Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2018 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря - Заіки А.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідачки - ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виключення запису про батьківство з актового запису про народження дитини, третя особа - Вільногірський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, вказуючи, що з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі не перебував, однак з лютого 2013 року, він та відповідачка фактично підтримували тісні, в тому числі й інтимні стосунки між собою та деякий час, близько двох місяців поспіль, проживали разом. Стосунки між ними припинились на початку січня 2014 року, а ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у відповідачки народилась дитина - син ОСОБА_4, прізвище та по батькові якого - ІНФОРМАЦІЯ_5, було записано зі слів відповідачки. Він зі свого боку, на час народження дитини, жодних заяв про визнання себе батьком дитини, до органів ДРАЦС не подавав. На початку січня 2017 року, вони з відповідачкою на нетривалий час, поновили стосунки між собою, під час яких, відповідачка запевняла його, що батьком дитини є він. При цьому, відповідачка запевняла його про те, що зачаття дитини відбулось під час їхнього спільного з нею проживання у 2013 році, що можливо було, з її ж слів, перевірити документально, оскільки відповідні записи містяться у карті породіллі на її ім'я. При цьому, самої карти породіллі у відповідачки на руках не було, у зв'язку з чим, він повірив заявам відповідачки та погодився з'явитись до органу ДРАЦС - третьої особи по справі та подати особисту заяву про своє батьківство стосовно дитини, зазначеної вище. На підставі поданої ним заяви до третьої особи, було внесено зміни в актовий запис про народження дитини - ОСОБА_4, в якому було зазначено, що батьком дитини являється він.

Однак, з квітня місяця 2017 р., вони з відповідачкою припинили між собою будь-які стосунки, оскільки відповідачка фактично створила нову сім'ю з іншим чоловіком, з яким вона і проживає на цей час. Так само як і він, став проживати з іншою жінкою, з якою він має намір в майбутньому укласти шлюб. При цьому, відповідачка поставила його перед фактом, що батьком дитини є інший чоловік та на момент зачаття цієї дитини, він з відповідачкою не підтримував ніяких стосунків, що відповідає дійсності, оскільки кілька тижнів поспіль у березні-квітні місяцях 2013 р., вони з відповідачкою дійсно проживали окремо один від одного, оскільки посварились між собою. При цьому, підставою для сварки з відповідачкою стали його підозри про те, що відповідачка підтримувала стосунки з іншим чоловіком.

Також йому відомо, що відповідачка того факту, що він не є батьком дитини у цей час ні від кого не приховує, але діюче законодавство України не передбачає вирішення питання про його батьківство щодо дитини в інший шлях, ніж за рішенням суду.

Відповідно до ст. 136 СК України просить виключити запис про нього як батька дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з актового запису про народження дитини, зробленого Вільногірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20.09.2018 року у справі відкрито загальне позовне провадження, сторонам роз'яснені їх процесуальні права та обов'язки.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов та вказані в ньому обґрунтування підтримала, пояснила, що позивач - це її син. Він зустрічався з відповідачкою, деякий час спільно проживав з нею, син думав, що він являється батьком дитини відповідачки і саме тому визнав своє батьківство та оформив це в органі реєстрації актів цивільного стану. Однак, як потім з'ясувалось, він не є біологічним батьком дитини відповідачки, що остання не заперечує, дитина зовнішньо і по характеру дуже схожа на іншого чоловіка, який є його біологічним батьком. На даний час її син перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою та має власну дитину. Просить позов задовольнити.

Позивач про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, за місцем відбування покарання (а.с. 21).

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала в повному обсязі, пояснила, що в 2013 р. зустрічалась з позивачем, деякий час спільно проживала з ним однією сім'єю, однак стосунки не склалися. Відразу після припинення стосунків з позивачем стала зустрічатися з іншим чоловіком, а потім дізналася, що вагітна. Вважала, що біологічним батьком дитини є позивач, однак після народження дитини батько був записаний органом РАЦСу з її слів. В 2017 р. на нетривалий час стосунки з позивачем поновили, розповіла йому, що він є біологічним батьком дитини і позивач погодився визнати своє батьківство щодо її сина, що і зробив шляхом подання заяви до РАЦСу. Син підростає і зовсім не схожий на позивача ні за зовнішністю, ні за характером, тому впевнилася, що біологічним батьком її дитини є інший чоловік. Не заперечує, щоб запис про позивача, як батька її сина, було виключено із актового запису про народження її сина, оскільки впевнена, що позивач не являється біологічним батьком її сина.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без участі їх представника. (а.с. 20)

Вислухавши представника позивача, відповідачку, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, яке видане 03.02.2017 року Вільногірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, про що 04 лютого 2014 року складено відповідний актовий запис № 19, батьком дитини є ОСОБА_3, а матір'ю ОСОБА_2 (а.с. 8).

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, або добровільності їх визнання, а згідно ст. 200 ч.3 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 визнала факт відсутності кровного споріднення між позивачем та її дитиною та факт необізнаності позивача про ці обставини на час реєстрації його батьківства, підстав для обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання відповідачкою суд не має, тому вказані факти суд вважає такими, що не підлягають доказуванню та приймає визнання відповідачкою позову.

Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведеності відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має право оспорювати батьківство особа записана батьком дитини, якщо на момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року, № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати; батьківство, пред'являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про спорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 записаний батьком дитини - ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, про що Вільногірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний запис, однак кровне споріднення між ним та дитиною позивач заперечує, відповідачка позов визнала та підтвердила, що позивач біологічним батьком її дитини не являється і на час реєстрації батьківства не знав про вказані обставини, підстав для обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання відповідачкою суд не має, тому визнання останньою позову не суперечить обставинам справи та закону, що дає суду підстави для задоволення позову, а відомості про позивача, як батька дитини відповідачки, підлягають виключенню з актового запису про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд враховує заяву позивача, який просить судові витрати по справі покласти на нього, тому судові витрати у справі у виді сплаченого судового збору в розмірі 704,80 грн. слід віднести на рахунок позивача.

На підставі ст.ст. 122, 124, 126, 127, 136 Сімейного Кодексу України, п. 5 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 200, 206, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виключення запису про батьківство з актового запису про народження дитини, третя особа - Вільногірський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - задовольнити.

Виключити запис про ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, що зареєстрований АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) як батька дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з актового запису про народження № 19 від 04 лютого 2014 року, здійсненого Вільногірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05 листопада 2018 року.

Головуючий - суддя: підпис А.А.Борцова