Справа № 716/1199/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.18 року Заставнівський районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Стрільця Я.С.

за участю секретаря Вікторівської Д.Я.

представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, територіальної громади с. Товтри Заставнівського району Чернівецької області, третя особа Заставнівське районне бюро техніної інвентаризації про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в особі представника ОСОБА_1, звернулися до суду із позовною заявою до ОСОБА_5, територіальної громади с. Товтри Заставнівського району Чернівецької області, третя особа Заставнівське районне бюро техніної інвентаризації про визнання права власності. В обґрунтування позову посилаються те, що у березні 1999 року керуючись Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян ОСОБА_6 приватизації Заставнівської міської ради на підставі розпорядження (наказу) від 22.02.1999 року за №5/24 було видано свідоцтво про право власності на житло-квартиру №1 одноквартирного будинку №33 по вул. Головна в с.Товтри Заставнівського району Чернівецької області на імя ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4. При видачі даного свідоцтва про право власності було допущено помилку, а саме помилково вказано, як співвласника ОСОБА_5, який на момент приватизації даної квартири у ній не проживав, до даної сімї не мав жодного відношення. Згідно по господарської книги Товтрівської сільської ради головою домогосподарства в с.Товтри вул. Головна, 33 значиться ОСОБА_7, а членами даного господарства є позивачі. Згодом, органом по приватизації Заставнівської міської ради було видано дублікат Свідоцтва про право власності на житло квартиру №1 одноквартирного будинку 333 по вул. Головна, в с.Товтри Заставнівського району Чернівецької області, що належить в рівних частках ? ОСОБА_7, ? ОСОБА_2, , ? ОСОБА_4 та ? ОСОБА_3

Дублікат свідоцтва було видано взамін невірно оформленого та зазначено, що дублікат свідоцтва має силу оригіналу. Оригінал первинного свідоцтва про право власності було вилучено. З того часу позивачі ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7 вважали себе співвласниками даної квартири та відповідно володіли, користувалися та розпоряджалися своєю власністю.

17.07.2017 року померла ОСОБА_7 Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з ? частки квартири №1 одноквартирного будинку №33, розташованого по вул. Головна в с.Товтри Заставнівського району Чернівецької області; земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,12 га та земельної ділянки, призначеної для ведення особистого селянського господарства, площею 0,38 га. Вказане спадкове майно ОСОБА_7 згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Товтрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 22.07.2010 року та зареєстрованого в реєстрі №87 заповіла ОСОБА_2

Інших спадкоємців за заповітом не має.

Позивач ОСОБА_2 вказує на те, що спадщину після смерті ОСОБА_7, прийняв, користується всім спадковим майном, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частку квартири, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_7

Крім того ОСОБА_2 звернувся із заявою до Заставнівського РБТІ для проведення поточної інвентаризації та отримання довідки про вартість спадкового майна. На його заяву Заставнівським РБТІ було виготовлено технічний паспорт та надано довідку характеристику на вищевказану квартиру, однак співвласниками даної квартири було зазначено ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4

В усному порядку начальником Заставнівського РБТІ позивачам було надано пояснення, що відомостей про дублікат даного свідоцтва та наявного його другого примірника у Заставнівському РБТІ не має.

Також державним нотаріусом було розяснено, що причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом став факт відсутності на дублікаті свідоцтва про право власності дати видачі самого дубліката, що стало перешкодою у реєстрації права власності інших співвласників даної квартири у державному реєстрі речових прав.

Саме тому, вони змушені в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги позивачів підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади с. Товтри Заставнівського району Чернівецької області та представник третьої особи Заставнівського РБТІ в судове засідання не зявилися, подали суду заяви про визнання позову та прохання розглянути справу в їх відсутності.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у березні 1999 року керуючись Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян ОСОБА_6 приватизації Заставнівської міської ради на підставі розпорядження (наказу) від 22.02.1999 року за №5/24 було видано свідоцтво про право власності на житло-квартиру №1 одноквартирного будинку №33 по вул. Головна в с.Товтри Заставнівського району Чернівецької області на імя ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4. При видачі даного свідоцтва про право власності було допущено помилку, а саме помилково вказано, як співвласника ОСОБА_5, який на момент приватизації даної квартири у ній не проживав, до даної сімї не мав жодного відношення. Наведене підтверджується довідкою №2402 від 07.07.2005 року, в якій зазначається, зо з 19.07.1995 року до 28.01.2005 року, тобто в період видачі свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_5 проживав за іншою адресою, а саме по вул.. Чайковського, 40/18 м.Коломия, Івано-Франківської області та відповідною відміткою в по господарській книзі, де зазначено що ОСОБА_5, як члена господарства записано помилково.

