АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2018 року м. Одеса

справа № 520/13261/16-ц

провадження № 22-ц/785/5186/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів: Ващенко Л.Г., Вадовської Л.М.,

за участю секретаря Маслова Р.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

представник відповідача - ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 09 листопада 2017 року у складі судді Огренич І.В.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди (далі - ДТП) а.с.2-5.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 02 жовтня 2015 року о 18 годині відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Nissan Maxima» державний номер НОМЕР_1, рухаючись у м.Одеса по вул.Краснова від площі Толбухіна у напрямку Адміральського проспекту в районі будинку №10 при зміні напрямку руху та виконанні повороту ліворуч, за наявності дорожньої розмітки 1.3, не переконавшись, що це буде безпечно та не створить небезпеку іншим учасникам руху, в результаті чого допустив зіткнення з велосипедом «Wilier Zero 9» серійний номер НОМЕР_3 під його (ОСОБА_1.) керуванням, який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок зіткнення він (ОСОБА_1.) отримав тілесні ушкодження, а саме: забій правого стегнового суглоба, забій правого колінного суглоба, забій м'яких тканей голови, а його транспортний засіб отримав механічні пошкодження, які оцінені у розмірі 75 495 грн.

Постановою Теплодарського міського суду Одеської області від 10 грудня 2015 року винним у ДТП визнаний ОСОБА_3

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 була застрахована у приватному акціонерному товаристві страховій компанії «Галицька» (далі - ПрАТ СК «Галицька»), яка сплатила йому (ОСОБА_1.) страхову суму у розмірі 34 737,50 грн. (35 000 - 262,50).

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь:

- вартість невідшкодованого матеріального збитку - 40 757,50 грн.;

- вартість оплати за оцінку пошкодженого велосипеду-1 500 грн.;

- вартість оплати за відправлення телеграм відповідачу та страховій компанії - 179,52 грн.;

- моральну шкоду - 10 000 грн.;

- витрати на правову допомогу - 2 000 грн.;

- сплачений судовий збір.

Рішенням Київського районного суд м.Одеси від 09 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 42437,02 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., судові витрати у розмірі 2 580 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.119-121).

Суд першої інстанції, враховуючи встановлення вини відповідача у скоєнні ДТП, отримання ОСОБА_1 від страхової компанії, де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, суми страхового відшкодування у розмірі 34 737,50 грн., та обов'язок відповідача сплатити потерпілому у ДТП різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальної шкоди є доведеними, тому підлягають задоволенню. Враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачу моральних та фізичних страждань, а також ступень вини відповідача, суд повважав за можливим частково задовольнити позовні вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду і ухвалите нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при постановленні рішення судом першої інстанції не було враховано, що у зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ СК «Галицька» і відповідно до ст.1194 ЦК України обов'язок особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, щодо сплати потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) виникає тільки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування), а у даному випадку розмір вартості матеріальної шкоди в сумі 75 495 грн. повністю покривається страховою сумою, визначеною у полісі страхування цивільно-правової відповідальності відповідача у розмірі 50 000 грн., тому стягнення матеріальної шкоди у наслідок ДТП повинно бути покладено на ПрАТ СК «Галицька» у повному обсязі.

Посилаючись на те, що ні позивачем ні судом першої інстанції в ухваленому ним рішенні не зазначено належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння позивачу моральної шкоди у розмірі 5 000 грн., та виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості, на думку відповідача, розмір моральної шкоди в такому розмірі є надто завеликий, томупідлягає зменшенню на підставі ч.3 ст.23 ЦК України.

Представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її необґрунтованість, оскільки страховою сумою повністю не покриваються завдані позивачу збитки, при цьому судом враховано абсолютне право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, а щодо стягнення моральної шкоди відповідач частково визнав її заподіяння, так як просить суд зменшити її розмір (а.с. 178-182).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За нормами ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Розмір збитків, який підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч.2 ст.1192 ЦК України).

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди (ч.3 ст.386 ЦК України).

Згідно з п.п.2,3 ч.1 ст.988 ЦК України, п.3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування», п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку вжити заходи щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові та у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодувати у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи такі обставини.

