Справа № 361/206/17 Головуючий у І інстанції Селезньова Т.В.
Провадження № 22-ц/780/3599/18 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 5 25.09.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 вересня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лівінського С.В., Олійника В.І.
з участю секретаряНемудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Іваненка Олега Валерійовича, третя особа - ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», про визнання дій нотаріуса незаконними, відшкодування майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року до місцевого суду звернувся ОСОБА_5 з позовними вимогами визнати дії нотаріуса незаконними, відшкодувати майнову та моральну шкоду.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 07.10.2015р. відповідач посвідчив два договори купівлі - продажу: житлового будинку і земельної ділянки - між ним, як покупцем і ОСОБА_8, як продавцем, за придбання вказаного майна позивачем сплачено 85 000 доларів США, що еквівалентно 1 824 694 грн.

У січні 2016 року ним отримана позовна заява ОСОБА_8 про витребування з його володіння вказаного майна, набутого ним за договорами купівлі - продажу від 07.10.2015 р. і про визнання вказаних договорів недійсними, як таких, що укладені поза волею ОСОБА_8 (власника), і що він такі договори не укладав.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 28.10.2016 р. договори купівлі - продажу, посвідчені відповідачем, визнані недійсними, і його, позивача, зобов'язано повернути придбаний будинок і земельну ділянку у власність ОСОБА_8. Судом у даному рішенні було встановлено, що договори укладені і підписані не ОСОБА_8, а іншою особою.

Позивач звертався до прокуратури і поліції із заявами про вчинення кримінального правопорушення за ст. 190 КК України. За його заявою було відкрито кримінальне провадження.

За результатами ознайомлення з матеріалами кримінального провадження позивачу стало відомо, що особа, яка 07.10.2015р. укладала з ним договори купівлі - продажу будинку і земельної ділянки, на підтвердження своєї особи пред'явила паспорт і дублікат картки фізичної особи - платника податків, реквізити яких відповідають реквізитам документів, що були видані ОСОБА_8, але в копіях паспорту, оригінал якого оглядав нотаріус Іваненко О.В., фотокартки іншої особи, а не ОСОБА_9

По даний час досудове слідство триває, рішення у кримінальній справі не прийняте, особа, яка діяла від імені ОСОБА_8, не встановлена. Гроші, які він передав продавцю, йому повернуті не були, і позивач вважає, що витребуванням від нього куплених будинку і земельної ділянки йому завдано майнову шкоду, і що таку шкоду йому завдано саме внаслідок незаконних дій нотаріуса і його недбалості.

При цьому позивач послався на те, що обов'язок по встановленню особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, покладається на нотаріуса, і даний обов'язок нотаріусом не був виконаний у належний, передбачений законом спосіб.

Так, в матеріалах нотаріальної справи містяться дві різні копії паспорту ОСОБА_8 з однаковими реквізитами, однаковими фотокартками особи, але з різними підписами в них, на що нотаріус мав би звернути увагу, чого не зробив. Крім того, з вказаних ксерокопій паспорту видно, що фотокартки на першій сторінці паспорту більші за розміром, виходять за рамки, що обмежують місце для вклеювання фотокартки, крім того, вклеєні фотокартки частково закривають перфорацію номерів паспортів, нерівно обрізані, всі ці обставини мали би викликати у нотаріуса, який посвідчував вказані договори, сумніви у справжності документів, які були пред'явлені продавцем для посвідчення його особи; вважає, що нотаріус мав всі підстави щоб вилучити паспорт і направити його для експертного дослідження, а також повідомити про дані факти правоохоронні органи, чого не зробив, допустивши недбалість, і посвідчив договори купівлі продажу майна за явно підробленими документами.

Крім того, нотаріус для посвідчення вказаних договорів прийняв від продавця звіти про грошову оцінку земельної ділянки від 02.10.2015 р. (оцінювач ОСОБА_10) і про оцінку майна від 07.10.2015 р. (оцінювач ОСОБА_11), які не були дійсними. Оскільки в них були відсутні підписи замовника (ОСОБА_8) при тому, що в самих звітах була примітка, що вони є дійсними лише за наявності підпису замовника.

