Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Астахової О.О.,

при секретарях Олійник І.В., Седик Д.А., Томіленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду із позовом, у якому просить визначити місце проживання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 5000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Судові витрати по оплаті судового збору та витрати на правову допомоги покласти на рахунок відповідача.

Мотивуючи вимоги тим, що 16 червня 2016 року між сторонами укладено шлюб, від якого сторони мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейні відносини з відповідачем не склалися, а тому з травня 2017 року вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. Проживають окремо. З 19.07.2017 року дитина проживає разом із батьком. Проте, домовленості щодо визначення місця проживання сина між подружжям не має. Позивач переконана, що дитині буде краще проживати разом із нею враховуючи вік дитини, прихильність її до матері. Виходячи з обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також те, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання сина, позивач також просить про стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь у розмірі 5000,00 грн., який вважає що буде достатнім для забезпечення дитини необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, забезпеченням фізичного розвитку.

Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушена звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року замінено третю особу Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації на Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, до спільного розгляду з первісним позовом та об'єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом ОСОБА_2 просить суд визачити місце проживання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним.

Мотивуючи тим, що з 19.07.2017 року дитина проживає разом з ним у Черкаській області. Для дитини створені усі необхідні належні умови проживання, що підтверджується відповідним актом обстеження житла. Він має достатній дохід для забезпечення сина необхідним харчуванням, одягом, медичним лікуванням та розвитком. Крім того, весь час з дня народження спільної з ОСОБА_1 дитини, про сина піклується він -батько, доглядає за ним, матеріально забезпечує. В свою чергу ОСОБА_1 перестала піклуватись про сина по досягненню ним 6-місячного віку та фактично покинула дитину на нього.

Під час шлюбу ОСОБА_2 бачив наявний у дружини психічний розлад, оскільки з'являлись негативні зміни в її психіці та поведінці.

Позивач за зустрічним позовом вважає, що безвідповідальне ставлення матері ОСОБА_1 до батьківських обов'язків, її психічний розлад, несприятливе середовище в якому проживає мати, нецільове використання нею допомоги при народженні дитини є тими обставинами, які дають підстави для визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 з батьком.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.02.2018 року відмовлено представнику відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про направлення справи за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва на підставі ч. 1 ст. 28 ЦПК України, оскільки предметом первісного позову є стягнення аліментів, а позивач за первісним позовом ОСОБА_1 проживає у Дніпровському районі м. Києва. (Т. 1 а.с. 115).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року прийнято відмову позивача ОСОБА_1 від позовних вимог до ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів. Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини- закрито в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

За положенням ч. 2 ст. 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Враховуючи, що розгляд даної справи не належить о виключної підсудності, справа була прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, судом розглянута дана справа.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 підтримали позовні вимоги, та виходячи з доводів, якими вони обгрунтовуються просили суд позов задовольнити. Надали до суду відзив на зустрічну позовну заяву, зі змісту якого убачається, що вони заперечують проти зустрічного позову в повному обсязі.

Додатково ОСОБА_1 пояснила, що вона не страждає будь-якими психічними розладами, на що посилається в обгрунтування своїх заперечень проти первісного позову відповідач ОСОБА_2, що підтверджується відповідною медичною довідкою про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів.

Більше того, вона ніколи не лишала сина без нагляду, що не заперечується батьком. Разом з тим, вона вимушено вийшла на роботу, оскільки фактично вона забезпечувала сім'ю матеріально. Відповідач з цим не погоджувався у зв'язку із чим виникали конфлікти і сварки. 19.07.2017 року під час спільної прогулянки із відповідачем і дитиною у парку їй стало погано, у зв'язку із чим була викликана карета швидкої допомоги, по приїзду якої їй була надана медична допомога. Відповідач в цей час забрав сина із собою і вивіз до місця проживання своєї матері у Черкаську область. Після чого, вона з сином не має можливості бачитись і спілкуватись в достатньому і необхідному обсязі, оскільки батько дитини - відповідач перешкоджає нормальному спілкуванню із сином. Все це негативно відображається на їх стосунках, здійснюються регулярні виклики правоохоронних органів, від чого страждає і дитина, оскільки фактично позбавлена піклування одного з батьків - матері.

