"02" листопада 2018 р.
Провадження №2/642/4368/18
Справа №642/1543/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Бондаренка В.В.

за участю секретаря Шаповал Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Харківської міської ради, третя особа друга Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкуванням за законом,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкуванням за законом звернулась ОСОБА_1

У судовому засіданні представник позивачки просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача до судового засідання не зявився. Будь-яких заяв до суду не наддав.

Представник другої державної нотаріальної контори до суду не зявився, написав заяву з проханням слухати справу за його відсутності.

Суд встановив.

З 20 березня 1948 року на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (чоловікові та дружині) належав житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходився за адресою: м. Харків, вулиця Старо-Кримська, 39, що підтверджується Договором про право забудування участку землі. Вказаний договір було посвідчено нотаріально державним нотаріусом І міської Харківської нотаріальної контори ОСОБА_4, від 27.03.1948 року за реєстровим номером № 6901/1 та зареєстрований міською інвентаризаційною конторою 07.09.1948 року за № 2345 (а.с.25-26).

Обставина знаходження вказаного домоволодіння саме у спільній сумісній власності підтверджується довідкою КП «ХМБТІ» від 05.10.2016 року виданої на імя ОСОБА_1 (а.с. 27)

14.02.1950 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 15.02.1950 року, актовий запис № 695 (а.с.29)

На момент своєї смерті ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із дружиною ОСОБА_3 та сином ОСОБА_5, що підтверджується відомостями будинкової книги, де в розділі 11 - містяться відмітки органу міліції про прописку, звірку з листком прибуття та поквартирним списком. (а.с.41-47)

Таким чином після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходився за адресою: м. Харків, вулиця Старо-Кримська, 39, що належала йому на день смерті як частка у праві спільної сумісної власності на будинок разом із дружиною, яку фактично прийняли спадкоємці за законом першої черги: дружина ОСОБА_3 та їх спільний син ОСОБА_5, але не оформивши своїх спадкових прав.

Після смерті ОСОБА_2, померлого 14.02.1950 року, спадкове майно в розмірі ? частини домоволодіння розподілилась у рівних частинах між дружиною ОСОБА_3 та сином ОСОБА_5, по ? частині житлового будинку з надвірними будівлями кожному.

Таким чином у ОСОБА_3 було ? частини житлового будинку з надвірними спорудами та у ОСОБА_5 була ? частина житлового будинку з надвірними спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька.

Вказані особи вступили в управління та володіння спадковим майном, так як проживали у вказаному будинку, як на час відкриття спадщини так і відповідно залишились проживати і далі, що підтверджується відомостями будинкової книги.

23.12.1955 року ОСОБА_5 одружився з ОСОБА_5 (дівоче прізвище Коренева) ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим 23.12.1955 року Загс Сталінського району міста Харкова, актовий запис № 1506 (а.с.30)

З моменту шлюбу позивачка, ОСОБА_1 разом із чоловіком ОСОБА_5 та його матірю ОСОБА_3 проживала у спірному на теперішній час домоволодінні, де з 24.02.1956 року було зареєстровано її місце постійного проживання в тому числі і по сьогоднішній день, що підтверджується відомостями будинкової книги та відомостями паспорта громадянина України ОСОБА_1.

05.04.1966 року адреса вищевказаного домоволодіння відповідно до рішення Виконкому Ленінського району м. Харкова від 05.04.1966 року № 50/10 було змінено з «№ 39» на «№ 49», що підтверджується відміткою від 23.04.1966 року на Договорі про право забудування участку землі від 20.03.1948 року.

24.01.1977 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 25.01.1977 року, актовий запис № 966 (а.с.31)

Після смерті ОСОБА_3, померлої 24.01.1977 року відкрилася спадщина на належну їй частину в розмірі ? частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: м. Харків, вул. Старо-Кримська, 49. Спадкова справа після її смерті не відкривалась, в управління та володіння спадковим майном вступив її єдиний син ОСОБА_5, який постійно проживав із матірю на день її смерті у спірному будинку та залишився проживати і далі та нести всі витрати на повне утримання вказаного домоволодіння, але не оформивши своїх спадкових прав після смерті матері.

Таким чином після смерті ОСОБА_3, померлої 24.01.1977 року, ОСОБА_5 належало все домоволодіння (з яких ? частина домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, померлого 14.02.1950 року та ? частини домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 24.01.1977 року.

24.03.2000 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 27.03.2000 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 3213(а.с.32)

На день смерті ОСОБА_5 проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відомостями будинкової книги, його було знято з реєстрації позивачкою у звязку із смертю лише 09.07.2002 року.