02 жовтня 2015 року о 18 годині відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Nissan Maxima» державний номер НОМЕР_1, рухаючись у м.Одеса по вул.Краснова від площі Толбухіна у напрямку Адміральського проспекту в районі будинку №10 при зміні напрямку руху та виконанні повороту ліворуч, при наявності дорожньої розмітки 1.3, не переконавшись, що це буде безпечно та не створить небезпеку іншим учасникам руху, в результаті чого допустив зіткнення з велосипедом «WilierZero 9» серійний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1, який рухався у зустрічному напрямку.

Внаслідок зіткнення ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забій правого стегнового суглоба, забій правого колінного суглоба, забій м'яких тканей голови, а його транспортний засіб отримав механічні пошкодження (а.с.7,9-23).

Постановою Теплодарського міського суду Одеської області від 10 грудня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 243,60 грн. Судом встановлено, що ДТП спричинило порушення правил дорожнього руху ОСОБА_3 Окрім цього велосипедистом (ОСОБА_1.) також порушені правила дорожнього руху, а саме: проїзд на червоний сигнал світлофору та не дотримання крайньої правої полоси при русі (а.с.6).

Постановою старшого інспектора з ОД ВОТ ДТП ДРІЗ УПДТП УДПУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 від 02 листопада 2015 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП (за проїзд регульованого перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофору) та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.198,200).

Власником велосипеду «Wilier Zero 9» серійний номер НОМЕР_3 є позивач ОСОБА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 20 серпня 2015 року (а.с.8).

Згідно зі звітом суб'єкта оціночної діяльності фізичної-особи підприємця ОСОБА_6 за № 79/15 від 17 грудня 2015 року вартість матеріального збитку, завданого власнику велосипеду «Wilier Zero» серійний номер НОМЕР_3 складає 75 495 грн. (а.с.64-74).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 була застрахована у приватному акціонерному товаристві страховій компанії «Галицька» (далі - ПрАТ СК «Галицька»), що підтверджується полісом № АІ/5882896 від 27 січня 2015 року, який на час ДТП був чинним, та яким встановлена страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну у розмірі 50 000 грн. (а.с.79).

З матеріалів справи вбачається, що страхова компанія сплатила ОСОБА_1 страхову суму у розмірі 35 000 грн., а ні 34 737,50 грн. як зазначає позивач та встановлено судом першої інстанції, що підтверджується наступним.

Відповідно до протоколу узгодження розміру страхового відшкодування від 23 лютого 2016 року ПрАТ СК «Галицька» та ОСОБА_1 прийшли до згоди про розмір страхового відшкодування в сумі 35 000 грн. (а.с.112).

Згідно з розрахунком на виплату вирішено виплатити ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 35 000 грн. та на зазначену суму було видане відповідне платіжне доручення за № 457 від 29 лютого 2016 року (а.с.60,61).

З виписки по особовим рахункам за 29 лютого 2016 року вбачається, що 29 лютого 2016 року на рахунок ОСОБА_1 було зараховано 35 000 грн., платником яких є ПрАТ СК «Галицька», призначення платежу: страхове відшкодування по ОСЦП ОСОБА_1 за пошкодження матеріальних цінностей, без ПДВ та в той же день ОСОБА_1 була сплачена комісія банку за безготівкове зарахування на рахунок коштів у сумі 262,50 грн. згідно тарифів банку та на підставі договору банківського рахунку (а.с.113).

Таким чином, сума страхового відшкодування у розмірі 35 000 грн. не може бути зменшена на суму комісії банку у розмірі 262,50 грн., сплаченої ОСОБА_1 на виконання умов договору, що укладений між ним та банком.

