Справа № 346/3952/18
Провадження № 2/346/1937/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : головуючого судді П'ятковського В.І.

за участю секретаря Іванишин Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння № 16 по вул. Тичини в с. Ценява Коломийського району відносилося до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був її чоловік, ОСОБА_4, про що йому 13 квітня 1989 року було видано свідоцтво про право власності на будинковолодіння на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради № 59 від 09 березня 1989 року. Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ. Крім чоловіка, членами колгоспного двору були вона та відповідачі.

21 листопада 2009 року її чоловік помер і після його смерті відкрилась спадщина на 1/4 частину вказаного будиковолодіння, яку вона фактично прийняла, однак, спадкових прав не оформила.

З метою оформлення спадщини звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак державний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, оскільки право власності на нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_4, як головою колгоспного двору, а крім нього були інші члени двору, частки яких в майні не виділені до дня його смерті.

Просить суд визнати за нею право власності на будинковолодіння.

Позивач в судове засідання не з"явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання також не з"явились, подали до суду заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечують, на спадкове майно не претендують, від часток в майні колгоспного двору відмовляються в користь позивачки.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що 21 листопада 2009 року в с. Ценява Коломийського району помер ОСОБА_4, про що в Книзі реєстрації смертей 23 листопада 2009 року складено відповідний актовий запис за № 20, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І - НМ № 101447 (а.с.30), після смерті якого відкрилася спадщина по закону.

За життя спадкодавцю належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Ценява по вул. Тичини, 16, Коломийського району, який відносився до типу колгоспного двору, головою якого був, ОСОБА_4, чоловік позивачки, про що йому 13 квітня 1989 року було видано свідоцтво про право власності на будинковолодіння на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради № 59 від 09 березня 1989 року. Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ з реєстровим № 205 (а.с.7).

Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 Сепат голова двору, ОСОБА_1 дружина та діти : ОСОБА_2 і ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Ценявської сільської ради Коломийського району № 978 від 06 жовтня 2017 рок. (а.с.29).

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", - передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних, а тому будинковолодіння належало всім його членам на праві спільної сумісної власності по 1/4 частині. Однак частки у майні колишнього колгоспного двору не виділені.

Прийнявши як спадщину 1/4 частину спірного будинковолодіння, позивач, звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 23596276 від 05 травня 2010 року, спадкова справа № 180/2010 (а.с.33).

Постановою державного нотаріуса позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв"язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно зареєстровано лише за померлим головою колгоспного двору, частки померлого голови двору та інших членів колгоспного двору не виділено до дня смерті ОСОБА_4 (а.с.40).

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідачі спадщину після смерті батька не прийняли, про що подали відповідні заяви в суд.

Відповідно до технічного паспорта, виготовленого Коломийським МБТІ 10 листопада 2017 року житловий будинок в с. Ценява, вул. Тичини, 16, Коломийського району, Івано-Франківської області має загальну площу 76,8 кв.м., житлову 52,4 кв.м .(а.с.8-10).

Відповідно до звіту про оцінку майна від 04 липня 2018 року ринкова вартість вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 230462,00 грн. (а.с. 11-28).

Виходячи з того, що позивачка є спадкоємцем за законом на майно, яке належало спадкодавцю на праві власності у встановленому законом порядку і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, відповідачі не заперечують проти визнання права власності на спадкове майно за позивачкою в цілому, яка у свою чергу, не в змозі оформити спадщину через те, що частки членів колгоспного двору в майні не виділені до дня смерті голови вдору, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності будинковолодіння шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. ч.2 247, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер : НОМЕР_1 право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою с. Ценява, вул. Тичини, 16, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення встановленого строку апеляційного оскарження.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 02 листопада 2018 року.

Суддя П'ятковський В. І.