АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6285/18 Номер провадження 22-ц/786/2184/18Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Прядкіної О.В.

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 13 серпня 2018 року

у справі за матеріалами подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області ОСОБА_3 про надання дозволу про примусове проникнення до помешкання боржника.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 13 серпня 2018 року подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області ОСОБА_3 про надання дозволу на примусове проникнення до помешкання боржника, задоволено.

Дозволено примусове проникнення до житлового будинку за адресою - м. Полтава, вул. Оржицька, 20, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, 13.06.1967р.н., РНОКПП- (а.с.64-65).

З цією ухвалою не погодився боржник ОСОБА_2, яка у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу районного суду скасувати та у задоволенні подання ОСОБА_3 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що про існування рішення суду, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, в межах якого задоволено подання державного виконавця про примусове входження до житла боржника, ОСОБА_2 не знала, відповідних судових рішень не отримувала.

Вказує, що наразі нею подано заяву про перегляд заочного рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області та заяву про зупинення вчинення виконавчих дій.

З урахуванням наведеного вважає, що ухвала місцевого суду про задоволення подання приватного виконавця про примусове входження до майна боржника є передчасною.

Також, зауважує, що, на її думку, державним виконавцем не надано належних доказів того, що боржник умисно не виконує рішення суду та ігнорує виклики державного виконавця, не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що державним виконавцем вживались належні дії для виконання рішення суду та що боржнику направлялись будь-які повідомлення викликів до державного виконавця.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У серпні 2018 року приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до місцевого суду з поданням про примусове проникнення до помешкання боржника, в якому просив дозволити примусове проникнення до житлового будинку за адресою: Полтавська область, м. Полтава, вул. Оржицька, 20, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (а.с.1-4).

В подальшому, як зазначено вище, 13 серпня 2018 року місцевим судом було постановлено оскаржувану ухвалу про задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області ОСОБА_3 (а.с.64-65).

Задовольняючи подання про примусове проникнення до помешкання боржника, районний суд виходив із того, що матеріалами справи в повній мірі підтверджено факт не виконання рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.07.2016р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Авістар» заборгованості в сумі 1842295,70 грн., на вимогу приватного виконавця щодо виконання рішення суду боржник не реагує, а тому наявні підстави для застосування положень ст.439 ЦПК України.

Такий висновок місцевого суду відповідає встановленим по справі обставинам та ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ч.ч.1,2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

ОСОБА_4 ч.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.18 даного Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

За нормою ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Вказаними нормами чинного законодавства передбачено можливість державного виконавця входити до житла боржника, що належить боржнику на праві власності або на праві володіння чи користування.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.07.2016 року по справі №207/1688/16-ц позовні вимоги ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2В на користь ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» загальну суму заборгованості у розмірі 1842295,70 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 880479,08 грн.; заборгованість за відсотками 319670,17 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 295593,16 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 136309,29 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 210244,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2В на користь ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» судовий збір у розмірі 27634,44 грн. (а.с.76-77).

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.03.2018 року по справі №207/1688/16-ц заяву ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» про заміну сторони у виконавчому провадженні, задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження - стягувача ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» його правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» (01010, м. Київ, вул. Московська, 32/2, ) у виконавчому провадженні щодо виконання рішення у цивільній справі №207/1688/16-ц від 13.07.2016 року, що ухвалив Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (а.с.78-80).

На виконання вказаного рішення від 13.07.2016 року, 17.10.2016 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було видано виконавчий лист (а.с.5-6).

26.06.2018 року приватним виконавцем ОСОБА_3 було відкрито виконавче провадження ВП №56667143 за виконавчим листом №207/1688/16-ц, виданим 17.10.2016 року, копію постанови направлено боржнику (а.с.7-8).

26.07.2018 року приватним виконавцем ОСОБА_3 було винесено постанову ВП №56667143 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках: ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», ПАТ «Креді ОСОБА_6», ПАТ «ОТП ОСОБА_6», ПАТ «Індустріалбанк», ПАТ «ТАСКОМБАНК», ПАТ «СберБанк», ПАТ «ПУМБ», ПАТ «Державний ОСОБА_7 України», ПАТ «Марфін-Банк», ПАТ «Укргазбанк», ПАТ Правекс-Банк», ПАТ АБ «Південний», ПАТ «МЕГАБАНК», ПАТ «КристалБанк», ПАТ КБ «АкордБанк», ПАТ «КредоБанк», АТ «УкрСибБанк», ПАТ «Альфа-Банк» та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 2027525,27 грн. (а.с.9).

