Справа 556/656/18
Номер провадження 2/556/285/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2018 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді - Котик Л.О.

при секретарі - Соловей Г.С.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Собіщицька сільська рада Володимирецького району Рівненської області про відшкодування витрат,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Собіщицька сільська рада Володимирецького району Рівненської області про відшкодування витрат.

В обгрунтування позовних вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року, померла його мати - ОСОБА_5. До дня смерті останньої вони проживали однією сім»єю, вели спільне господарство. Позивач постійно здійснював догляд та надавав допомогу матері. Всі витрати на поховання ОСОБА_5 поніс також він, що стверджується відповідними чеками та рахунками. Загальна вартість понесених ним витрат на поховання матері становить 8420 грн. Однак одноразову допомогу на поховання отримала сестра - відповідачка ОСОБА_3, яку не використала за призначенням.

Вище вказані витрати на поховання є необхідною складовою комплексу заходів та обрядових дій при похованні померлого та підлягають відшкодуванню відповідно до положень ст. 1232 ЦК України, та ст. 1166 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

І оскільки відповідачка не бажає добровільно відшкодовувати понесені позивачем витрати на поховання матері, останній звернувся з позовом про стягнення даних коштів у судовому порядку.

Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи в їх відсутності.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги і надала пояснення в межах пред»явленого позову.

Допитаний як свідок, позивач ОСОБА_1 пояснив, що він проживав разом із матір»ю, здійснював поховання останньої, оплачував всі витрати. Це були особисто його кошти, так як він продав корову, коня.

Представник відповідача, відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали. Відсутні правові підстави для задоволення позову, а також будь-які неправомірні дії зі сторони відповідачки. Остання не є спадкоємцем. ОСОБА_3 дійсно отримала одноразову допомогу на поховання в сумі 4200 грн. За ці кошти робила дев»ять, сорок днів, роковини по матері.

За домовину і все інше, що потрібно було на похорон, поминальний обід, платив позивач. Однак він розраховувався материними коштами. Ще за життя остання говорила, що збирала гроші на похорон і вони у ОСОБА_1. ОСОБА_3 від спадщини відмовилась.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 також ствердили, що під час поховання матері - ОСОБА_5, за все розраховувався позивач. Однак це були кошти ОСОБА_5, яка за життя говорила, що збирала гроші на похорон, і вони знаходяться у сина - позивача ОСОБА_1. Останній ніде не працював, жив за рахунок матері.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши і оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав:

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_5, мати позивача, відповідачки. (що стверджується свідоцтвом про смерть останньої серії НОМЕР_1, видане Володимирецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області)

Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого передбачає комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству.

Як зазначено в ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. (ч.1 ст.22 ЦПК України)

Згідно ч.1 ст.1232 ЦК України, спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Як вбачається з довідки виданої Собіщицькою сільською радою №02-27/283 від 14.03.2018 року, на день смерті ОСОБА_5, з нею проживав син - ОСОБА_1

Згідно заповіту, посвідченого 20.09.2013 року державним нотаріусом Володимирецької районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 на випадок своєї смерті, все своє майно заповіла сину - ОСОБА_1

Відповідно довідки, виданої 08.02.2018 р. №239/01-16 Володимирецькою районною державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, заведено спадкову справу №310/2017. ОСОБА_3 звернулася із заявою про відмову від спадщини. ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину, так як проживав і був зареєстрований з померлою за однією адресою до дня її смерті.

Отже, ОСОБА_3 не є спадкоємцем і на неї не покладаються обов»язки по відшкодуванню витрат, визначені в ст. 1232 ЦК України.

Таким чином, позивач не довів, що його право порушено і якими саме неправомірними діями відповідачки йому завдано майнової шкоди, яку він просить стягнути відповідно до ст..1166 ЦК України, а саме понесені ним витрати на поховання матері.

Як зазначено в ст.. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вище викладене, суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення даного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 1166, 1232 ЦК України, ЗУ «Про поховання та похоронну справу», ст.ст.4, 6, 8, 10-13, 17-18, 81,141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Собіщицька сільська рада Володимирецького району Рівненської області про відшкодування витрат відмовити, за безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

С У Д Д Я : Котик Л.О.