00 гривень.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву якою просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник Софіївської селищної ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши заявлений позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3ст.211 ЦПК України, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Згідно ч.4ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

В ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 на підставі Угоди міни, посвідченої приватним нотаріусом Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 25 листопада 1997 року за реєстром № 701 та зареєстрованої у Жовтоводському бюро технічної інвентарізації Дніпропетровської області 27.11.1997 року у реєстровій книзі № 1, запис № 256-160, реєстраційний № 8732395 набула у власність житловий будинок № 44 по вул. Центральній в с. Петрове Софіївського району Дніпропетровської області загальною площею 40, 1 десята кв.м.

18 грудня 2003 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть , серії 1-КИ №537358(а.с.12).

Спадкоємцем майна яке належало ОСОБА_2 став її чоловік, ОСОБА_4. Спадкове майно складалося із ? частини домоволодіння № 44 по вул. Центральна в с. Петрове Софіївського району(а.с.7).

Інша ? частина вказаного домоволодіння належала ОСОБА_4 на праві власності у спільному майні подружжя, що підтверджується копією свідоцтва про право власності(а.с.6).

Судом досліджена довідка, видана депутатом Софіївської селищної ради(а.с.14), в якій вказано, що з грудня 2007 року по лютий 2008 року, після одруження, ОСОБА_1 стала разом з чоловіком ОСОБА_5 проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_4, якого доглядала до дня смерті. 16 лютого 2008 року ОСОБА_4 помер. ОСОБА_1 та чоловік продовжували проживати в ІНФОРМАЦІЯ_2 до цього часу, а потім тут же стали проживати після народження і їх діти: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

24 січня 2013 року ОСОБА_7 Н,В. зареєструвалась за вказаною адресою, що підтверджується копією паспорту(а.с.28).

Житловий будинок № 44 по вул. Центральна в с. Петрове Софіївського району відповідно технічного паспорта загальною площею 40,1 кв.м., житловою 23, 0 кв.м.(а.с.8-10).

Вартість домоволодіння відповідно звіту про незалежну оцінку вартості житлового будинку з надвірними забудовами, розташованого за адресою Софіївський район, с. Петрове, вул. Центральна, 44 від 10 вересня 2018 року, становить 61 433,00 гривень(а.с.15-37).

Відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6069564 від 28.12.204 року право власності на житловий будинок № 44 по вул. Центральна в с. Петрове Софіївського району зареєстровано за ОСОБА_4(а.с.5).

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина другастатті 344 ЦК). (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правиластатті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положеннястатті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови).

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п. 13 Постанови).

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно проживати у житловому будинку № 44, вул.Центральна, с.Петрове, Софіївський район, Дніпропетровська область, суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст.212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.12,13,81,89,263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Софіївської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, право власності за набувальною давністю на житловий будинок № 44 по вул. Центральна в с. Петрове Софіївського району Дніпропетровської області, загальною площею 40,1 десята кв.м., вартістю 61 433.00 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропеотровської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Суддя О.В.Шумська