Постанова

Іменем України

25 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 757/23914/17-ц

провадження № 61-24904св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В.М., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Київенерго»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 липня 2017 року у складі судді Гладун Х. А., та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 17 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Рубан С. М., Желепи О. В., Іванченко М. М.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії.

Позовна заява мотивована тим, що позивач є учасником бойових дій, проживає у будинку із встановленим будинковим лічильником теплової енергії та отримує послугу централізованого опалення. Положення пункту 5 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій встановлено 75-процентну знижку плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) в межах середніх норм споживання. Однак, Відповідачем, при застосуванні такої знижки неправомірно застосовуються соціальні норми і коефіцієнти, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», внаслідок чого розмір його пільг зменшено, і відповідно, обсяг охоронюваних законом прав.

Вважаючи, такі дії незаконними, просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок суми оплати за централізоване опалення.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 24 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що розрахунок суми оплати за централізоване опалення, здійснений ПАТ «Київенерго» позивачу відповідає нормам чинного законодавства.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 липня 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягали застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позову, оскільки за адресою позивача зареєстрований громадянин, який має пільги «Учасник бойових дій», яка надає право на 75 % знижку з оплати комунальних послуг у межах норми, тому розрахунок оплати відповідає чинному законодавству.

08 листопада 2017 рокуОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким визнати незаконним застосування до позивача, як учасника бойових дій, відповідачем норм абзацу другого підпункту 1 пункту 3 та Додатку 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування». Зобов'язати відповідача здійснити перерахунки оплати за постачання централізованого опалення.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не врахували застереження статті 5 Закону України «Про державні та соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» - «якщо інше не передбачено Конституцією України та законом України», тобто те, що передбачене пунктом 5 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

06 грудня 2018 року справа № 757/23914/17-ц надійшла до Верховного Суду.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом установлено, що ОСОБА_4 проживає в будинку АДРЕСА_1, в якому встановлений лічильник теплової енергії,яке постачається ПАТ «Київенерго». Є споживачем централізованого опалення за вказаною адресою.

ОСОБА_4 є учасником бойових дій (що підтверджується посвідченням НОМЕР_1), та має право на 75 % знижку з оплати комунальних послуг у межах норми.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надається пільга, а саме, 75 % знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю.

Відповідно до пункту 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

Відповідно встановлені соціальні нормативи, в межах яких надаються пільги на оплату послуг з централізованого опалення - 21 кв. м. опалювальної площі на 1 особу в місяць і додатково 10,5 кв. м. на сім`ю.

Для мешканців житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії по м. Києву встановлено соціальний норматив - 0,0548 Гкал на 1 кв. м опалювальної площі на місяць в опалювальний період, з урахуванням коригуючого коефіцієнту для розрахунку розміру витрат теплової енергії на потреби будівлі на п'ять і більше поверхів - 0,41.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про державні та соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» державні соціальні стандарти і нормативи формуються, встановлюються та затверджуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за участю та погодженням з іншими сторонами соціального партнерства, якщо інше не передбачено Конституцією України та законами України.

Державні соціальні нормативи у сфері житлово-комунального обслуговування встановлюються з метою визначення державних гарантій щодо надання житлово-комунальних послуг та розмірів плати за житло і житлово-комунальні послуги, які забезпечують реалізацію конституційного права громадянина на житло (стаття 9 Закону України «Про державні та соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Таким чином, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди першої та апеляційної інстанцій правильно визначилися із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, на підставі належним чином оцінених доказів, дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки встановлено, що розрахунок суми оплати за централізоване опалення, здійснений ПАТ «Київенерго» позивачу відповідає нормам чинного законодавства.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки підстави для скасування судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

РішенняПечерського районного суду міста Києва від 24 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 17 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В.М. Коротун

М.Є. Червинська