Разом з ОСОБА_5 на день його смерті, що відбулась 24.03.2000 року разом із ним проживали: - дружина ОСОБА_1 та їх єдиний син ОСОБА_7, що підтверджується відомостями будинкової книги.

Обставина того, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 був сином ОСОБА_5 та ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження виданим 06.12.1956 року Ленінським Загс м. Харкова, актовий запис № 1579 (а.с.33)

Таким чином після смерті ОСОБА_5 спадкове майно, а саме домоволодіння розподілилось таким чином: ? частина житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом дружині ОСОБА_1 та ? частина житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом синові ОСОБА_7.

Після смерті ОСОБА_5 за заявою вказаних осіб була відкрита спадкова справа № 116/2002 Другою Харківською Державною нотаріальною конторою, та 28.02.2002 року за р.№ 1-156 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, в рівних частинах кожному на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_7. Спадкове майно, на яке було видано свідоцтво складалося з машини марки ВАЗ-2163, рік випуску 1989, двигун № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_3, зареєстрований в ОРЕВ УДАЇ УВС Харківської області 06.09.1989 року на підставі технічного паспорту ГВ № 958661 на імя померлого, що підтверджується письмовою відповіддю Другої Харківської державної нотаріальної контори від 23.11.2016 року № 2070/02-14 на запит приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_8, щодо надання інформації по спадковій справі, копія якої надається до позовної заяви та додатково буде підтверджено матеріалами спадкової справи № 116/2002 заведеної 2 Харківською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_5, померлого 24.03.2000 року, про витребування завіреної копії якої буде подано клопотання під час підготовчого провадження у справі.

Оформити право власності на житловий будинок ОСОБА_1 ні її син ОСОБА_7 не змогли . Вказані особи лише прийняли спадщину у вигляді домоволодіння шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, та продовжили проживати у спадковому будинку і після смерті спадкодавця ОСОБА_5, не оформивши своїх спадкових прав лише на будинок.

Не встигнувши оформити своїх спадкових прав ОСОБА_7 16.08.2016 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 17.08.2016 року, актовий запис № 12223(а.с.34)

Таким чином на день смерті ОСОБА_7, померлого 16.08.2016 року відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою м. Харків, вул. С.Кримська, 49.

Після смерті ОСОБА_7, померлого 16.08.2016 року була відкрита спадкова справа № 46/2016 за заявою ОСОБА_1 приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8

Після смерті ОСОБА_7, померлого 16.08.2016 року, спадкоємцями за законом першої черги у рівних частинах була мати померлого ОСОБА_1 та син померлого ОСОБА_9, який багато років проживає в ОСОБА_10, та являється громадянином ОСОБА_10.

Так, ОСОБА_9 відмовився на користь своєї бабусі від спадщини, що залишилась після смерті його батька ОСОБА_7, померлого 16.08.2016 року, про що надав відповідну заяву (а.с.36-37).

Таким чином 17.10.2017 року позивачка по справі ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинку № 49 з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, що розташовані за адресою: місто Харків, вулиця Старо-Кримська. На земельній ділянці розміром 724 кв.м. розташований житловий будинок літ. «А-1», деревяний обкладений цеглою, житловою площею 54,1 кв.м., загальною площею 84,5 кв.м., з надвірними будівлями і спорудами: сарай літ. «Б», вбиральня літ. «В», льох літ. «Г», гараж літ. «Д», огорожі № 1,2.

Оформити належним чином право власності на іншу ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_5, померлого 24.03.2000 року - ОСОБА_1 не має можливості, шо підтверджується письмовою відмовою державного нотаріуса Другої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 від 24.07.2018 року № 02-14/1230 (а.с.65-66).

Державним нотаріусом в письмовій формі рекомендовано звернутися до місцевого суду для вирішення даних спорів та визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частину житлового будинку № 49 що знаходиться в місті Харкові по вулиці Старо-Кримській в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5.

За положеннями статі 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1,3 статті 5 чинного ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

До спадкових відносин, що виникли у звязку зі смертю у 1950 році ОСОБА_2 необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу УРСР 1922 року, який був чинний до 01 січня 1964 року.

Відповідно до ст. 429 ЦК УРСР 1922 року, вказано, якщо спадкоємець, присутній в місці відкриття спадщини, на протязі трьох місяців з дня її відкриття не заявить належному нотаріальному органу про відмовлення від спадщини, він вважається таким, що прийняв її.

