АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м. Херсон

Номер справи: 664/1392/17

Номер провадження: 22-ц/791/1144/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

ОСОБА_1,

секретар Зварич С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 01 червня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Савчака С.П., в справі за позовом Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року Олешківська районна державна адміністрація Херсонської області звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 25.09.2015 року у цивільній справі № 2121/2-1614/2011 за позовом ОСОБА_3 до відділу культури Цюрупинської районної державної адміністрації Херсонської області, третя особа начальник відділу культури Цюрупинської райдержадміністрації ОСОБА_2, позов задоволено, визнано незаконним та скасовано наказ відділу культури Цюрупинської районної державної адміністрації Херсонської області № 166-к від 18.10.2011 року про звільнення ОСОБА_3, стягнуто з відділу культури Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18.10.2011 року по 11.02.2013 року в сумі 40 000,80 грн., 3 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та на користь держави 120,00 грн. витрат на забезпечення інформаційно-технічного розгляду справи. Рішення набрало законної сили 01.02.2016 року. На виконання рішення суду управлінням державного казначейської служби України в Олешківському районі стягнуто з головного розпорядника коштів районного бюджету відділу культури районної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 40 000,80 грн. Внаслідок здійснення відшкодування заподіяно шкоду, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2, як з особи винної у незаконному звільненні працівника. За заявою про уточнення позовних вимог від 13.02.2018 року Олешківська районна державна адміністрація Херсонської області просила стягнути з ОСОБА_2 в дохід загального фонду районного бюджету за кодом бюджетної класифікації доходів «Інші надходження» шкоду завдану незаконним звільненням працівника в сумі 40 000, 80 грн.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 01 червня 2018 року позовні вимоги Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 у дохід загального фонду районного бюджету за кодом бюджетної класифікації доходів «Інші надходження» шкоду завдану відділу культури Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області незаконним звільненням працівника у розмірі 33 245,82 гривень та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1329,76 гривень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вказує, що дана справа має розглядатися не за правилами Кодексу законів про працю, а за положеннями ЗУ «Про державну службу», оскільки ОСОБА_2 приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_3 була державним службовцем і тому несе відповідальність тільки за шкоду, умисно заподіяну її протиправними діями, як це передбачено ст.80 вказаного Закону. Відповідач також зазначає, що Олешківська районна державна адміністрація Херсонської області є не належним позивачем. Посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне зясування обставин справи, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Згідно із пунктом 8 Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Враховуючи, що наразі апеляційні суди в апеляційних округах не утворені, справа підлягає перегляду в апеляційному порядку Апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває Херсонський міський суд Херсонської області, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 25.09.2015 року у справі № 2121/2-1614/2011 у справі за позовом ОСОБА_3 до відділу культури Цюрупинської районної державної адміністрації Херсонської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 - начальник відділу культури Цюрупинської райдержадміністрації, позовну заяву ОСОБА_3 задоволено; визнано незаконним і скасовано наказ відділу культури Цюрупинської районної державної адміністрації Херсонської області № 166-к від 18 жовтня 2011 року про звільнення ОСОБА_3; поновлено ОСОБА_3 на роботі на посаді директора центральної бібліотеки (Централізованої бібліотечної системи) відділу культури Цюрупинської районної державної адміністрації Херсонської області з 18 жовтня 2011 року. Стягнуто з відділу культури Цюрупинської районної державної адміністрації Херсонської області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 жовтня 2011 року по 11 лютого 2013 року в сумі 40 000,80 грн. та 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з відділу культури Цюрупинської районної державної адміністрації Херсонської області на користь держави 120,00 грн. витрати на забезпечення інформаційно-технічного розгляду справи.

Окремою ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 25.09.2015 року у справі № 2121/2-1614/2011 встановлено, що причиною її постановлення є виявлене судом під час розгляду справи грубе, триваюче з квітня 2011 року і до часу ухвалення судом рішення, порушення начальником відділу культури Цюрупинської районної державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_2 норм трудового законодавства і трудових прав працівників бібліотек та інших підпорядкованих відділу культури структурних підрозділів.

