Провадження №: 4-с/755/187/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

"19" жовтня 2018 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н. О.,

при секретарі Грінкевич А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, суб'єкт оскарження: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, начальник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Онишкевич Р.І., заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на дії державного виконавця,-

в с т а н о в и в:

В серпні 2018 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області, начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Онишкевич Р.І. Вимоги скарги мотивує тим, що в провадженні ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження № 50366191 з примусового виконання виконавчого листа № 6/2604/2512/2012, виданого 19 червня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 610 683,01 грн. та третейського збору в розмірі 6 506,83 грн. 26 липня 2018 року скаржник отримав повідомлення про вартість майна від 16 липня 2018 року № В-3/310360, в якій зазначено, що відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості майна, станом на 10 липня 2018 року, що надійшов на адресу відділу 13 липня 2018 року, вартість об'єкта оцінки, а саме нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності скаржнику становить 638 429,00 грн. без урахування ПДВ та 5 895,00 грн. без урахування ПДВ. Із вартістю майна скаржник не погоджується та вважає вартість заниженою і такою, що не відповідає об'єктивній ринковій вартості, оскільки у ході визначення вартості майна у рамках виконавчого провадження було порушено вимоги Стандарту № 1. Так, на його адресу не надходило жодних повідомлень чи попереджень про проведення огляду належного йому нерухомого майна, або вимог про надання доступу до оцінюваного майна.

В жовтні 2018 року представник відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області подав до суду відзив на скаргу з якого вбачається, що вимоги скарги не визнаються виходячи з наступного. Так, на примусовому виконання у відділі ПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження № 50366191 з виконання виконавчого листа № 6/2604/2512/20102 від 19 червня 2012 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 610 683,01 грн. та третейського збору в сумі 6 506,83 грн. Постановою державного виконавця від 03 березня 2016 року відкрито виконавче провадження. В процесі примусового виконання державним виконавцем описано та накладено арешт на майно боржника, а саме: нежитлові будинки (приміщення ферми) за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлові будинки (приміщення водокачки) за адресою: АДРЕСА_2. Заявкою на реалізацію нежитлової нерухомості від 02 серпня 2018 року пакет документів передано ДП «Сетам», торги з реалізації майна призначено на 28 серпня 2018 року. Згідно протоколу № 354638 від 28 серпня 2018 року торги з реалізації лоту № 297501 не відбулися в зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів. Повторні торги з реалізації майна боржника - лоту № 300649 не відбулися (протокол № 357778 від 17 вересня 2018 року). Останні треті торги лоту № 303831 відбуватимуться 09 жовтня 2018 року, майно виставляється за вартістю 451 026,80 грн. Однак, станом на 05 жовтня 2018 року зареєстровані учасники відсутні. 31 січня 2018 року державним виконавцем скеровувалася вимога надати доступ до майна, однак, вона залишилася боржником проігнорована. Повторна вимога скерована 05 березня 2018 року, 14 березня 2018 року доступ до майна для огляду надано зберігачем майна - ФОП ОСОБА_3 Згідно заяви оцінювача, він особисто інспектував актив об'єкта, в додатках до звіту додано фото, які здійснені експертом всередині та зовні оцінюваного об'єкта.

В судове засідання скаржник, суб'єкт оскарження, та заінтересована особа не з'явилися, про день, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином, про причини неявки суд повідомлено не було.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

На виконанні відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження № 50366191 від 03 березня 2016 року з примусового виконання виконавчого листа № 6/2604/2512/20012, виданого 19 лютого 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 610 683,01 грн. та третейського збору в сумі 6 506,83 грн.

31 січня 2018 року державним виконавцем Батюк М.В. на адресу ОСОБА_1 скеровано вимогу про забезпечення 05 лютого 2018 року із 10 год. 30 хв. до 12 год. 00 хв. доступ державному виконавцю до нежитлових приміщень, що знаходяться у власності ОСОБА_1 та розташовані за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2 та попереджено, що відсутність боржника в день та час опису майна не є перешкодою для проведення опису та арешту майна.

05 березня 2018 року державним виконавцем Батюк М.В. на адресу ОСОБА_1 повторно скеровано вимогу про забезпечення 14 березня 2018 року із 11 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. доступ державному виконавцю до нежитлових приміщень, що знаходяться у власності ОСОБА_1 та розташовані за адресою: АДРЕСА_1,АДРЕСА_2 та попереджено, що відсутність боржника в день та час опису майна не є перешкодою для проведення опису та арешту майна.