Матеріальна шкода складається з грошових коштів, переданих продавцю за даними договорами купівлі-продажу і втрачених у зв'язку з визнанням договорів недійсними в судовому порядку. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтовував тим, що будинок куплявся для сім'ї, були витрачені всі заощадження, через втрату грошей і будинку в сім'ї почались розлади, не здійснились мрії про власне житло, про народження другої дитини, він переживає постійний стрес і нервове напруження. Таку моральну шкоду оцінив у 300 000 грн.

Позивач просив визнати незаконними дії приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Іваненка Олега Валерійовича щодо посвідчення 07.10.2015 р. договору купівлі - продажу земельної ділянки, реєстровий № 4461, та договору купівлі - продажу житлового будинку, реєстровий № 4458, стягнути з відповідача заподіяну йому матеріальну шкоду 1 824 694,00 грн. і моральну шкоду 300 000,00 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2018 року у позові ОСОБА_5 відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням представник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

При цьому зазначає, що приватний нотаріус Іваненко О.В. мав реальну можливість засумніватися в особі продавця та в поданому паспорті продавця, адже нотаріус оглядав два паспорти (копії) однакової серії АС № 261436, проте з різними підписами власника паспорта; приватний нотаріус Іваненко О.В. мав реальну можливість встановити невідповідність паспорту, на підставі якого встановлювалась особа продавця вимогам законодавства; приватний нотаріус Іваненко О.В. несумлінно поставився до виконання своїх обов'язків, визначених ст.ст. 5, 42, 43, 45, 47, 51 Закону України «Про нотаріат» під час посвідчення договорів купівлі - продажу; під час посвідчення договорів купівлі - продажу приватний нотаріус Іваненко О.В. прийняв від особи продавця недійсні звіти про грошову оцінку земельної ділянки майна від 02.10.2015 (оцінювач ОСОБА_10) та про оцінку майна від 07.10.2015 (оцінювач ОСОБА_11).

Вважає, що приватним нотаріусом Іваненко О.В. не були виконані вимоги Закону України «Про нотаріат» та порушені Правила професійної етики нотаріусів України, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2104/5 від 04.10.2013, а саме, несумлінно поставився до посвідчення договорів купівлі-продажу; не забезпечив практичну реалізацію принципів верховенства права та законності під час посвідчення договорів купівлі-продажу; не застосував всі свої знання та професійну майстерність під час посвідчення договорі купівлі - продажу; неналежно захистив права та законні інтереси особи покупця під час посвідчення договорів купівлі - продажу; не забезпечив законність у цивільно-правових відносинах під час посвідчення договорів купівлі - продажу.

Вказує, що серед документів, на підставі яких відповідач посвідчив договори купівлі-продажу були наявні дві копії різних паспортів однакової серії АС № 261436, проте з різними підписами власника паспорта - продавця за правочином. Ця помітна візуальна відмінність мала викликати сумнів у приватного нотаріуса Іваненка О.В. щодо особи продавця, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії.

Обов'язки покладені на нотаріуса вимогами ст. 5, 6, 43 Закону України «Про нотаріат» приватним нотаріусом Іваненком О.В. не виконані.

Посвідчені договори купівлі-продажу вказують на заподіяння відповідачем шкоди, відшкодування якої здійснюється в порядку ст. 27 Закону України «Про нотаріат».

Також, наполягає на застосування практики Європейського суду з прав людини, оскільки рішення ЄСПЧ є джерелом права, які суди зобов'язані застосовувати.

До апеляційного суду 20 серпня 2018 року подано відзив представником третьої особи ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» - Синельниковим М.О. на апеляційну скаргу.

