Провадження № 2/752/6476/18
У Х В А Л А

31.10.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Якушко Т.А.,

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Молодіжний-6» про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Молодіжний-6» про визнання права особистої приватної власності.

Позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що з 02 липня 1978 року по 19 лютого 2018 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_3. За час спільного проживання ними було придбано квартиру АДРЕСА_2, право власності на яку було зареєстровано за ОСОБА_2 Починаючи з липня 2018 року відповідач почала перешкоджати ОСОБА_1 у користуванні вищевказаним нерухомим майном, яке є їхньою спільною приватною власністю, та заявила намір продати його без згоди позивача. На момент розгляду справи існує імовірність відчуження відповідачем спірного майна, що в подальшому може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду та призведе до порушення майнових інтересів позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з»ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов»язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв»язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 суд встановив, що між сторонами існує спір щодо визнання права власності на нерухоме майно, що є вимогами майнового характеру.

Позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно, або грошові кошти.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке є предметом спору у даній справі, суд вважає співмірними заходами забезпечення з огляду на предмет позову та характер спірних правовідносин.

Враховуючи суть позовних вимог, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову є обгрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки даний вид забезпечення позову є співмірним позовним вимогам та забезпечить в подальшому виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Молодіжний-6» про визнання права особистої приватної власності задовольнити.

Накласти арешт на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2.

Стягувачем є ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_3), а боржником є ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживає за адресою: АДРЕСА_3).

Ухвала є виконавчим документом.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Строк предявлення ухвали до виконання становить 3 (три) роки.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: