Справа № 513/928/18
Провадження № 2/513/723/18
Саратський районний суд Одеської області
26 вересня 2018 року суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на майно у порядку спадкування,
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батька ОСОБА_3 та визнати за ним право власності в порядку спадкування на:
будинок №19 по вулиці Миру села Плахтіївка Саратського району Одеської області та земельну ділянку під будинком;
земельну ділянку площею 4.52 га, яка розташована на території Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області та належала померлій ОСОБА_4 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №846573;
земельну ділянку площею 4.52 га, яка розташована на території Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області та належала померлій ОСОБА_3 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №846574;
Свої вимоги мотивує тим, що з січня 2006 року він оселився у своїх батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у будинку №19 по вулиці Миру села Плахтіївка Саратського району Одеської області та мешкав з ними без реєстрації.
21 січня 2006 року ОСОБА_4 померла. ОСОБА_3, після смерті своєї дружини ОСОБА_4 прийняв спадщину.
07 лютого 2006 року батько позивача ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповідав все своє майно позивачу. 05 жовтня 2006 року ОСОБА_3 помер.
Позивач, звернувся до Саратської державної нотаріальної контори Одеської області з метою прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено оскільки він вчасно не подав заяву про прийняття спадщини.
Також, позивач просить звільнити його від сплати судового збору .
Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, приходжу до наступного.
Частиною 3 ст.175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Зміст позовної заяви не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме : до позовної заяви не додано доказів, які підтверджують факт виділення земельної ділянки для будівництва спадкодавцеві (рішення сільської ради, договору про надання земельної ділянки у безстрокове користування для будівництва будинку, тощо); наявності висновку спеціаліста про технічний стан будинку, дотримання санітарних, протипожежних вимог; належності спірного житлового будинку спадкодавцеві.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно визначається вартістю майна.
Частиною 2 ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюється як витяг з технічної документації.
Згідно положень Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», документом, що містить висновки про вартість майна, є звіт про оцінку майна, строк дії якого становить не більше шести місяців з дати оцінки. Визначення оціночної вартості здійснюється суб'єктами оціночної діяльності, які мають сертифікат суб'єкта оціночної діяльності за напрямом та спеціалізацією, що відповідають об'єкту оцінки.
Однак, заявивши вимоги про визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки, позивач не надав документів, що підтверджують вартість нерухомості станом на день подання позову до суду. Отже, неможливо дійти висновку про дійсну ціну позову та про суму необхідного до сплати позивачем судового збору.
Таким чином, позивачу необхідно: надати витяг з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок; звіт про оцінку житлового будинку; зазначити ціну позову, виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки та вартості будинку.
Частиною 4 ст.177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
В позовній заяві позивач просить звільнити його від сплати судового збору у звязку з тим, що він є пенсіонером, отримує мінімальну пенсію, а сплата судового збору призведе до його скрутного фінансового положення.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» наголошується, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.
Частини 1,3 ст. 136 ЦПК України передбачає, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті..
В пункті 29 Постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Однак, позивачем до позовної заяви не додано доказів, які б підтверджували, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі (довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).
Надане позивачем пенсійне посвідчення не містить необхідних відомостей для вирішення питання щодо звільнення його від сплати судового збору.
Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин позовну заяву належить залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків. Якщо позивач у встановлений строк відповідно до ухвали суду не виконає зазначені вимоги, то на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України, заява буде вважатися неподаною і буде йому повернута.
Керуючись ст. ст. 177, 185, 258-261 ЦПК України, суддя
У Х В А Л И В:
у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про звільнення від сплати судового збору - вдмовити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на майно у порядку спадкування - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя А. І. Бучацька