Провадження №: 2-р/755/16/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

"12" жовтня 2018 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Гончарука В.П.

з секретарем Красновою І,В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення Харківського райнарсуду м. Києва від 01.04.1993 року у справі № 2-5/1993 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа Харківська рай адміністрація м. Києва про визнання заповіту та свідоцтва про спадщину частково недійсним та визнання права власності на частину домоволодіння та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розподіл будинку в натурі, суд -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про роз'яснення рішення Харківського райнарсуду м. Києва від 01.04.1993 року у справі № 2-5/1993 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа Харківська рай адміністрація м. Києва про визнання заповіту та свідоцтва про спадщину частково недійсним та визнання права власності на частину домоволодіння та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розподіл будинку в натурі, в якій просить суд надати роз'яснення рішення Харківського райнарсуду м. Києва від 01.04.1993 року у справі № 2-5/1993, стосовно того, що виділ частки (розділ будинку) тягне за собою припинення спільної власності на виділену частину будинку; роз'яснити, що розподілу домоволодіння право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на домоволодіння АДРЕСА_1 було припинено; роз'яснити, що виділені після розподілу домоволодіння приміщення є окремими об'єктами приватної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Заява обгрунтована тим, що рішенням Харківського райнарсуду м. Києва від 01.04.1993 року у справі № 2-5/1993 було поділено домоволодіння АДРЕСА_1 та виділено в натурі частини належні співвласникам. 22.03.2004 року КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» було здійснено реєстраційний напис за реєстровим № 19443, відповідно до якого 51/100 частина житлового будинку АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 Нещодавно заявник звернулася до Департаменту містобудування та архітектури КМДА з питання присвоєння поштової адреси у виділеній частині домоволодіння, одна в департаменті вказали, що в даному рішення не зазначено про припинення права спільної часткової власності. На підставі чого, ОСОБА_1 звернулась до суду.

В судове засідання сторони не з'явились, що не перешкоджає розгляду питання по суті.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Харківського райнарсуду м. Києва від 01.04.1993 року у справі № 2-5/1993 було поділено домоволодіння АДРЕСА_1 та виділено в натурі частини належні співвласникам.

22.03.2004 року КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» було здійснено реєстраційний напис за реєстровим № 19443, відповідно до якого 51/100 частина житлового будинку АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

З аналізу наведених процесуальних норм випливає, що роз'яснення судового рішення полягає у викладенні в більш чіткій та конкретній формі резолютивної частини рішення і таке роз'яснення пов'язане та має на меті забезпечити чітке і правильне виконання судового рішення, якщо його зміст є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, що виконує це судове рішення.

Роз'ясненню підлягає судове рішення, яке підлягає виконанню як у добровільному порядку, так і примусово у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст. 124 Конституції Україниухвалюється судами іменем України і є обов'язковим до виконання на всій території України.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру.

Суд може відмовити у роз'ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю, або у випадку, коли судове рішення не підлягає роз'ясненню. Крім того, відповідно до ст. 271 ЦПК України подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Рішення суду, зміст якої просить роз'яснити заявник є зрозумілим, доступним для сприйняття та виконання, містить вичерпні, чіткі та такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті заявлених вимог.

Крім того, у зв'язку з тим, що рішення було ухвалено 01 квітня 1993 року, у суду відсутні підстави для задоволення заяви про роз'яснення рішення суду, оскільки закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Таким чином суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про роз'яснення рішення Харківського райнарсуду м. Києва від 01.04.1993 року у справі № 2-5/1993, оскільки текст рішення є зрозумілим з конкретним зазначенням встановлених обставин, посиланням на відповідні правові норми, що були застосовані до спірних правовідносин та чітким викладом резолютивної частини із зазначенням висновку суду по суті позовних вимог

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260-261, 271 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення рішення Харківського райнарсуду м. Києва від 01.04.1993 року у справі № 2-5/1993 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа Харківська рай адміністрація м. Києва про визнання заповіту та свідоцтва про спадщину частково недійсним та визнання права власності на частину домоволодіння та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розподіл будинку в натурі - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Дніпровський районний суд міста Києва.

Суддя: