Справа № 649/527/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2018 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого Мамаєва В.А.

за участю секретаря судового засідання Шишки Н.М.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт. Велика Лепетиха цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. Відповідно до укладеного договору № б/н від 10.02.2010 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 "Правил користування платіжною карткою". Одночасно пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід" ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9. Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. АТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 5.6 "Правил користування платіжною карткою", боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку в часності з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2018 року має заборгованість - 113673 грн. 60 коп., яка складається з наступного: 1499 грн. 93 коп. - заборгованість за кредитом; 100644 грн. 43 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5640 грн. 02 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина) 5389 грн. 22 коп. - штраф (процентна складова). На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі 113673 грн. 60 коп., яка складається з наступного: 1499 грн. 93 коп. - заборгованість за кредитом; 100644 грн. 43 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5640 грн. 02 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина) 5389 грн. 22 коп. - штраф (процентна складова); та судовий збір у розмірі 1762 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 надав відзив на позов, у якому просить суд застосувати строк позовної давності до вимог акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про стягнення заборгованості, а позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі 3906,72 грн., яка складається з: тіла кредиту в сумі 1499,93 грн., відсотків за користування кредитом в сумі 1306,79 грн., пені за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань в сумі 1100 грн. В задоволенні решти позовних вимог акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" відмовити.

Представник позивача Гаренко Н.В. надав відповідь на відзив, мотивуючи його наступним. Представник позивача звертає увагу суду, що ОСОБА_1 06.01.2011 року підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг затверджених наказом Банку від 06.03.2010 року. Відповідно до п. 1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років. Представник позивача вважає, що банк звернувся до суду з позовом в межах строку позовної давності. У зв'язку з цим, обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду. Також необхідно зауважити, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов'язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов'язання за Договором. Враховуючи викладене просить суд задовольнити позовні вимоги банку у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до умов кредитного договору від 10.02.2010 року позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" надав відповідачеві ОСОБА_1 кредит в розмірі 1500 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % річних, з поверненням у строк, що відповідає строку дії кредитної платіжної картки.

Так, укладення договору між сторонами здійснено за принципом укладення договору приєднання, що передбачено ч. 1 ст.634 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Кредитний договір, укладений між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1, складається із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ " ПРИВАТБАНК " від 10.02.2010 року, Умов та правил надання банківських послуг, Пам'ятки клієнта та Тарифів банку. Відповідач ОСОБА_1 своїм підписом на анкеті-заяві засвідчив свою згоду з тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Крім того, відповідач ОСОБА_1 засвідчив, що він ознайомлений та згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банку, які були йому надані для ознайомлення в письмовому вигляді, а також розміщені на офіційному сайті ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" www.privatbank.ua. Одночасно відповідач ОСОБА_1 прийняв на себе зобов'язання виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їхніми змінами на сайті ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Таким чином суд робить висновок, що кредитний договір між сторонами був укладений належним чином.

21.05.2018 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» змінило назву на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується листом № Е.650.0.0/3-365676 від 07.07.2018 року.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг (що додані до позовної заяви) - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2 Умов та правил надання банківських послуг - мінімальний обов'язковий платіж - це розмір боргових зобов'язань клієнта, які щомісячно підлягають сплаті клієнтом протягом строку дії картки. Даний платіж розраховується як сума овердрафта та суми щомісячного платежу, який складається з нарахованих до сплати відсотків та частини заборгованості по кредиту. В залежності від виду платіжної картки, розмір та порядок розрахунків щомісячного платежу вказаний у заяві та в пам'ятці клієнта, виражений у відсотковому співвідношенні до здійснених операцій з використанням платіжних карток.

Відповідно до Тарифів банку - розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів у звітному періоді) становить 7 % від суми заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), а з 01.04.2014 року - 5 % заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості).

Відповідно до п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг - у випадку невиконання зобов'язань за договором клієнт зобов'язаний за вимогою банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафта), сплаті винагороди банку.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг - договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не поінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий самий строк.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1054, ч. 1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач як кредитодавець, має право вимагати від відповідача ОСОБА_1, як позичальника, який прострочив виконання зобов'язань, повернення суми заборгованості за кредитним договором від 10.02.2010 року.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 п. 1, ч. 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч. 1, ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно ч. 1 ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Така позиція висловлена Верховним Судом України в постанові № 6-116цс13 від 06 листопада 2013 року, яка за приписами ч. 6 ст. 13 закону України «Про судоустрій і статус суддів» повинна враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Представник позивача Гаренко Н.В. на відзив відповідача про застосування позовної давності, надала відповідь на відзив, у якому вказала, що відповідно до п. 1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності збільшено до 50 років, на підтвердження чого надала суду Умови і правила надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256. Вказані умови і правила надання банківських послуг суд не бере до уваги, оскільки вони затверджені після укладання кредитного договору 10.02.2010 року і їх дія відповідно до ст. 6 ЦК України не має зворотної дії в часі. Крім того, зазначені вище Умови не містять підпису відповідача ОСОБА_1, а у анкеті-заяві приєднання від 10.02.2010 року немає домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність письмової угоди сторін про збільшення позовної давності. Така позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 01 липня 2015 року (справа № 6-757цс15) та від 04 листопада 2015 року (справа № 6-1926цс15) і за приписами ч. 6 ст. 13 закону України «Про судоустрій і статус суддів» повинна враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права.