Доводи апеляційної скарги, що розмір матеріальної шкоди, спричиненої майну позивача внаслідок ДТП в сумі 75 495 грн. повністю покривається страховою сумою визначеною у полісі страхування цивільно-правової відповідальності відповідача в сумі 50000 грн. є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що стягненняматеріальної шкоди на користь позивача слід здійснити з ПрАТ СК «Галицька» у повному обсязі не ґрунтуються на законі, з огляду на таке.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

З протоколу узгодження розміру страхового відшкодування від 23 лютого 2016 року вбачається, що страховик ПрАТ СК «Галицька» і потерпілий ОСОБА_1 прийшли до згоди про розмір страхового відшкодування за пошкоджений велосипед в сумі 35 000 грн. (п.1). При цьому, потерпілий і страховик заявили, що ні в процесі укладення цього протоколу, ні в процесі виконання його умов не були, не будуть і не можуть бути порушені їх права та права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави (п.3). Сторони при підписанні цього протоколу не мають одна до одної будь-яких претензій, а ці висновки є остаточними та вичерпними і не можуть бути уточнені при проведенні наступних експертиз, а цей протокол є підставою для виплати страхового відшкодування (п.5) а.с.112.

Наведене свідчить про те, що потерпілий ОСОБА_1 на час підписання зазначеного протоколу, будучи обізнаним про:

- розмір завданого йому матеріального збитку в сумі 75 495 грн. на підставі звіту про оцінку велосипеду від 17 грудня 2015 року;

- ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду заподіяну майну у розмірі 50 000 грн. за страховим полісом № АІ/5882896 від 27 січня 2015 року,

добровільно погодився на виплату йому страхового відшкодування лише в розмірі 35000 грн.

Тому колегія суддів, враховуючи:

- добровільну відмову потерпілого отримати від страхової компанії 15 000 грн. (залишку від ліміту відповідальності страхової компанії: 50 000 грн. - 35 000 грн. = 15 000 грн.);

- перевищення розміру завданої позивачу шкоди у сумі 75 495 грн. встановленого ліміту відповідальності страховика у 50 000 грн.,

приходить до висновку, що обсяг відповідальності відповідача обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і лімітом відповідальності страховика, оскільки страхова сума у розмірі 35 000 грн., що була йому виплачена, узгоджена з ним добровільно.

Тому з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню матеріальна шкода за пошкоджений велосипед у розмірі 27 174,52 грн., яка складається з: 25495 + 1500 + 179,52 , де:

-25495 грн. - різниця між завданою шкодою та лімітом відповідальності страхової компанії (75 495 - 50 000);

-1 500 грн. - вартість оплати за оцінку пошкодженого велосипеду (а.с.35);

-179,52 грн. - вартість оплати за відправлення телеграм (а.с.36).

Доводи апеляційної скарги щодо встановлення судом першої інстанції завеликого розміру моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст.1167 ЦК України).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Врахуючи ту обставину, що при ДТП обидва учасника допустили порушення правил дорожнього руху, колегія суддів прийшла до висновку, що розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача підлягає зменшенню до 2 500 грн. Такий розмір є достатнім та доведеним, враховує принцип розумності і справедливості, що повністю відповідає вимогам ст. 1167 ЦК України, а також роз'ясненням, даним в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, змінивши рішення суду.

З огляду на вимоги ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у розмірі 1 460,04 грн., за розрахунком: 2580 х 29674,52 : 52437,02, де:

- 2 580 грн. - понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати (а.с.1,39);

- 29 674,52 грн. - задоволені позовні вимоги (матеріальна шкода у розмірі 27 174,52 грн. та моральна шкода у розмірі 2 500 грн.);

- 52437,02 грн.- ціна позову (матеріальна шкода - 40 757,50 грн.; оплата за оцінку пошкодженого велосипеду - 1 500 грн.; оплата за відправлення телеграм - 179,52 грн.; моральна шкода - 10000 грн.).

Керуючись ст. ст. 367,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 09 листопада 2017 року змінити, виклавши резолютивну частину рішення в новій редакції.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2) матеріальну шкоду у розмірі 27 174,52 грн. (двадцять сім тисяч сто сімдесят чотири гривні п'ятдесят дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2) моральну шкоду у розмірі 2 500 грн. (дві тисячі п'ятсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 1 460,04 грн. (одна тисяча чотириста шістдесят гривень чотири копійки).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25 вересня 2018 року.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області Г.Я. Колесніков