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що відповідач не працює, отримує пенсію по інвалідності та дохід від оренди квартири у м. Києві, власником якої являється, а також живе за рахунок своїх батьків, які щомісячно надають йому матеріальну допомогу, що підтверджується розпискою його матері долученої до матеріалів справи.

При цьому розмір її доходу становить на місяць від 30000 до 70000 грн., їй на праві спільної часткової власності із рідним братом належить квартира АДРЕСА_2, умови для проживання в даній квартирі є належними відповідно до акту огляду та обстеження квартири. Графік її роботи дозволяє їй працювати дистанційно на дому та приділяти достатньо уваги сину.

З огляду на означене, враховуючи вік дитини, її прихильність до сина та дитини до неї просить про встановлення місця проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 із нею.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заперечували проти первісного позову з підстав викладених у письмових запереченнях (Т.1 а.с. 104-106). Просили задовольнити зустрічний позов виходячи з доводів, якими він обгрунтовується.

ОСОБА_2 суду пояснив, що 19.07.2017 року він забрав сина під час спільної прогулянки із ОСОБА_6 у парку, оскільки за станом здоров'я вона потребувала медичної допомоги, а дитині необхідний догляд.

Проте, він не перешкоджає спілкуванню матері із дитиною, коли вона перебуває у тверезому та психічно здоровому стані.

Підтвердив, що його дохід на місяць становить 15000-20000 грн., який складається з оренди житла, належного йому на праві власності у м. Києві в розмір 6000,00грн., пенсії - 1500,00 грн. та допомоги батьків від 8000,00 грн. щомісячно.

Відповідно до акту обстеження умов місця проживання, в квартирі належні умови. Він з моменту народження сина займався його вихованням, оскільки мати постійно лишала дитину на нього. А відтак вважає, що в інтересах дитини, з урахуванням прихильності сина до кожного із батьків, малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 буде краще з ним.

Представник відповідача пояснила, що мати дитини отримувала на своє ім'я допомогу при народженні дитини використовуючи її не за цільовим призначенням, що слугувало підставою для реагування шляхом звернення ОСОБА_2 із відповідною заявою і як наслідок припинення такої виплати.

Більше того, просила суд не приймати до уваги медичну довідку про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів ОСОБА_1, оскільки вказана довідка без визначеного строку дії, що не відповідає вимогам Закону.

Також, представник просила суд врахувати, що ОСОБА_7 під час вагітності вживала за призначенням лікаря заспокійливе. Крім того, в період вагітності проходила консультацію у лікаря психіатра, що викликає сумніви у її психічному стані. Для встановлення психічного стану ОСОБА_1 представником відповідача заявлялось клопотання про призначення судової психіатричної експертизи.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 за своїм психічним станом не здатна здійснювати належний догляд за дитиною, виходячи із інтересів малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, прихильності дитини до батька, оскільки протягом більше року він проживає із ОСОБА_2, а також з урахуванням наданих пояснень просила про задоволення зустрічного позову та відмовити у первісному.

Третя особа у судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутність їхнього представника, зі змісту якої убачається, що Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації просить ухвалити рішення з урахуванням висновку органу опіки та піклування від 01.12.2017 року, за яким вважає за доцільне визначити місце проживання дитини із матір'ю.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.02.2018 року та від 10.07.2018 року відмовлено представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_4 у призначенні судової психіатричної експертизи відносно ОСОБА_1 (Т.1 а.с. 148. Т.2 а.с. 32 ).

Ухвалою суду від 10.07.2018 року відмовлено ОСОБА_4 у приєднанні в якості доказу витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.03.2018 року на підтвердження обставин, що ОСОБА_1 нанесла ОСОБА_2 тілесні ушкодження, оскільки вказаний доказ не може підтвердити дану обставину в силу ч.2 ст. 78 ЦПК України. (Т. 2. А.с. 31).

