Справа № 146/177/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"29" жовтня 2018 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томашпіль цивільну справу

ім'я (найменування) сторін та інших учасників справи:

первісний позивач: ОСОБА_1

первісні відповідачі: ОСОБА_2

ОСОБА_3

вимоги первісного позивача: про визнання права власності на спадкове майно

зустрічний позивач: ОСОБА_2

зустрічний відповідач: ОСОБА_1

вимоги зустрічного позивача: про визнання права власності на спадкове майно

зустрічний позивач: ОСОБА_3

зустрічний відповідач: ОСОБА_1

вимоги зустрічного позивача: про визнання права власності на спадкове майно

представник первісного позивача: ОСОБА_4

представник Томашпільської селищної ради: ОСОБА_5

представник первісного відповідача ОСОБА_2: ОСОБА_6

Виклад позиції позивачів та заперечень відповідачів.

9 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області, в якому просить визнати за нею право власності в порядку успадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_7, який помер 18 травня 2014 року в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, що складається із 1/2 частини житлового будинку по вул.Соловїній, 23 (колишня вул. Пестеля,9) в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області та житлового будинку по вул. Соловїній, 21 (колишні вул. Пестеля, 7) в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області.

Даний позов обґрунтований наступним.

18 травня 2014 року помер чоловік позивача ОСОБА_7

Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно, що складається із 1/2 частини житлового будинку по вул.Соловїній, 23 (колишня вул. Пестеля,9) в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області та житлового будинку по вул. Соловїній, 21 (колишні вул. Пестеля, 7) в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області

Позивач вказує що, відповідно до ст. 1218 ЦК України, вона спадщину в установлений законом строк прийняла, оскільки спільно проживала з чоловіком та вела спільне господарство з ним, що підтверджується довідками Томашпільської селищної ради.

Також позивач зазначає, що звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця.

25 травня 2018 року відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1, в якій він просить визнати за ним право власності в порядку успадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька ОСОБА_7, який помер 18 травня 2014 року в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, що складається із 1/6 частини житлового будинку по вул.Соловїній, 23 (колишня вул. Пестеля,9) в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області та 1/2 частину житлового будинку по вул. Соловїній, 21 (колишні вул. Пестеля, 7) в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області.

Даний позов мотивовано тим, що ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_2, останній є спадкоємцем першої черги спадкування на майно батька, відповідно до ст. 1261 ЦК України, на протязі шестимісячного строку ОСОБА_2 подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька.

30 травня 2018 року відповідачем за первісним позовом ОСОБА_3 подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1, в якій він просить визнати за ним право власності в порядку успадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька ОСОБА_7, який помер 18 травня 2014 року в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, що складається із 1/4 частини житлового будинку по вул.Соловїній, 23 (колишня вул. Пестеля, 9) в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області та 1/2 частину житлового будинку по вул. Соловїній, 21 (колишні вул. Пестеля, 7) в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області.

Даний позов мотивовано тим, що ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_2, останній проживав разом з ним, тому, відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадщину після смерті батька прийняв.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 12 лютого 2018 року відкрито загальне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 10-20 годину 26 квітня 2018 року.

12 лютого 2018 року витребувано з Томашпільської державної нотаріальної контори відомості про наявність чи відсутність спадкової справи після померлого ОСОБА_7

Ухвалою Томашпільського районного суду від 26 квітня 2018 року за клопотанням представника Томашпільської селищної ради залучено до участі в справі в якості співвідповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

23 травня 2018 року ОСОБА_3, як третьою стороною, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, подано позовну заяву до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 25 травня 2018 року за клопотанням представника первісного позивача замінено неналежного відповідача ОСОБА_8 селищну раду на належних відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

25 травня 2018 року представником первісного відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 25 травня 2018 року за клопотанням відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 його позовну заяву до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно залишено без розгляду.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 25 травня 2018 року вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно обєднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно. У підготовчому засіданні оголошено перерву до 11-00 години 5 липня 2018 року.

25 травня 2018 року отримано відповідь державного нотаріуса Томашпільської державної нотаріальної контори про наявність спадкової справи після померлого ОСОБА_7

Ухвалою Томашпільського районного суду від 25 травня 2018 року витребувано у державного нотаріуса Томашпільської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після померлого ОСОБА_7

30 травня 2018 року ОСОБА_3 подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.

