Справа № 444/2590/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 22-ц/811/94/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 16 липня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_3,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Тагієва С.В., в якій просив визнати неправомірною і скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Тагієва С.В. від 20.09.2017р. про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Оскаржуваною ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 16 липня 2018 року у задоволення скарги ОСОБА_2 - відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що державним виконавцем не наведено які саме витрати виконавчого провадження ним стягнуто, а судом першої інстанції не досліджено вказані обставини. Вказує що державний виконавець проводив виконавчі дії всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та безпідставно виніс постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову постанову про задоволення його скарги.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи (а.с. 134,135), тому їх неявка відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їх відсутності, а фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Районний суд, розглянувши по суті скаргу ОСОБА_2 про скасування постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Тагієва С.В. від 20.09.2017р. про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, не звернув уваги на те, що такий спір не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, тому допустив порушення відповідних норм процесуального права.

З огляду на наведене, ухвалу суду слід скасувати, а провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_3 - закрити.

Роз'яснити, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.4 ч.1 ст. 374, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 16 липня 2018 року скасувати.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_3 - закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 30.10.2018р.

Головуючий

Судді