КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Головуючий у 1-й інстанції - Ковальчук Л.М.
№22-ц/824/2004/2018 Доповідач - Українець Л.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача УкраїнецьЛ.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Горбачової І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють також як правонаступники померлого ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області, треті особи: державний нотаріус Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Яхно МаринаЄвгенівна, ОСОБА_9 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку, свідоцтва про право власності на земельну ділянку, скасування рішення міськради та скасування відомостей в базі даних Державного земельного кадастру про власників земельної ділянки, визнання права власності на будинок, -

В С Т А Н О В И В

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання недійсним договору дарування житлового будинку, свідоцтва про право власності, скасування рішення міськради та визнання права власності на спадкове майно.

25 квітня 2018 року представник ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заявив клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи на вирішення якої просили поставити питання: «Чи міг ОСОБА_10, 1926 року народження, враховуючи стан його здоров'я, усвідомлювати значення своїх дій та чи міг керувати ними вчиняючи, складаючи та підписуючи від свого імені: договір дарування №2-530 від 31.03.2012 року; заповіт від 19.05.2010 року.

Також у квітні 2018 року представник ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заявив клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи на вирішення якої просив поставити питання: «1)Чи був ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в момент укладення 31 березня 2012 року договору дарування житлового будинку за своїм психічним станом, абсолютно неспроможним усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними?; 2) Чи було під час укладення 31 березня 2012 року договору дарування житлового будинку волевиявлення ОСОБА_10 вільним та чи відповідало його внутрішній волі?»

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 червня 2018 року клопотання представника позивачів та клопотання представника відповідачів задоволено частково.

Призначено по справі посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

1.Чи міг ОСОБА_10, враховуючи стан його здоров`я, усвідомлювати значення своїх дій та чи міг керувати ними, вчиняючи, складаючи та підписуючи від свого імені: договір дарування № 2-530 від 31 березня 2012 року, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_6, ОСОБА_7, житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, посвідчений 31 березня 2012 року Яхно М.Є., державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 2-530?

2. Чи був ОСОБА_10, в момент укладення 31 березня 2012 року Договору дарування житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Яхно М.Є. за реєстровим № 2-530 за своїм психічним станом, абсолютно неспроможним усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

3. Чи було під час укладення 31 березня 2012 року Договору дарування житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори ЯхноМ.Є., за реєстровим № 2-530, волевиявлення ОСОБА_10 вільним та чи відповідало його внутрішній волі?

Зупинено провадження на час проведення експертизи.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу в якій просять скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Звертає увагу на те, що друге питання поставлене судом перед експертом не відповідає вимогам ЦК України і лише збільшує вартість експертизи.

Третє питання є правовим питанням і експерти на такі питання не мають права відповідати, оскільки цей факт встановлює суд.

Зазначають, що постановлення судом даної ухвали є передчасним, оскільки суд перед цим задовольнив клопотання позивачів про допит свідків, які могли надати суду свідчення про психічний стан спадкодавця ОСОБА_10 на час укладення оскаржуваних правочинів. Необхідно було спочатку допитати свідків, а потім призначати експертизу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, які з&q?ів;явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Статтею першою Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Виходячи зі змісту статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Як убачається з матеріалів справи, учасники справи запропонували суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Суд першої інстанції, діючи у відповідності до ч.4 ст.103 ЦПК України, визначив питання, з яких має бути проведена експертиза.

Зокрема, на вирішення експерту поставив питання, яке запропоноване стороною позивача, а саме: «Чи міг ОСОБА_10 враховуючи стан його здоров»я, усвідомлювати значення своїх дій та чи міг керувати ними, вчиняючи, складаючи та підписуючи від свого імені: договір дарування № 2-530 від 31 березня 2012 року»; а також питання, які запропоновані стороною відповідача, а саме: «1)Чи був ОСОБА_10 в момент укладення 31 березня 2012 року Договору дарування житлового будинкуза своїм психічним станом, абсолютно неспроможним усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними» та «2) Чи було під час укладення 31 березня 2012 року Договору дарування житлового будинку, волевиявлення ОСОБА_10 вільним та чи відповідало його внутрішній волі».

