Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1617/18
Провадження № 2/382/749/18
РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2018 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Чемерис С.О.

за участю адвоката Лісового А.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання та про визнання права власності,

Встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання та про визнання права власності, в котрому зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її матір- ОСОБА_6. Після смерті останньої залишилася спадщина у вигляді житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що належали померлій на підставі виписки із погосподарської книги від 02.07.2018 р. за № 258. Разом з тим, за час свого життя ОСОБА_6 не отримала свідоцтва про право власності на будинок. Лист Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 12/5-126 від 23 березня 1999 року містить роз'яснення, що оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію провадиться тільки при наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями-державними приймальними або державними технічними. По об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття урядом України документу (Постанова Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про затвердження Положення про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення») встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. При їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку. Згідно листа Київського обласного управління юстиції № 151-01-01 від 3 березня 2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинна вирішуватися у судовому порядку. Разом з тим, даний будинок побудований в 1950 році, тобто він повинен був реєструватися за тими нормами права, які діяли на той час. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» : "За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.» Тобто померлій ОСОБА_6 вищезазначений будинок належав на праві власності на підставі запису про право власності на будинок за нею у погосподарські книзі місцевої Ради. ОСОБА_8 прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_6 шляхом постійного проживання разом з нею однією сім"єю на час відкриття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_2 року її батько ОСОБА_8 помер. В силу ст. 1261 ЦК України вона та відповідачі по справі є спадкоємцями першої черги після смерті батьків, інших спадкоємців першої черги не має. Факт родинних відносин між нею та її батьком підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Разом з тим, за час свого життя вона змінила прізвище із «Улька» на «Гелевера», що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. В передбачений законодавством шестимісячний термін після смерті батька вона не зверталася до Яготинської державної нотаріальної контори із заявою про відкриття спадщини, в зв'язку з тим, що не було видане свідоцтво про право власності на вищезазначений житловий будинок. Таким чином, вона не може в установленому законом порядку прийняти спадщину, чим порушуються її права. Просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_8 із ОСОБА_6, на день смерті останньої, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, встановити факт постійного проживання її разом з батьком ОСОБА_8, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на день смерті останнього та визнати за нею право власності на спадкове майно.

В підготовче засідання позивачка та її представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачки звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачі в підготовче засідання не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, в заявах до суду просили розглянути справу у їх відсутності, позов визнали. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Перевіривши матеріали справи, роз'яснивши процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідачі позов визнали та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Так, обставини, зазначені позивачкою, підтверджуються випискою з погосподарської книги Лемешівської сільської ради Яготинського району Київської області, (а.с.12), та довідкою Лемешівської сільської ради (а.с.13).

Враховуючи, що в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, суд вважає, що позовні вимоги грунтуються на законі та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 200, 206 ЦПК України, ст.ст. 321, 1218,1225,1261,1270 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання та про визнання права власності задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_8 постійно проживав разом з ОСОБА_6, на день смерті останньої-ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Встановити, що ОСОБА_2 постійно проживала разом з ОСОБА_8 на день смерті останнього-ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Повний текст рішення виготовлено 31 жовтня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя Литвин Л.І.