У відзиві представник третьої особи просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

У відзиві вказує на те, що з огляду на положення ст.ст. 22, 614, 1166 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про нотаріат», для покладення на нотаріусу відповідальності за шкоду внаслідок його дій, має бути встановлена сукупність обставин: незаконність/недбалість в діях нотаріуса; відсутність підстав для звільнення нотаріуса від відповідальності, передбачених ч.2 ст. 27 Закону України «Про нотаріат»; настання шкоди для особи; наслідковий зв'язок між діями нотаріуса і шкодою.

Нотаріус особу продавця встановлював за паспортом, поданим йому в оригіналі, що повністю відповідає вимогам Закону України «Про нотаріат» і Порядку вчинення нотаріальних дій, які не покладають на нотаріуса обов'язку вимагати у особи інші документи для встановлення особи у разі пред'явлення такою особою оригіналу паспорту.

Паспорт продавця ОСОБА_8 не суперечив Положенню про паспорт громадянина України.

Нотаріус не зобов'язаний порівнювати фотокопію паспорту долучену оцінювачем до звіту з пред'явленим нотаріусу оригіналом паспорту, що підтверджується вимогам ст. 43 Закону України «Про нотаріат», п.5 гл. 7 розд. 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Таким чином, обидва договори підписала саме та особа, яка була присутня з паспортом ОСОБА_8, зображена на фотографії паспорта, і що особу продавця було встановлено по паспорту, який не викликав підозри, як у нотаріуса, так і особисто у позивача, і який не мав будь-яких пошкоджень, недоліків, зазначених у Законі України «Про нотаріат», Положення про паспорт громадянина Україин, Інструкції щодо правил та порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України у якості підстав для недійсності вказаного документу. Тому нотаріус не мав законних підстав для неприйняття поданих йому для вчинення нотаріальних дій документів і не мав законних підстав для відмови у посвідченні вказаних договорів.

Скаржник не довів відсутність підстав для звільнення нотаріуса від відповідальності, передбачених у ч.2 ст. 27 Закону України «Про нотаріат», тому відсутні підстави для покладення відповідальності на нотаріуса.

Крім того, відшкодування шкоди за рахунок нотаріуса можливо, якщо така шкода завдана внаслідок незаконних дій нотаріуса, а саме, нотаріус не засвідчував передачу коштів в розмірі 85 000 доларів США ОСОБА_5 ОСОБА_8

Позивачем не доведено причинний зв'язок між відсутністю підпису замовника оцінки на Звітах про оцінку майна та заподіяною позивачу шкодою. Звіт про оцінку майна від 07.10.2015 та Звіт про грошову оцінку земельної ділянки від 02.10.2015 були складені з метою «для цілей оподаткування».

Приватний нотаріус Іваненко О.В. перевірив внесення вказаних звітів до єдиної бази даних звітів про оцінку, інформація про що міститься в додатках до звіту.

Посилання скаржника на рішення Європейського суду з прав людини не відповідає приватній формі нотаріальної діяльності України, оскільки тлумачення рішень ЄСПЛ ототожнюється з органами державної влади, а саме, де нотаріальна палата інтегрована в державну структуру.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.10.2015р. приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Іваненком О.В. були посвідчені два договори купівлі - продажу:

-договір купівлі - продажу житлового будинку АДРЕСА_2, зареєстрований у реєстрі за № 4458, між ОСОБА_8, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації с. Рудня Старовижевського району Волинської області і ОСОБА_5, РНОКПП НОМЕР_5, місце реєстрації: АДРЕСА_1, згідно звіту про оцінку майна виданого ТОВ «АКР-КОНСАЛТ» від 07.10.2015 р., оціночна вартість нерухомого майна становить 293958,32 грн., продаж житлового будинку за згодою сторін вчинювався за 294000 грн., які отримані продавцем від покупця до підписання договору. У п.8 даного договору зазначено, що сторони свідчать, що у тексті договору зафіксовано всі істотні умови, що стосуються купівлі - продажу будинку, будь-які інші домовленості, які мали місце до укладення договору і не відображені у його тексті, після підписання договору не матимуть правового значення. У договорі також зазначено, що особи сторін встановлено, їх дієздатність, а також належність ОСОБА_8 житлового будинку перевірено;