Судом встановлено, що умовами кредитного договору, укладеного 10.02.2010 року між сторонами, повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом повинні здійснюватись позичальником частинами.

З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що прострочена заборгованість за кредитним договором утворилась у відповідача ОСОБА_4 з 05.06.2015 року.

Згідно виписки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» по картковому рахунку відповідача ОСОБА_1 вбачається, що останній добровільний платіж за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 здійснив 20.05.2013 року в сумі 150 грн.

З того часу погашення кредитної заборгованості відбулось 03.08.2015 року в сумі 7 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором.

При цьому, з листа АТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 08.08.2018 року № 125461-ВБ вбачається, що погашення за 03.08.2015 року було проведено банком самостійно, без згоди позичальника, а саме банком було здійснено службову операцію - повернення решти на карту.

За таких обставин суд вважає, що службова операція банку по поверненню решти на карту не являється дією, яка б відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України свідчила про визнання відповідачем свого боргу, а отже не являється підставою для переривання перебігу позовної давності за кредитним договором.

Крім того, представником відповідача ОСОБА_2 заявив про застосування позовної давності, а позивач не заявляв клопотання про поновлення строку давності.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач звернувшись з позовом 05.06.2018 року, пропустив трирічний строк позовної давності стосовно вимог, пред'явлених щодо чергових платежів, несплачених позичальником за період до 05.06.2015 року, а також пропустив річний строк позовної давності стосовно вимог про стягнення неустойки, несплаченої позичальником станом до 05.06.2017 року.

Для правильного вирішення даної цивільної справи суд здійснює новий розрахунок по нарахуванню відсотків за користування кредитом, виходячи з наданої позивачем інформації, зазначеної у розрахунку заборгованості за договором:

-- розрахунковий період - 1060 календарних днів з 05.06.2015 року по 30.04.2018 року включно (враховуючи принцип диспозитивності, оскільки позивач просить стягнути відсотки за кредитом лише по 30.04.2018 року);

- тіло кредиту - 1499,93 грн.,

- розмір відсоткової ставки згідно тарифів банку - 43,2 % річних,

- сума нарахованих відсотків 1881,78 грн.

Таким чином, вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом підлягають задоволенню в сумі 1881,78 грн. (1499,93 * 43,2% (з 01.04.2015 року збільшено розмір відсотків до 3,6 % в місяць) * 1060 к.д. : 365 к.д.).

Суд вважає, що умовами договору кредиту, укладеного між сторонами 10.02.2010 року не передбачено нарахування відсотків на прострочену заборгованість (відсотки на відсотки), а тому нарахування відсотків на прострочену заборгованість є необгрунтованим і задоволенню не підлягає.

Позивач пропустив річний строк позовної давності стосовно вимог, пред'явлених щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань до 05.06.2017 року.

Для правильного вирішення даної цивільної справи суд здійснює новий розрахунок по нарахуванню пені за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань, виходячи з наданої позивачем інформації, зазначеної у розрахунку заборгованості за договором:

-розрахунковий період з 05.06.2017 року по 30.04.2018 року включно (враховуючи принцип диспозитивності, оскільки позивач просить стягнути відсотки за кредитом лише по 30.04.2018 року);

-тіло кредиту - 1499,93 грн.;

-пеня 100 грн. у разі вчинення прострочки другий місяць - наказом СП-2013-6776448 від 19.09.2013 року внесені зміни до тарифів щодо розміру пені.

Таким чином, вимоги про стягнення пені за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань підлягають задоволенню в сумі 1100 грн. (100 грн.х11 міс.).

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи, що відповідно ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, передбачених ст. 61 Конституції України. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21.10.2015 року.

Тому стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню лише пеня у розмірі 1100 грн. без стягнення штрафів, передбачених п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг.

Також стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. ЦК України підлягає і заборгованість за кредитом у розмірі 1499 грн. 93 коп., оскільки відповідач не просить застосувати позовну давність до цієї вимоги.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову.

На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 10.02.2010 року у розмірі 4481,71 грн., яка складається з: тіло кредиту в сумі 1499,93 грн., відсотків за користування кредитом в сумі 1881,78 грн., пені за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань в сумі 1110 грн., а тому позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає задоволенню частково.

Крім того, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір, понесеного останнім пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (3,9426128 %), як це передбачено ст. 141 ЦПК України у розмірі 69 грн. 47 коп.

Керуючись ст.ст. 11, 256 - 267, 509 - 511, 524 - 528, 530, 533, 536, 546 - 552, 599, 610 - 612, 614, 624 - 629, 631, 1046 - 1050, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст.4 - 13, 81, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі 4481,71 грн., яка складається з: тіло кредиту в сумі 1499,93 грн., відсотків за користування кредитом в сумі 1881,78 грн., пені за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань в сумі 1100 грн., судовий збір у розмірі 69 грн. 47 коп., а всього кошти у розмірі 4551 (чотири тисячі п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 18 коп.

В задоволенні решти позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" відмовити.

Повне найменування сторін:

1. Позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК", ідентифікаційний код 14360570, місце знаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, заборгованість у розмірі 3071,06 грн.

2. Відповідач ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків, НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис

КОПІЯ ВІРНА:

Суддя В.А. Мамаєв

Секретар судового засідання Н.М. Шишка