Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 листопада 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря судового засідання Пассер М.І.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь позивача, на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30.05.2012р., на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме замість 600,00грн. щомісяця, визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.05.2012 року з відповідача стягуються на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі 600,00грн. щомісяця. Однак, з часу ухвалення даного рішення розмір витрат на утримання сина значно збільшився, дитина потребує матеріального забезпечення. Відповідач працює за кордоном будівельником, тому позивач вважає, що для забезпечення потреб дитини є доцільним змінити розмір аліментів. Окрім того, позивач неодноразово зверталась до відповідача з прохання про збільшення суми аліментів, на що отримувала відповідь, що він платить суму яка підлягає стягненню за рішенням суду.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі. Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не зявився, заперечень проти позову не подав, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Поважність причин неявки суду не повідомив. У встановлений судом строк відзив не подав.

На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст.121Сімейного кодексу України (далі СК України), права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями122та125цьогоКодексу.

З свідоцтва про народження Серії 1-ФМ №107773, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, випливає що ОСОБА_3 народився 06.09.2008 року, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №1128. Батьком значиться ОСОБА_2, матірю ОСОБА_1.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.11.2007 року, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.05.2011 року (справа № 2-2229/11) між ними було розірвано. Вказаним рішенням вирішено залишити малолітнього сина на виховання матері.

Судом також встановлено, що за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі №712/8937/12 від 30.05.2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти в розмірі 600,00грн. щомісячно на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, 06.09.2008р.н., починаючи з 10.05.2012 року до досягнення дитиною повноліття.

Виходячи з положень ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, положення ст. 192 СК України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення.

При цьому, ч. 3 ст. 181 СК України встановлено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину: у частці від доходу платника аліментів або у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум у 2018 році для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дитини, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік», те, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 06.09.2008р.н., знаходиться на утриманні позивача, відповідач є батьком дитини та тривалий час працює за кордоном, та беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні дитини необхідним харчуванням і предметами вжитку, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина: ОСОБА_3 06.09.2008р.н., у твердій грошові сумі в розмірі 2000,00грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з п. 23 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір.

На підставі ст.ст. 141, 150, 155, 180, 181-183,192 СК України, керуючись ст. ст. 13, 76, 89, 141, 265, 280-282, 289,430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.05.2012 року (справа № 712/8937/12) та стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошові сумі в розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 05.11.2018 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4