-договір купівлі - продажу земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_2, зареєстрований у реєстрі за № 4461, між ОСОБА_8, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації с. Рудня Старовижевського району Волинської області, і ОСОБА_5, РНОКПП НОМЕР_5, місце реєстрації: АДРЕСА_1, згідно звіту про оцінку майна виданого ТОВ «АКР-КОНСАЛТ» від 02.10.2015 р., ринкова вартість нерухомого майна становить 105538,50 грн., продаж земельної ділянки за домовленістю між сторонами вчинювався за 106000 грн., які отримані продавцем від покупця до підписання договору. У п.9 даного договору зазначено, що сторонам роз'яснено правові наслідки укриття розміру дійсної вартості продажної ціни відчужуваного майна. У договорі також зазначено, що особи сторін встановлено, їх дієздатність, а також належність ОСОБА_8 земельної ділянки перевірено.

Факт посвідчення вказаних договорів відповідач не оспорює.

Крім того, місцевим судом встановлено, при укладенні договорів і при посвідченні їх нотаріусом, були присутні: продавець, який виступав під іменем ОСОБА_8, безпосередньо сам покупець ОСОБА_5 (позивач), юрист зі сторони покупця ОСОБА_5 (його представник у даній справі ОСОБА_15) і ріелтор сторін на ім'я ОСОБА_17.

В договорі купівлі - продажу житлового будинку, реєстровий № 4458, між ОСОБА_8 і ОСОБА_5 зазначено, що згідно звіту про оцінку майна ТОВ «АКР-КОНСАЛТ» від 07.10.2015 р. оціночна вартість нерухомого майна становить 293958,32 грн.; продаж житлового будинку за згодою сторін вчинювався за 294 000 грн., які отримані продавцем від покупця до підписання договору;

У п.8 даного договору зазначено, що сторони свідчать, що у тексті договору зафіксовано всі істотні умови, що стосуються купівлі - продажу будинку, будь-які інші домовленості, які мали місце до укладення договору і не відображені у його тексті, після підписання договору не матимуть правового значення;

У договорі, також, зазначено, що особи сторін встановлено, їх дієздатність, а також належність ОСОБА_8 житлового будинку перевірено.

Позивач стверджував про купівлю майна за більшою ціною ніж вказано у договорі, з урахуванням грошових коштів, переданих продавцю як передоплату, про що зазначено у розписці.

Згідно розписки від 07.10.2015р., наданої позивачем на підтвердження розміру шкоди, - ОСОБА_8, паспорт НОМЕР_6, отримав від ОСОБА_5, пасп. НОМЕР_7 (НОМЕР_3) в рахунок передоплати за земельну ділянку 0,1 га по АДРЕСА_2, кад. номер НОМЕР_8 та житловий будинок, розміщений на даній земельній ділянці, загальною площею 288,60 кв.м, суму в розмірі 67 000 доларів США. Розписка підписана особою під іменем ОСОБА_8, нотаріально не посвідчена. Як пояснив позивач і його представник, - дана розписка була написана і частина грошей передана до посвідчення нотаріусом договорів у якості передоплати.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 28.10.2016р. у цивільній справі №361/1927/16-ц, провадження № 22-ц/780/4875/16 суд визнав недійсними наведені вище договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2, укладений 07 жовтня 2015 року між ОСОБА_8 і ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Іваненком О.В. та зареєстрований в реєстрі за №4458; і договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2, укладений 07 жовтня 2015 року між ОСОБА_8 і ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Іваненком О,В. та зареєстрований в реєстрі за №4461; суд також зобов`язав ОСОБА_5 повернути ОСОБА_8 в натурі вказані житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

Як видно зі змісту даного рішення - 26 листопада 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесенні відомості за № 0004385 про кримінальне провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358, ч.1. ст. 190 КК України, заявник ОСОБА_8 (з приводу незаконного заволодіння його майном-будинком і земельною ділянкою невідомими особами по підробленим документам).