Так, ОСОБА_2 помер 14.02.1950 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 15.02.1950 року, актовий запис № 695.

Відповідно до відомостей будинкової книги на момент його смерті, що мала місце 14.02.1950 року разом з ним проживали його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_5.

Обставина того, що ОСОБА_5 був сином ОСОБА_2 підтверджується рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 26.08.2017 року, справа № 642/2507/17 (а.с.61

Обставина того, що ОСОБА_12 була дружиною ОСОБА_2 підтверджується записом в будинковій книзі за місяць до смерті ОСОБА_13, під час реєстрації місця проживання Є.П. у спірному домоволодінні, а саме в даних ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4 в графі № 9 будинкової книги, де зазначається «рід занять, посада та місце роботи, коли особа на утримання та на чиєму, прізвище та рід занять утримувача» вказано, що ОСОБА_3 домашня господарка, знаходиться на утриманні чоловіка ОСОБА_2 електромонтера ХарЕнерго.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Свідоцтво про укладання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не збереглося, та обєктивно відсутня можливість отримати з органів Загсу Бєлгородської області інформацію з приводу укладання між ним шлюбу, так як первісний архів за актовими записами за 1927-1928 роки збережений лише частково.

В розділі № 5 будинкової книги, де зазначається «мета приїзду та на який час» з приводу ОСОБА_3 вказано - на постійне місце проживання, штам про виписку містить дату 27.11.1951 рік, що є через півтори роки після смерті чоловіка. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2, померлого 14.02.1950 року не відкривалася, що може підтверджуватись матеріалами спадкової справи № 116/2002 після ОСОБА_5 та матеріалами спадкової справи № 26/2016 після ОСОБА_7.

Таким чином ОСОБА_14 та ОСОБА_5 були зареєстровані та проживали у спадковому будинку на момент смерті ОСОБА_2, померлого 14.02.1950 року і тому вони є спадкоємцями за законом, що прийняли спадщину, яка відкрилася після його смерті, але нотаріально не оформили свого права власності.

Крім того, пунктом 16 Указу Президії Верховної Ради УСРС № 1990-VІ від 09.12.1963 року «Про порядок введення в дію Цивільного і Цивільного процесуального кодексів Української РСР» (1963 року) визначено, що дія статей 524-564 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року поширюється і на спадщину , що відкрилася до введення його в дію, але не прийняту ніким із спадкоємців і якщо вона не перейшла за правом спадкоємства у власність держави до 1 січня 1964 року.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року визначалося, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР спадкоємець може прийняти спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, так і шляхом фактичного вступу в управління чи володіння спадковим майном.

Постійне проживання спадкоємців із спадкодавцем на момент смерті, які від спадщини не відмовилися свідчить про фактичне прийняття ними спадщини, що узгоджується з вимогами ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, які регулюють спірні правовідносини.

Не отримання свідоцтва про право на спадщину не є підставою для втрати права на спадщину, а є лише неможливістю розпоряджатись нерухомим майном, про що вказано в Постанові ВСУ в справі № 6-164цс12 від 23.01.2013 року.

Таким чином після смерті ОСОБА_2, померлого 14.02.1950 року, спадкове майно в розмірі ? частини домоволодіння розподілилась у рівних частинах між дружиною ОСОБА_3 та сином ОСОБА_5, по ? частині житлового будинку з надвірними будівлями кожному.

Відповідно у ОСОБА_3 було ? частини житлового будинку з надвірними спорудами (з яких ? частина як частка у праві спільної сумісної власності та ? частина в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка), та у ОСОБА_5 була ? частина житлового будинку з надвірними спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька.

24.01.1977 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 25.01.1977 року, актовий запис № 966, та відповідно відкрилася спадщина на належні їй ? частини житлового будинку з надвірними спорудами, які фактично прийняв її син ОСОБА_5, але не оформив своїх спадкових прав.

Свідоцтво про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 не збереглось та отримати інформацію в органах реєстрації актів цивільного стану неможливо, так як первісний архівний фонд за 1928 рік збережено лише частково та відсутня актова запис про народження по відношенню до ОСОБА_5, 01.09.1928 року .

Дані про те, що ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4 була матірю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 підтверждується їх спільними фотокартками, так і свідченнями самої позивачки допитаної в якості свідка у судовому засіданні і показами свідка ОСОБА_15

ОСОБА_3 весь час, в тому числі і на момент своєї смерті проживала у спірному домоволодінні, що залишилось після смерті її чоловіка, разом із сином та невісткою, в тому числі і на момент своєї смерті.