Ухвалою суду від 10.07.2018 року відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на правничу допомогу шляхом внесення ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду грошових коштів, оскільки підстав передбачених п.п.1.2 ч.4 ст. 135 ЦПК України судом не встановлено.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, допитавши в якості свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до висновку про задоволення первісного позову та відмову у зустрічному позові виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 16 червня 2016 року сторони перебували у зареєстрованому Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві шлюбі. (Т. 1 а.с. 5).

Від шлюбу у них народився син -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними свідоцтва про народження виданого Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (Т. 1 а.с. 6).

Із травня 2017 року сторони проживають окремо.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 19.07.2017 року проживає разом із батьком - ОСОБА_2 Дана обставина також визнається і сторонами.

Як повідомив суду ОСОБА_2, на момент розгляду справи в суді він змінив місце проживання і на теперішній час проживає разом із малолітнім сином та своєю матір'ю- ОСОБА_12 у квартирі АДРЕСА_3. (Т.1 а.с 107).

Відповідно до Актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 12.07.2017 року та 09 жовтня 2017 року головного спеціаліста Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації Заборенко І.В. у квартирі АДРЕСА_3 проживають ОСОБА_2 разом із малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та своєю матір'ю- ОСОБА_12

Умови для проживання, виховання, розвитку малолітнього ОСОБА_3 створені належним чином. В квартирі сучасний ремонт, квартира обладнана новими меблями, сучасною технікою, створені умови для ведення домашнього господарства. Для дитини виділена окрема кімната, в кімнаті наявне спальне місце (дитяче ліжко), пеленальний матрац, робочий стіл, шафа-купе для одягу. (Т. 1 а.с. 132,133)

Вказана квартира на праві приватної власності належить ОСОБА_12, яка надала свою згоду на проживання в квартирі ОСОБА_2 та малолітнього онука ОСОБА_3. (Т. 1 а.с.131).

Згідно характеристики виданої Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» ЖЕД -110 від 19.07.2017 року № 431/0-549 ОСОБА_2, зі слів власника квартири ОСОБА_12, проживає у АДРЕСА_6. За час проживання письмових скарг та нарікань з боку сусідів та мешканців будинку на ОСОБА_2 не надходило. (Т. 1 а.с.42).

За даними характеристики підписаної сусідами будинку АДРЕСА_7 ОСОБА_2 має доньку від попереднього шлюбу ОСОБА_17, яка навчається у Вищому учбовому закладі та малолітнього сина ОСОБА_13, якими опікується. Характер виважений, чемний та доброзичливий. (Т. 1 а.с. 43).

Як було встановлено під час судового розгляду ОСОБА_2 є інвалідом другої групи та щомісячно отримує пенсію у розмірі 1500,00 грн. Зареєстрований як фізична особа-підприємець. За даними розрахунку доходу за попередній календарний рік, що передує року переходу на спрощену систему оподаткування, розмір доходу відповідача за первісним позовом у 2016,2017 роках склав по 29 733,00 грн. (Т. 1 а.с. 58,59, 61,118-123,152).

Також, на підтвердження розміру щомісячного доходу ОСОБА_2 надав суду письмову заяву від його матері ОСОБА_12, в якій остання повідомляє, що щомісячно надає ОСОБА_2 грошові кошти на особисті потреби у розмірі 8000,00 грн. (Т. 1 а.с. 129).

Крім того, ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_6 що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна. (Т. 1. А.с. 130). Вказана квартира на підставі договору оренди від 06.07.2017 року передана в оренду. Щомісячна оренда плата за користування квартирою складає 5000,00 грн. (Т.1 а.с. 50-52).

Таким чином, щомісячний дохід ОСОБА_2 складається із оренди квартири, пенсії, допомоги матері, від підприємницької діяльності, та як підтвердив під час судового розгляду ОСОБА_2 щомісячний розмір його доходу становить приблизно 15 000 -20 000 грн.