Згідно погосподарської книги Товтрівської сільської ради головою домогосподарства в с.Товтри вул. Головна, 33 значиться ОСОБА_7, а членами даного господарства є позивачі. Згодом, органом по приватизації Заставнівської міської ради було видано дублікат Свідоцтва про право власності на житло квартиру №1 одноквартирного будинку №33 по вул. Головна, в с.Товтри Заставнівського району Чернівецької області, що належить в рівних частках ? ОСОБА_7, ? ОСОБА_2, ? ОСОБА_4 та ? ОСОБА_3 Дублікат свідоцтва було видано взамін невірно оформленого та зазначено, що дублікат свідоцтва має силу оригіналу. Оригінал первинного свідоцтва про право власності було вилучено. З того часу позивачі ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7 вважали себе співвласниками даної квартири та відповідно володіли, користувалися та розпоряджалися своєю власністю.

17.07.2017 року померла ОСОБА_7 Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з ? частки квартири №1 одноквартирного будинку №33, розташованого по вул. Головна в с.Товтри Заставнівського району Чернівецької області; земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,12 га та земельної ділянки, призначеної для ведення особистого селянського господарства, площею 0,38 га. Вказане спадкове майно ОСОБА_7 згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Товтрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 22.07.2010 року та зареєстрованого в реєстрі №87 заповіла ОСОБА_2 Інших спадкоємців за заповітом не має.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_7 спадщину вчасно прийняв, що вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №50723955 від 30.01.2018 року (а.с.19) та змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16.05.2018 року (а.с.20).

З метою оформлення спадщини позивач у встановлений законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згадане спадкове майно, що вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №50723955 від 30.01.2018 року (а.с.19), однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_7, що вбачається з вищевказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 20).

Судом встановлено, що право власності на одноквартирний житловий будинок, що знаходиться в с.Товтри Заставнівського району Чернівецької області по вул. Головній,33 зареєстровано в рівних частках за : ? - ОСОБА_7, ?- ОСОБА_2, ? ОСОБА_5 та ? ОСОБА_4Д, згідно свідоцтва про право власності на житло, видане 29.03.1999 року ОСОБА_6 по приватизації Заставнівської міської ради, що підтверджується відповіддю начальника Заставнівського РБТІ на запит адвоката за №108 від 18.04.2018 року(а.с. 24), довідкою-характеристикою Заставнівського РБТІ №45 від 14.02.2018 року (а.с.28), технічним паспортом на квартиру (кімнату, житловий блок, секцію) у житловому будинку №33 (а.с.26-27).

Згідно ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набуальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, те, що: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

З 1999 року по 2017 рік ОСОБА_7 разом із позивачами проживали в квартирі №1 одноквартирного будинку №33, що знаходиться за адресою вул..Головна в с.Товтри Заставнівського району Чернівецької області однією сімєю.Позивачі по сьогоднішній день, тобто вже понад 19 років, проживають і відкрито користуються для власних потреб вищевказаною квартирою, проводили ремонт житла, обробляють присадибну земельну ділянку, провели благоустрій прибудинкової території. Слідкують за порядком та чистотою, здійснюють його охорону.

Як сказано в постанові Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

В даному випадку строк набувальної давності починає обчислюватися з 1 січня 2001 року і становить 18 (вісімнадцять) років.

У звязку з тим, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду, позивачі звернулися до суду про визнання права власності за ними на вищезазначену квартиру.

В п. 3.3 інформаційного листа Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_7 набула право власності на ? частку квартири житлового будинку, проте його не оформила належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем, як спадкоємцем майна померлої ОСОБА_7 за заповітом, виготовлено технічний паспорт на квартиру житлового будинку (а.с. 26-27). Згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ №45 від 14.02.2018 року (а.с.28) її вартість становить 25196 (двадцять пять тисяч сто девяносто шість ) гривень 00 копійок.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1241, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності на інших речових прав» від 07.02.2014 року №5, керуючись ст. ст. 4,12,13,81,259,263-265,268,344 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/4 частку квартири №1 одноквартирного будинку №33 по вул. Головна в с.Товтри Заставнівського району Чернівецької області, загальною площею 69.80 м. кв., житловою площею 48.90 м.кв., в порядку спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_7, яка померла 17.07.2017 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/4 частку квартири №1 одноквартирного будинку №33 по вул. Головна в с.Товтри Заставнівського району Чернівецької області, загальною площею 69.80 м. кв., житловою площею 48.90 м.кв., за набувальною давністю.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/4 частку квартири №1 одноквартирного будинку №33 по вул. Головна в с.Товтри Заставнівського району Чернівецької області, загальною площею 69.80 м. кв., житловою площею 48.90 м.кв., за набувальною давністю.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/4 частку квартири №1 одноквартирного будинку №33 по вул. Головна в с.Товтри Заставнівського району Чернівецької області, загальною площею 69.80 м. кв., житловою площею 48.90 м.кв., за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області в порядку визначеному главою першою розділу п'ятого та п.15.5 розділу тринадцятого ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 01.11.2018 року.

Суддя Я.С.Стрілець