Доказом того, що після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 залишилась проживати у їх спільному будинку та проживала там до дня своєї смерті є : підрядний договір на будівництво № 2281 від 10.08.1973 року, в якому замовником є домоволоділець ОСОБА_3 домоволодіння по вул. Старо-Кримська, 49 на газифікацію цього з домоволодіння, копія якого надається; Договір № 8137 від 09.10.1973 року про прийняття на обслуговування та ремонт дворових газопроводів та профілактичного обслуговування в якому стороною договору є ОСОБА_3 та міститься відмітка про обслуговування саме в 1977 році (рік її смерті), технічний паспорт на спірний будинок оформлений на її імя від 21.03.1973 року.

Окрім цього необхідно вказати, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу УРСР, 1963 року, який був чинний на день відкриття спадщини, після ОСОБА_3, померлої 24.01.1977 року визначено місце відкриття спадщини. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини.

ч.1 ст. 17 Цивільного кодексу УРСР, визначала, місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає.

Таким чином, вимоги Цивільного кодексу УРСР 1963 року, який діяв на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3, померлої 24.01.1977 року, не передбачали необхідності реєстрації місця проживання, для визначення місця відкриття спадщини - важливим аспектом було місце проживання спадкодавця (останнє, постійне), а визначення місця проживання фізичної особи визначалось аспектом місця постійного або переважного проживання, також без врахування та привязки до реєстрації місця проживання.

ОСОБА_5 на день смерті своєї матері проживав та був зареєстрований у будинку що їй належав, разом із спадкодавцем. Обставина проживання ОСОБА_5 на день смерті своєї матері у спірному домоволодінні підтверджується відомостями будинкової книги де він проживав та був зареєстрований аж до дня його смерті.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, які були чинні на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, визнається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалась прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном.

Таким чином ОСОБА_5 постійно мешкаючи в спадковому будинку, що підтверджується відомостями будинкової книги - фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері, та став власником (не оформлюючи спадкових прав) всього житлового будинку ( ? частина домоволодіння в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2, померлого 14.02.1950 року та ? частини домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3и, померлої 24.01.1977 року).

24.03.2000 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 27.03.2000 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 3213.

На день смерті ОСОБА_5 проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відомостями будинкової книги, його було знято з реєстрації позивачкою у звязку із смертю лише 09.07.2002 року.

Разом з ОСОБА_5 на день його смерті, що відбулась 24.03.2000 року разом із ним проживали: позивачка по цій справі .дружина ОСОБА_1 та їх єдиний син ОСОБА_7

Таким чином після смерті ОСОБА_5 спадкове майно, а саме домоволодіння розподілилось таким чином: ? частина житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом дружині ОСОБА_1 та інша ? частина житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом синові ОСОБА_7.

Після смерті ОСОБА_7, померлого 16.08.2016 року була відкрита спадкова справа № 46/2016 за заявою ОСОБА_1 приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8

Після смерті ОСОБА_7, померлого 16.08.2016 року, спадкоємцями за законом першої черги у рівних частинах була позивачка (матір померлого ОСОБА_1 та син померлого (онук позивачки) ОСОБА_9, який багато років проживає в ОСОБА_10, та являється громадянином ОСОБА_10.

Так, ОСОБА_9відмовився на користь своєї бабусі (позивачки по справі) від спадщини, що залишилась після смерті його батька ОСОБА_7, померлого 16.08.2016 року.

З урахуванням вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 429 ЦК УРСР 1922 року, ст.17, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року ст. 263-268, 315 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Харківської міської ради, третя особа друга Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкуванням за закономзадовольнити у повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, що померла 24 січня 1977 року була матірю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, померлого 24 березня 2000 року.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, що померла 24 січня 1977 року та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, померлий 14 лютого 1950 року були чоловіком та дружиною.

Встановити факт прийняття ОСОБА_5 спадщини після смерті матері ОСОБА_3, померлої 24 січня 1977 року, а саме ? частини житлового будинку №49 з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, що розташований за адресою м. Харків вулиця Старо-Кримська.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4) право власності на ? частину житлового будинку №49 з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, що розташований за адресою м. Харків вулиця Старо-Кримська, загальна площа якого складає 84,5 кв. метри, житлова площа якого складає 54,1 кв. метри в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого 24 березня 2000 року.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення повного тексту рішення суду.

Повний текст судового рішення буде проголошено 05 листопада 2018 року о 9 годині.

Суддя