Відповідно до медичної довідки про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів ОСОБА_2 від 07.09.2017 року, психічних розладів у відповідача за первісним позовом не виявлено. (Т. 1 а.с. 124). Наркологічних і алкогольних захворювань у ОСОБА_2 також не виявлено, що підтверджується сертифікатом про проходження профілактичного наркологічного огляду. (Т. 1 а.с. 125).

Крім того, ОСОБА_2 підтвердив належними та допустимими доказами, в період проживання дитини разом із ним, нагляд малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року у педіатра. За наслідками медичного огляду дитини встановлено, що дитина також планово відвідує педіатра, привита, фізичний стан та розвиток дитини відповідає віковій нормі. (Т. 1 а.с. 126-128,155-160, Т. 2 а.с. 24, 25).

Заперечуючи проти первісного позову ОСОБА_2, зокрема зазначає, що ОСОБА_1 у зв'язку із прийомом препаратів, які містять психотропні речовини годувала дитину грудним годуванням, що негативно вплинуло на фізичний стан малолітнього ОСОБА_3, оскільки дитині був поставлений діагноз «Синдром помірного м'язового гіпертонусу, що підтверджується випискою №596 із медичної карти (Т. 1 а.с. 154).

Відповідно до довідки від 13.04.2016 року виданої Київською міською неврологічною лікарнею № 2, ОСОБА_1 була на прийомі у лікаря диспансерного відділення, за результатами діагностики позивачу за первісним позовом було призначено медичне лікування на сьомому тижні вагітності зокрема прийом снодійного та заспокійливих ліків. (Т. 1 а.с. 44,140,143,146, 147).

На думку відповідача за первісним позовом, вказані обставині також свідчать про неналежне як ставлення так і виховання матір'ю дитини і обгрунтований сумнів щодо можливості проживання малолітнього сина із нею.

Матеріалами справи підтверджуються численні звернення сторін протягом 2016 -2018 років до Голосіївського районного управління поліції, Дніпровського районного управління поліції з приводу конфліктів, які виникають між ними (Т.1 а.с. 101-103,), а також до Служб у справах дітей Голосіївської та Дніпровської РДА у м. Києві щодо участі батьків у вихованні малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (Т. 1 а.с. 134,136, Т. 2 а.с. 13, 14що узгоджується із наданими суду поясненнями сторін, дослідженими судом доказами в їх сукупності, показами свідків.

Оцінюючи обставини, що мають значення для справи, судом також встановлено, що ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1, яка належить їй на праві спільної часткової власності із братом - ОСОБА_14, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (Т. 1 а.с. 9).

Згідно Акту обстеження умов проживання від 25 жовтня 2017 року складеного головним спеціалістом служби у справах дітей Дніпровської РДА в м. Києві Ісаєвою І.М., у квартирі АДРЕСА_4 умови проживання добрі. В квартирі чисто, охайно, наявні усі необхідні меблі та побутова техніка. Дитина буде проживати із матір'ю в одній кімнаті в якій знаходиться дитяче ліжко, комод для речей, одяг, іграшки, засоби гігієни. В квартирі є стілець для годування, каляска для дитини (Т. 1 а.с. 137-а).

Як було встановлено під час судового розгляду, вказана квартира складається із трьох житлових кімнат. У квартирі проживають позивач за первісним позовом ОСОБА_1, її мати - ОСОБА_9 та рідний брат позивача - ОСОБА_14

Позивачем за первісним позовом підтверджено належними та допустимими доказами, що розмір її доходу у 2015 році становив - 994 327,66 грн., у 2016 році - 999 422,00 грн. (податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця) (Т.1 а.с. 10- 12).

Під час судового розгляду позивач за первісним позовом ОСОБА_1 підтвердила, що розмір її доходу в середньому складає від 30 000 грн. до 70 000 грн. на місяць. Тобто є достатнім для утримання та забезпечення належними умовами для розвитку і здобуття освіти малолітнім сином ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до медичної довідки про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів ОСОБА_1 від 27.06.2017 року, психічних розладів у позивача за первісним позовом не виявлено. (Т. 1 а.с. 98).