Згідно листа фінансового управління Олешківської районної державної адміністрації від 23.06.2017 року № 01-30/197 Управлінням державної казначейської служби України в Олешківському районі на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 25.09.2015 року стягнуто з головного розпорядника коштів районного бюджету відділу культури районної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 40 000,80 грн. (за рахунок коштів загального фонду 37163,43 грн. в межах фонду заробітної плати та спеціального фонду -2837,37 грн.).

Відповідно до меморіальних ордерів від 05.10.2015 року, 30.05.2016 року, 30.05.2016 року, 29.06.2016 року Відділом культури Цюрупинського РДА перераховано на користь ОСОБА_3 кошти в розмірі 2619,00 грн, 1298,61 грн, 2837,37 грн, 33245,82 грн відповідно, на виконання рішення суду від 25.09.2015 року у справі № 2121/2-1614/2011.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У частині четвертій статті 82 ЦПК України зазначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 25.09.2015 року судом встановлено, що звільнення ОСОБА_3 проведено незаконно, тому наказ про звільнення, підписаний ОСОБА_2, скасовано, а ОСОБА_3 поновлено на роботі та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 134 КЗпП України службові особи, винні в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації.

Згідно з статтею 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» судам роз'яснено, що, застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі пункту 8 статті 134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов'язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або яким затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини.

Отже, чинне законодавство не містить додаткових підстав для відшкодування майнової шкоди з винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення працівника здійснено з порушенням вимог закону.

Таким чином, ОСОБА_4, як посадова особа, яка винна у незаконному звільненні працівника, має покрити шкоду, заподіяну установі у повному розмірі сплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Колегією суддів не береться до уваги доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не встановлено наявності усіх обов'язкових елементів складу правопорушення для покладення на ОСОБА_4 обов'язку покрити шкоду, заподіяну відділу культури Цюрупинської районної державної адміністрації у зв'язку з незаконним звільненням працівника, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються трудовим законодавством.

Саме до таких правильних висновків і дійшов суд першої інстанції, встановивши всі обставини справи, надав їм належну правову оцінку та ухвалив законне рішення.

Твердження заявника про те, що Олешківська районна державна адміністрація херсонської області неналежний позивач, є безпідставними, оскільки відповідно до частини четвертої статті 136 КЗпП України стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться зa позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу або за заявою прокурора.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 42 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій здійснюють керівництво галузями управління, несуть відповідальність за їх розвиток. Структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій підзвітні та підконтрольні головам відповідних місцевих державних адміністрацій, а також органам виконавчої влади вищого рівня. Тому Олешківська районна державна адміністрація Херсонської області є належним позивачем та саме вона має право звертатися до суду з позовом до ОСОБА_2, оскільки є вищестоящим органом в порядку підлеглості до відділу культури.

При цьому судом правильно враховано, що шкоду заподіяно відділу культури Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області, оскільки саме відділ культури є власником сплачених ОСОБА_3 коштів після їх виділення з районного бюджету і ці кошти ОСОБА_3 були виплачені при відсутності виконання нею роботи через незаконне звільнення з займаної посади.

Розглядаючи зазначений позов, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає в апеляційній скарзі скарзі заявник.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з виносками суду щодо встановлених обставин справи.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.367, п.1ч.1 ст.374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, Апеляційний судХерсонської області у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 01 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий (підпис) І.В.Вейтас

Судді: (підпис) ОСОБА_5

(підпис) ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Повне судове рішення складено 24 вересня 2018 року

Копія постанови оформлена 27вересня 2018 року

Постанова набрала законної сили 19 вересня 2018 року

Суддя: І.В. Вейтас

Секретар судового засідання: А.В. Кутузова