Справа номер 482/1612/17
Провадження номер 22-ц/4812/93/18 Головуючий суду першої інстанції Баранкевич В.О.
Категорія 59 Доповідач апеляційного суду Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання Цуркан І.І.,

за участі:

позивача ОСОБА_3,

представників відповідачів:

-садівничого товариства «Підлісне» Харитонової О.І.,

-акціонерного товариства «Миколаївобленерго» Злої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 17 травня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Баранкевич В.О. в приміщенні суду у м.Нова Одеса Миколаївської області, за позовом ОСОБА_3 до садівничого товариства «Підлісне» (далі СТ «Підлісне») та публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_6 звернувся до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовував наступним.

19 березня 1987 року він був прийнятий до членів СТ «Підлісне», на території якого знаходяться належні йому на праві власності земельна ділянка та садовий будинок з адресою: АДРЕСА_1.

Зазначений житловий будинок було підключено до мереж електропостачання та водопостачання.

Однак в подальшому за дорученням голови садівничого товариства його садовий будинок було відключено від мереж електро та водопостачання з посиланням на наявність у нього заборгованості по членським внескам та комунальним послугам. У звязку із цим же його було виключено із членів товариства.

Позивач зазначав, що відключення його садового будинку від електропостачання було здійснено безпідставно, оскільки садівничим товариством на його вимогу не було надано жодних документів, за якими вчинення таких дій було б законним.

З метою відновлення електропостачання до свого садового будинку ОСОБА_6 звернувся до ПАТ «Миколаївобленерго», правонаступником якого є АТ «Миколаївобленерго», яке його повідомило про наявність між ним та СТ «Підлісне» договору про постачання електричної енергії, за яким останнє отримує електроенергію та передає її електроустановкам всіх садових будинків.

ОСОБА_6 вказував, що садівниче товариство не є електропостачальною організацією, а тому відповідно до положень Правил користування електричною енергією для населення не має повноважень на відключення його садового будинку від електропостачання. СТ «Підлісне» не має дозволу на постачання електричної енергії, а тому постачальником електричної енергії до його садового будинку може бути ПАТ «Миколаївобленерго», яке через колективні електричні мережі садівничого товариства може передати її кінцевому споживачу.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_3 просив визнати незаконними дії СТ «Підлісне» з припинення подачі електроенергії та водопостачання. Зобовязати СТ «Підлісне» включити його до членів зазначеного товариства; негайно відновити постачання електричної енергії та водопостачання до його садової ділянки. Зобовязати ПАТ «Миколаївобленерго» відкрити на його імя особовий рахунок на електропостачання до його будинку у садовому товаристві.

Крім того, позивач просив стягнути з СТ «Підлісне» 50 000 грн. моральної шкоди, спричиненої йому негативними емоціями та переживаннями з приводу відновлення порушеного права.

Заперечуючи проти задоволення позову в частині зобовязання відкрити особовий рахунок на електропостачання до садового будинку, ПАТ «Миколаївобленерго» зазначало, що для відкриття такого рахунку позивачем повинно бути надано ряд документів, передбачених законодавством. Ним такого зроблено не було, а отже його позов безпідставний. З огляду на зазначене ПАТ «Миколаївобленерго» просило відмовити ОСОБА_3 в задоволенні зазначеної позовної вимоги.

СТ «Підлісне» у своїх запереченнях на позовну заяву ОСОБА_3 вказувало, що рішенням загальних зборів від 05 червня 1999 року ОСОБА_3 був виключений із членів товариства за систематичну несплату членських внесків, а також вартості використаної електричної енергії. Вказане рішення загальних зборів ОСОБА_3 оскаржено не було. За поновленням членства у товаристві він не звертався. Підключення до електричних мереж можливо лише за наявності технічних умов на відповідне приєднання. Позивач вказаних умов товариству не надавав.

Зважаючи на зазначені обставини, а також на те, що позивачем порушено строки позовної давності, СТ «Підлісне» просило відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 17 травня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду в частині вирішення позовних вимог щодо порушення прав на користування електро та водопостачанням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог про визнання незаконними дій відповідачів з припинення подачі електроенергії, водопостачання та зобовязання ПАТ «Миколаївобленерго» в особі СТ «Підлісне» поновити електропостачання та водопостачання його садового будинку.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 19 березня 1987 року ОСОБА_3 був прийнятий у члени Садівничо-виноградарського товариства «Підлісне», з якого був виключений 05 червня 1999 року у звязку з наявністю заборгованості по сплаті членських внесків та послуги електропостачання з 1996 року (а.с.9, 68-70, 77).

Згідно з поясненнями представника СТ «Підлісне» заборгованість ним погашена не була.

Членська книжка садовода ОСОБА_3 містить єдиний запис про сплату позивачем цільового внеску 19 березня 1987 року. Доказів на підтвердження сплати ним платежів на користь садівничого товариства, в тому числі за оплату електро та водопостачання, позивач суду не представив.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.10.2010 р. та державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 28.07.2011 р. позивач є власником садового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки за цією ж адресою для ведення садівництва площею 0,0410 га (а.с.11-13).

27 червня 2015 року позивач звернувся до СТ «Підлісне» з заявою про укладення договору на використання електричної енергії, з якої вбачається, що додатками до неї зазначено вказаний договір та довідку МСЕК (а.с.6).

Згідно з відповіддю товариства від 05.07.2015 р., воно не має достатніх технічних умов та потужностей для подання електроенергії на договірних підставах не членам товариства (а.с.8).

13 лютого 2016 року позивач повторно звертався до садівничого товариства з приводу укладення договору.