З наданих ОСОБА_1 документів до Комісії з питань захисту прав дитини, які були враховані Комісією при вирішенні питання встановлення місця проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з одним із батьків, убачається, що ОСОБА_1 працевлаштована та має стабільний дохід. Працює менеджером ТОВ «Агенства нерухомості «Благовіст Галицьке. Відповідно до характеристики виданої вищевказаною організацією від 30.10.2017 року № 44/ГЛ, ОСОБА_1 характеризується позитивно за місцем роботи. Дотримується корпоративних норм та правил. Є неконфліктною, дотримується субординації з клієнтами. Згідно сертифікату про проходження профілактичного огляду виданого КМНКЛ «Соціотерапія» від 24.10.2017 року наркологічних протипоказань у ОСОБА_1 не виявлено. Вказані обставини також були підтверджені позивачем за первісним позовом під час судового розгляду. (Т. 1 а.с. 87-89).

Згідно висновку органу опіки та піклування Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання (протокол засідання Комісії №20 від 01.11.2017 року) від 01.12.2017 року № 100-21122 враховуючи пояснення сторін, думку дітей, Комісія з питань захисту прав дитини Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, діючи виключно в інтересах дитини, враховуючи вік дитини, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір'ю - ОСОБА_1

Відповідно до 2 ч. 1 ст. 161 СК України під час вирішення спору щодо проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Вирішуючи даний спір, судом першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, відповідно до Конвенції ООН «Про права дитини» ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Згідно із ст. 141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

У судовому засіданні встановлено, що висновок Органу опіки та піклування Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини із матір'ю від 01.12.2017 року № 100-21122 відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2 не оскаржувався.

Суд критично оцінює твердження відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4 щодо неналежності такого доказу як медична довідка про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів ОСОБА_1 від 27.06.2017 року для визначення психічного стану ОСОБА_1, з підстав відсутності дати щодо строку дії даної довідки та виходячи з того, що вона не замінює собою висновка експерта з наступних підстав.

Форма №122-2/о «Медична довідка про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів» - це офіційний медичний документ, що є висновком лікаря-психіатра про проходження громадянином психіатричного профілактичного огляду, який, в залежності від його мети, чітко визначає наявність чи відсутність психіатричних протипоказань до виконання професійних обов'язків або провадження конкретних видів діяльності.

Порядок, умови та обсяги проведення психіатричного огляду та деталі розпізнавання психічних розладів встановлюються Міністерством охорони здоров'я України і містяться в Наказі МОЗ України від 17 січня 2002 р. №12.

За результатами медичного огляду, лікар дійшов відповідного висновку про відсутність психіатричних показань відосно ОСОБА_16, сумніву в психічній повноцінності ОСОБА_16 у суду відсутні, з огляду на що відповідачу було відмовлено у призначенні судової психіатричної експертизи відносно ОСОБА_1

А відтак, суд відхиляє доводи сторони відповідача за первісним позовом щодо неналежності дослідженої судом довідки про проходження ОСОБА_1 обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів.

Згідно із ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України визначено поняття належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.

Не знайшли свого підтвердження під час дослідження доказів і посилання відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4 щодо нецільового використання ОСОБА_1 коштів по народженню на дитину, на що в обгрунтування заявлених вимог за зустрічним позовом та заперечуючи проти первісного позову посилались ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4

Оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з'ясуванні обставин справи, діючи виключно в інтересах дитини, враховуючи вік дитини, її прихильність до матері, висновок органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про задоволення первісного позову та відмову у зустрічному позові та вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 із матір'ю - ОСОБА_1.

Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по оплаті судового збору понесені позивачем у розмірі 640,00 грн. підлягають сплаті відповідачем на її користь.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 141, 258-259, 265, 268, 279, 289, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 141, 160, 161 СК України, ст. ст. 8, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір'ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_5.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Cуддя О.О. Астахова

Повний текст рішення виготовлений 02.11.2018 року.