17.07.2018 року за вих.№1431 та №1432, приватним виконавцем ОСОБА_3 було направлено боржнику повідомлення про проведення виконавчих дій, призначених на 10-00 год. 20.07.2018 року та на 10-00 год. 27.07.2018 року, з вимогою надати приватному виконавцю та іншим особам, що супроводжуватимуть його доступ до житлового будинку та земельної ділянки за адресою: м. Полтава, вул. Оржицька, 20. У даних повідомленнях було розяснено, що у разі ненадання доступу до помешкання приватний виконавець звернеться до суду з відповідним поданням (а.с.10).

ОСОБА_4 приватного виконавця ОСОБА_3 від 20.07.2018 року та від 27.07.2018 року, ним здійснено вихід за адресою: м. Полтава, вул. Оржицька, 20 з метою перевірки майнового стану ОСОБА_2, а також складання постанови про опис та арешт майна боржника. Доступ до приміщення надано не було, хоча боржник повідомлений про час проведення виконавчих дій належним чином (а.с.11-14).

Також, матеріалами справи установлено, що приватним виконавцем ОСОБА_3 кореспонденція направлялась боржнику рекомендованими листами за відповідною адресою (а.с.56-61).

З повідомлення поштового відправлення про вручення вбачається, що боржник ОСОБА_2 отримувала кореспонденцію, направлену їй приватним виконавцем ОСОБА_3, за адресою: м. Полтава, вул. Оржицька, 20 (а.с.55).

При цьому, матеріалами справи в повній мірі встановлено, що житловий будинок за адресою: м. Полтава, вул. Оржицька, 20 та земельна ділянка, на якій він розташований, на праві приватної власності належить боржнику ОСОБА_2 (а.с.23-30).

06.08.2018 року приватним виконавцем ОСОБА_3 отримано заяву боржника ОСОБА_2 від 01.08.2018 року з проханням зробити перерву у виконавчих діях, у звязку з подачею нею до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області заяви про перегляд заочного рішення цього ж суду від 13.07.2016 року по справі №207/1688/16-ц (а.с.54).

В подальшому, як зазначено вище, 10.08.2018 року приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до місцевого суду з поданням про примусове проникнення до помешкання боржника та ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 13 серпня 2018 року вказане подання задоволено.

Аналізуючи наведені вище норми закону та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду стосовно того, що, будучи в повній мірі обізнаним як про факт відкриття виконавчого провадження, так і про факт проведення державним виконавцем виконавчих дій, боржник ОСОБА_2 умисно ухилялась від виконання виконавчого документу, який видано на виконання чинного та наразі ніким не скасованого рішення суду. При цьому, в добровільному порядку заборгованість не погашає, на виклики державного виконавця не реагує, наслідок чого своєю бездіяльністю всіляко перешкоджає примусовому виконанню рішення суду, обовязковість якого презюмується статтею 18 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, районним судом було правомірно задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області ОСОБА_3 про примусове проникнення до житла боржника.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що про існування рішення суду, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, в межах якого задоволено подання приватного виконавця про примусове входження до майна боржника, ОСОБА_2 не знала, відповідних судових рішень не отримувала, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки не можуть бути підставою для скасування ухвали суду від 13.08.2018 року про задоволення подання приватного виконавця, з огляду на те, що про факт відкритого виконавчого провадження на момент постановлення відповідної ухвали суду ОСОБА_2 знала.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 було подано до приватного виконавця ОСОБА_3 заяву про необхідність перерви у вчиненні виконавчих дій, у звязку з подачею до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області заяви про перегляд заочного рішення є безпідставними, оскільки до вказаної заяви, що надійшла до приватного виконавця, не додано жодних доказів на підтвердження наведених у ній обставин. А тому ОСОБА_3 правомірно не здійснив жодних дій щодо відкладення чи зупинення проведення виконавчих дій.

Твердження апелянта стосовно того, що державним виконавцем не надано належних доказів того, що боржник умисно не виконує рішення суду та ігнорує виклики державного виконавця, не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що державним виконавцем вживались належні дії для виконання рішення суду та, що боржнику направлялись будь-які повідомлення викликів до державного виконавця, спростовуються наведеними вище обставинами справи, з яких вбачається, що державним виконавцем вчинялись всі можливі дії, спрямовані на виконання чинного рішення суду, а боржник, будучи обізнаним про відкрите виконавче провадження, не вчинив дій з метою його належного виконання.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують, не ґрунтуються на нормах права, тому судом до уваги не приймаються.

Колегія суддів вважає, що за наведених вище обставин оскаржувану ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 13 серпня 2018 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ: /підпис/ ОСОБА_8

/підпис/ ОСОБА_9

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1