Визначивши даний перелік питань, суд зазначив, що дослідження даних питань в сукупності матиме значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що у справі про визнання угоди недійсною доцільним є питання: чи могла особа на момент укладення угоди розуміти значення своїх дій або керувати ними?

Відповідно перше питання, поставлене судом на вирішення експерту, а саме: Чи міг ОСОБА_10, враховуючи стан його здоров`я, усвідомлювати значення своїх дій та чи міг керувати ними, вчиняючи, складаючи та підписуючи від свого імені: договір дарування № 2-530 від 31 березня 2012 року, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_6, ОСОБА_7, житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, посвідчений 31 березня 2012 року Яхно М.Є., державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 2-530?, відповідає вимогам закону.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про недоцільність включення до переліку питань другого питання, а саме: Чи був ОСОБА_10, в момент укладення 31 березня 2012 року Договору дарування житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Яхно М.Є. за реєстровим № 2-530 за своїм психічним станом, абсолютно неспроможним усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?, оскільки друге питання за своїм змістом фактично дублює запитання під №1 та лише збільшує вартість експертизи.

Також слушними є доводи апеляційної скарги про те, що третє питання, а саме: Чи було під час укладення 31 березня 2012 року Договору дарування житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори ЯхноМ.Є., за реєстровим № 2-530, волевиявлення ОСОБА_10 вільним та чи відповідало його внутрішній волі?, є по суті правовим питанням, відповідь на яке надасть суд за результатами розгляду справи, й відповідно експерт на таке питання не має права відповідати, оскільки в силу ч.6 ст.103 ЦПК України, питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Не є підставою для задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, а саме для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції посилання апелянтів та те, що ухвала суду є передчасною, оскільки судом було задоволено клопотання про допит свідків, які могли надати покази про психічний стан спадкодавця ОСОБА_10, тому спочатку необхідно було допитати свідків, а потім призначати експертизу з огляду на таке.

У суді апеляційної інстанції сторони підтвердили, що свідки не прибули в судове засідання, тому суд їх і не допитав.

Пунктом 5 ч.6 ст.72 ЦПК України передбачено право експерта для цілей проведення експертизи заявляти клопотання про опитування учасників справи та свідків.

Отже, в разі необхідності опитати свідків, експертом буде заявлено клопотання про їх опитування.

Частиною 4 ст. 376 ЦПК України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни мотивувальної та резолютивної частин ухвали, шляхом виключення з мотивувальної та резолютивної частини наступні питання, поставлені на вирішення перед експертом, а саме:

«Чи був ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в момент укладення 31 березня 2012 року Договору дарування житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Яхно М.Є. за реєстровим № 2-530 за своїм психічним станом, абсолютно неспроможним усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними?»

«Чи було під час укладення 31 березня 2012 року Договору дарування житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Яхно М.Є., за реєстровим № 2-530, волевиявлення ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, вільним та чи відповідало його внутрішній волі?»

У свою чергу, відмовляючи в задоволенні клопотання представника позивачів щодо поставлення на вирішення експертизи питання чи міг ОСОБА_10, враховуючи стан його здоров»я, усвідомлювати значення своїх дій та чи міг керувати ними, вчиняючи, складаючи та підписуючи від свого імені заповіт від 19 травня 2010 року, суд обґрунтовано виходив з того, що вказане питання, не стосується предмету спору та виходить за межі позовних вимог у даній справі.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується в повному обсязі.

Таким чином, в іншій частині ухвала суду підлягає залишенню без змін, оскільки відповідає вимогам закону.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 червня 2018 рокузмінити, виключивши з мотивувальної та резолютивної частини наступні питання, поставлені на вирішення перед експертом, а саме:

«Чи був ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в момент укладення 31 березня 2012 року Договору дарування житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Яхно М.Є. за реєстровим № 2-530 за своїм психічним станом, абсолютно неспроможним усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними?»

«Чи було під час укладення 31 березня 2012 року Договору дарування житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори ЯхноМ.Є., за реєстровим № 2-530, волевиявлення ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, вільним та чи відповідало його внутрішній волі?»

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду.

Повне судове рішення складене 01 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А.Шебуєва