У листі від 02 вересня 2016 року ПАТ «Миколаївобленерго» повідомило СТ «Підлісне» про те, що питання повязані електропостачанням садового будинку ОСОБА_3, повинні вирішуватись між садовим товариством та позивачем, про що останнього було повідомлено листом 18 серпня 2014 року. Станом на 2016 рік ОСОБА_3 до ПАТ «Миколаївобленерго» не звертався (а.с.71).

Згідно з протоколом №17 від 29.10.2016 р. засідання правління СТ «Підлісне» одним з питань повістки був розгляд прохання ОСОБА_3 про повторний вступ до товариства, сплати ним заборгованості по внескам та сплати вступного внеску. Розгляд вказаного питання було перенесено на невизначений час, оскільки позивач не зявився на засідання (а.с.72-73).

Згідно з довідкою СТ «Підлісне» від 12.03.2018 р. позивач з письмовою заявою про повторний вступ до членів товариства не звертався (а.с.76).

Відповідно до Розділів 1, 12 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання елктроенергетики України від 31.07.1996 р. №28 (з наступними змінами), які діяли на час виникнення спірних правовідносин, населений пункт юридична особа-споживач (власник електроустановок населеного пункту або уповноважена власником (співвласниками) експлуатаційна організація, в господарському віданні якої є електроустановки населеного пункту), об'єднує населення на визначеній території та утримує ці електроустановки з метою забезпечення електричною енергією споживачів населеного пункту; споживачі населеного пункту населення, електроустановки якого приєднані до технологічних електричних мереж населеного пункту та яке розраховується за використану електричну енергію з населеним пунктом.

Електрична енергія постачається населеному пункту на підставі договору про постачання електричної енергії.

Точка продажу електричної енергії населеному пункту встановлюється на межі балансової належності електроустановок цього населеного пункту.

Населений пункт на підставі договору про постачання електричної енергії здійснює закупівлю електричної енергії у постачальника електричної енергії з метою її подальшого використання споживачами населеного пункту для задоволення комунально-побутових потреб споживачів населеного пункту, для технічних цілей та інших потреб населеного пункту. За обсяг закупленої електричної енергії з постачальником електричної енергії розраховується населений пункт відповідно до умов договору.

Закупівля електричної енергії у постачальника за рахунок коштів споживачів населеного пункту, умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів населеного пункту, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту регулюються установчими документами населеного пункту та/або укладеними у встановленому законодавством порядку договорами між споживачами населеного пункту та населеним пунктом щодо обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту.

У разі виходу із складу населеного пункту або прийняття відповідного рішення органом управління населеного пункту споживач населеного пункту або фізична особа, електроустановки якої приєднані до технологічних електричних мереж населеного пункту (далі - споживач на території населеного пункту), для користування електричною енергією має право:

змінити у встановленому порядку схему електропостачання та приєднати належну йому електроустановку до електричних мереж електропередавальної організації;

укласти тристоронній договір про користування електричною енергією на території населеного пункту з постачальником електричної енергії та населеним пунктом на основі типового договору (додаток 5) та договір про користування електричною енергією відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (із змінами).

У разі укладення тристороннього договору про користування електричною енергією на території населеного пункту постачальник електричної енергії та населений пункт вносять у встановленому законодавством України порядку зміни в укладений між ними договір про постачання електричної енергії щодо визначення обсягу спожитої населеним пунктом електричної енергії та умов припинення або обмеження електропостачання населеного пункту, які пов'язані та витікають з умов тристороннього договору про користування електричною енергією на території населеного пункту.

Точка продажу електричної енергії споживачу на території населеного пункту збігається з точкою продажу електричної енергії населеному пункту. Відносини постачальника електричної енергії та населеного пункту із споживачем на території населеного пункту регулюються законодавством України, у тому числі нормами цих Правил.

Договір про користування електричною енергією на території населеного пункту може бути укладений у разі виконання таких умов:

1) особа, яка має намір набути статус споживача на території населеного пункту, та населений пункт не мають боргів за електричну енергію перед населеним пунктом та постачальником електричної енергії відповідно;

2) технічний стан розрахункового засобу обліку, яким обладнана електроустановка особи, яка має намір набути статусу споживача на території населеного пункту, відповідає вимогам нормативно-технічних документів;

3) особою, яка має намір набути статус споживача на території населеного пункту, створені технічні можливості щодо забезпечення безперешкодного доступу представників постачальника електричної енергії, підприємства, що здійснює передачу електричної енергії, до власних електричних установок для контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку.

Отже, СТ «Підлісне» в розумінні вказаних правил є «населеним пунктом», а його члени - «споживачами населеного пункту».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відключення садового будинку позивача від електро та водопостачання було здійснено правомірно, оскільки позивач не сплачував протягом тривалого часу платежі за користування електричною енергією та водою. Що ж стосується вимоги про зобовязання відповідачів поновити електро та водопостачання, то суд вважав її безпідставною, тому що у відповідачів не має заперечень щодо цього після надання позивачем документів, необхідних для приєднання до мереж та укладання відповідного договору. Однак, позивач до відповідачів у встановленому законом порядку з належним переліком документів не звертався.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам законодавства. Суд першої інстанції дав правильну оцінку доказам та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3

З наданих позивачем доказів не вбачається безпідставність відключення його садового будинку від електро та водопостачання та дотримання ним порядку повторного підключення до мереж.

Заперечення позивача, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів, досліджених судом, та непогодження з висновками суду щодо їх оцінки.

Доводів, які б свідчили про незаконність рішення суду, позивачем не представлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду в оскаржуваній частині, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 17 травня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді С.Ю. Колосовський

І.В. Лівінський

Повний текст постанови складено 01 листопада 2018 року.