31 травня 2018 року отримано відповідь державного нотаріуса Томашпільської державної нотаріальної контори з копією спадкової справи після померлого ОСОБА_7

Ухвалою Томашпільського районного суду від 5 липня 2018 року вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно обєднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 5 липня 2018 року закрито підготовче засідання у справі, справу призначено до судового розгляду на 09-00 годину 29 жовтня 2018 року.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

В судовому засіданні первісний позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 змінили позовні вимоги, а саме попросили визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку успадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_7, який помер 18 травня 2014 року в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, що складається із 1/6 частини житлового будинку по вул.Соловїній, 23 (колишня вул. Пестеля,9) в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області та 1/3 частини житлового будинку по вул. Соловїній, 21 (колишні вул. Пестеля, 7) в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області. Змінені позовні вимоги підтримали та попросили їх задовольнити.

Відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 не заперечили проти задоволення змінених позовних вимог ОСОБА_1 Свої зустрічні вимоги також змінили, поросили визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку успадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька ОСОБА_7, який помер 18 травня 2014 року в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, що складається із 1/6 частини житлового будинку по вул.Соловїній, 23 (колишня вул. Пестеля,9) в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області та 1/3 частини житлового будинку по вул. Соловїній, 21 (колишні вул. Пестеля, 7) в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області. Змінені позовні вимоги підтримали та попросили їх задовольнити.

Відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 не заперечив проти задоволення змінених позовних вимог ОСОБА_1 Свої зустрічні вимоги також змінив, поросив визнати за ним право власності в порядку успадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька ОСОБА_7, який помер 18 травня 2014 року в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, що складається із 1/6 частини житлового будинку по вул.Соловїній, 23 (колишня вул. Пестеля,9) в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області та 1/3 частини житлового будинку по вул. Соловїній, 21 (колишні вул. Пестеля, 7) в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області. Змінені позовні вимоги підтримали та попросили їх задовольнити.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не заперечили проти задоволення змінених зустрічних позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, їх представників, дослідивши матеріали справи, сприяючи всебічному й повному зясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно ч.9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до Конституції України усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92).

Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Главою 29 ЦК України ( ст.ст. 386-394 ) регулюється захист права власності.

Судом встановлено, що 18 травня 2014 року в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області помер ОСОБА_7 (а.с.8).

До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини.

Спадщина відкрилась 18 травня 2014 року в день смерті спадкодавця ОСОБА_7

В цей час діяв ЦК України (2003 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно довідки селищного голови Томашпільської селищної ради № 155 від 22.01.2018, після смерті ОСОБА_7, який помер 18.05.2014 та на день смерті був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку по вул. Соловїній, 23 в смт Томашпіль. Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцями за законом залишилися сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також дружина ОСОБА_1 (а.с.52).

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_7 та спадкоємцем ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.7).

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_7 та спадкоємцем ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с.50).

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_7 та спадкоємцем ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с.72).

Відповідно до ст.1261 ЦПК України -перша черга спадкоємців за законом-у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, і ОСОБА_1, і ОСОБА_2, і ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги на спадкування майна ОСОБА_7

Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок по вул. Пестеля, 7 в смт Томашпіль, власником будинку є ОСОБА_7 (а.с.9-11).

Відповідно до довідки КП «Могилів-Подільське МБТІ» про показники обєкта нерухомого майна від 18.12.2017, власником житлового будинку по вул. Соловїній, 21 (колишня вул. Пестеля, 7) є ОСОБА_9 (а.с.11).

Згідно копії свідоцтва про право власності на житловий будинок по вул. Пестеля, 9 в смт Томашпіль, власником будинку є ОСОБА_7 (а.с.15).

Як вбачається із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.04.2014, ОСОБА_7 є спадкоємцем майна ОСОБА_10, яка померла 15.02.2013 і прийняв спадщину на житловий будинок по вул. Пестеля, 7 (колишній № 24) в смт Томашпіль (а.с.16).

Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Як вбачається із відповіді державного нотаріуса на заяву ОСОБА_1 від 31.01.2018, останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_7 в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця (а.с.18).

Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

Як вбачається із відповіді державного нотаріуса Томашпільської державної нотаріальної контори від 30.05.2018 на ухвалу суду від 25.05.2018, спадкова справа після померлого 18.05.2014 ОСОБА_7 заведена за № 200/2014. З копії даної спадкової справи вбачається, що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.74-76).

Відповідно до довідки Томашпільської селищної ради № 134 від 17.05.2018, ОСОБА_3 зареєстрований та проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 )а.с.73).

Тобто, ОСОБА_3 на день смерті спадкодавця ОСОБА_7 проживав разом з останнім.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно вищезазначеного, вбачається висновок про те, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті свого чоловіка та батька ОСОБА_7, однак не отримали свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що складається із житлових будинків, в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця.

Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судових розгляд.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясовування і дослідження інших обставин справи.

Як було встановлено, відповідачами за первісним позовом- Кузиком С.М. та ОСОБА_3 змінені позовні вимоги ОСОБА_1 визнані повністю, як і відповідачем за зустрічними позовами ОСОБА_1 визнано змінені зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 і ОСОБА_3 Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки вимоги позивачів за первісним та зустрічними позовами є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, зокрема, первісним позивачем та позивачами за зустрічними позовами доведено, що вони є спадкоємцями за законом після смерті чоловіка та батька ОСОБА_7, однак не мають можливості отримати свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця, аналізуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, первісна змінена позовна заява ОСОБА_1, змінена зустрічна позовна заява ОСОБА_2, змінена позовна заява ОСОБА_3підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 при подачі позову до суду позовну заяву було оплачено судовим збором в розмірі 704-80 грн (а.с. 1), позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 при подачі зустрічного позову позовну заяву було оплачено судовим збором в розмірі 704-80 (а.с.47), позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_3 при подачі зустрічного позову позовну заяву було оплачено судовим збором в розмірі 704-80 (а.с.68), однак, враховуючи задоволення змінених вимог як позивача за первісним позовом, так і позивачів за зустрічними позовами, судові витрати в даній справі не відшкодовуються і залишаються за фактично понесеними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 220, 328, 396, 640, 657, 1216-1218, ч. 1 ст. 1220, ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, ч. 1 ст.. 1225, ч. 1, 2 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, статтями 12, 13, 76-89, 90, 95, 141-142, 163, 206, 263, 265, 280, 293, 315, 354 ЦПК України суд , -

ВИРІШИВ:

Змінені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку успадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_7, який помер 18 травня 2014 року в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, що складається із 1/6 частини житлового будинку по вул.Соловїній, 23 (колишня вул. Пестеля,9) в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області та 1/3 частини житлового будинку по вул. Соловїній, 21 (колишні вул. Пестеля, 7) в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку успадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька ОСОБА_7, який помер 18 травня 2014 року в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, що складається із 1/6 частини житлового будинку по вул.Соловїній, 23 (колишня вул. Пестеля,9) в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області та 1/3 частини житлового будинку по вул. Соловїній, 21 (колишні вул. Пестеля, 7) в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку успадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька ОСОБА_7, який помер 18 травня 2014 року в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, що складається із 1/6 частини житлового будинку по вул.Соловїній, 23 (колишня вул. Пестеля,9) в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області та 1/3 частини житлового будинку по вул. Соловїній, 21 (колишні вул. Пестеля, 7) в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області.

Судові витрати залишити за фактично понесеними.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування (ім'я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

первісний позивач- відповідач за зустрічними позовами: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, виданий 18.03.2009 Томашпільським РВ УМВС України у Вінницькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса: 24200, Вінницька область, Томашпільський район, смт Томашпіль, вул. Соловїна, 23;

первісний відповідач-позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_3, виданий 11.12.1996 Томашпільським РВ УМВС України у Вінницькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, адреса: 24206, Вінницька область, Томашпільський район, с.Яришівка, вул. Черняхівського, 32;

первісний відповідач-позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_5, виданий 10 січня 2004 року Томашпільським РВ УМВС України у Вінницькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_6, адреса: 24200, Вінницька область, Томашпільський район, смт Томашпіль, вул. Соловїна, 23.

Суддя: ОСОБА_11

Повний текст рішення виготовлено 30 жовтня 2018 року.