Висновком про вартість майна, складеним суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3, ринкова вартість об'єкта оцінки, яка рекомендується оцнбвачем в якості початкової ціни реалізації на прилюдних торгах, на дату оцінки становить 644 324,00 грн. без ПДВ, в тому числі нежитлові приміщення будівлі ферми, загально площею 915,40 кв.м. - 638 429,00 грн., нежитлові приміщення будівлі водокачки, загальною площею 8,10 кв.м. - 5 895,00 грн.

14 березня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, згідно якої описано і накладено арешт на майно: комплекс нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_1, що складається із приміщенні ферми 772,6 кв.м. та підсобних приміщень, площею 20,8 кв.м., 13,0 кв.м., 12,2 кв.м., 13,8 кв.м., 10,9 кв.м., 12,0 кв.м., 12,9 кв.м., 22,5 кв.м., 12;12,9 кв.м., всього: загальною площею 915,4 кв.м., стіна цегла та шлакобетон, покрівля шифер по дерев'яній дранці, ворота металеві 3*3,5 м., вікна дерев'яні одинарні, металеві решітки на вікнах, підлога бетонна, колонна - меблеві труби, підведено електротелебачення; приміщення водокачки, загальною площею 8,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, одноповерхова цегляна будівля, покриття шифер, підлога бетон, ворота металеві. Описане майно прийняв на відповідальне зберігання, копію постанови про опис та арешт майна боржника отримав ОСОБА_4

Згідно роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в п. 24 постанови №6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому, судам необхідно врахувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-ІІІ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Згідно п. 64 Національного стандарту № 1 «Загальні засади майна та майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 (далі - Національний стандарт № 1), за результатами своєї роботи рецензент готує рецензію у письмовій формі, яку скріплює підписом. Рецензія не повинна містити власного висновку про вартість об'єкта оцінки. Будь-які судження про вартість об'єкта оцінки, виражені у грошовій формі, можуть відображатися рецензентом виключно у формі звіту про оцінку майна, складеному у повній формі відповідно до вимог національних стандартів. Якщо у письмовому запиті про необхідність рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) встановлюється вимога щодо надання висновку про вартість об'єкта оцінки, така вимога задовольняється шляхом проведення оцінки майна.

За змістом п. 50 Національного стандарту № 1, проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється: ознайомлення з об'єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка; визначення бази оцінки; подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов договору на проведення оцінки.

Згідно п. п. 15, 16, 52 Національного стандарту № 1, методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об'єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об'єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об'єкта оцінки.

Оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов'язані з об'єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

У п. 3 Національного стандарту № 1 визначено, що подібне майно - це майно, що за своїми характеристиками та (або) властивостями подібне до об'єкта оцінки і має таку саму інвестиційну привабливість.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Оцінка майна боржника є одним з етапів у процедурі виконавчого провадження.

Разом з тим, звернення стягнення на майно у порядку виконання рішення суду про стягнення заборгованості є примусовим, тобто не є результатом договірної домовленості сторін.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Згідно із ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Твердження скаржника, що у ході визначення вартості (оцінки) нерухомого майна у рамках виконавчого провадження № 50366119 було порушено вимоги Стандарту № 1 не знайшли свого підтвердження. Крім того, доводи скаржника про неповідомлення його про здійснення огляду нежитлових будівель спростовується матеріалами справи.

Крім того, в процесі судового розгляду скаржником не надано обґрунтованих доказів того, що під час проведення оцінки або визначення її результатів саме державний виконавець діяв неправомірно, а в порядку судового оскарження дій державного виконавця можливо задовольнити вимоги скаржника виключно у випадку, якщо саме державний виконавець діяв із порушенням вимог закону або не в межах наданих йому повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець під час проведення оцінки майна боржника діяв правомірно, тоді як скарга є повністю необґрунтованою та безпідставною.

Згідно із ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що оскаржувані рішення державного виконавця були вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, а тому суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 450 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_1, суб'єкт оскарження: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, начальник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Онишкевич Р.І., заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на дії державного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.О. Яровенко