На виконання запиту Броварського ВП ГУ НП у Київській області від 21 січня 2016 року в рамках вищевказаного кримінального провадження приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Іваненком О.В. були надані завірені копії документів, на підставі яких ним 07 жовтня 2015 року були посвідчені договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, реєстрові номери № 4461 і № 4458, серед цих матеріалів є дві ксерокопії паспорту громадянина України, виданого 08 липня 1997 року на ім`я ОСОБА_8 серія НОМЕР_9.

Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи від 21 жовтня 2016 року № 19/4-05/600, проведеної Київським обласним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром на підставі постанови старшого слідчого СВ Броварського ВП ГУ НП в Київській області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 листопада 2015 року за № 0004385, що досліджувався у вказаній справі і був прийнятим судом до уваги, - підпис, який знаходиться в графі «Продавець» договору купівлі-продажу житлового будинку і в договорі купівлі-продажу земельної ділянки, виконаний не ОСОБА_8, а іншою особою. (При цьому підписи від імені ОСОБА_8 у досліджуваних договорах порівнювались з підписами власне ОСОБА_8- особи, яка безпосередньо як ОСОБА_8 звернулась до поліції).

При розгляді даної справи за клопотанням позивача суд витребовував від відповідача-нотаріуса Іваненка документи, на підставі яких він посвідчив вказані два договори. В матеріалах нотаріальної справи щодо посвідчення зазначених вище договорів купівлі-продажу містяться такі документи (суду надані в копіях):

- свідоцтво про право власності ОСОБА_8 на земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_2, КН НОМЕР_11; свідоцтво видане 28.09.2015р. , свідоцтві міститься застереження, що воно видане замість втраченого Державного акту про право власності на земельну ділянку НОМЕР_10 від 17 травня 2007 року, виданого Броварським міським відділом земельних ресурсів; в свідоцтві зазначені відомості про особу власника: РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України ОСОБА_8, серія НОМЕР_6, виданий 08.07.1997р. Старовижівським РВ УМВС України у Волинській області, місце реєстрації с. Рудня Старовижевського р-ну Волинської області;

-витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.09.2015 р.- про реєстрацію права власності ОСОБА_8 на вказану земельну ділянку;

-витяг з Державного земельного кадастру про вказану земельну ділянку від 01.10.2015р.;

-витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави від 07.10.2015р., щодо перевірки приватним нотаріусом БМНО Іваненком О.В. інформації про обтяження майна ОСОБА_8, НОМЕР_1, ОСОБА_16, НОМЕР_4, ОСОБА_5, НОМЕР_3, і така інформація за результатами пошуку відсутня;

-копія рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.02.2009р., яким за ОСОБА_8 визнано право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 (з відміткою про набрання рішенням законної сили);

-витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.10.2015 р.- про реєстрацію права власності ОСОБА_8 на вказаний житловий будинок на підставі судового рішення від 23.02.20109р.;

-витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави від 07.10.2015р., щодо перевірки приватним нотаріусом БМНО Іваненком О.В. інформації про обтяження майна ОСОБА_8, НОМЕР_1, ОСОБА_16, НОМЕР_4, ОСОБА_5, НОМЕР_3, і така інформація за результатами пошуку відсутня;

-довідка КП «Броварське БТІ» від 7.10.2015р., що за даною адресою ніхто не зареєстрований;

-інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 45258548, зроблені приватним нотаріусом БМНО Іваненком О.В. 07.10.2015 р.;

-інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 45258185, зроблена приватним нотаріусом БМНО Іваненком О.В. 07.10.2015 р.;

-звіт про оцінку майна № RS18-151007 -042, об'єкт оцінки - житловий будинок загальною площею 288,60 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, замовник ОСОБА_8;

-звіт про оцінку майна № RS18-151002 -003 з додатками, об'єкт оцінки - земельна ділянка КН НОМЕР_11, площа 288,60 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, замовник ОСОБА_8;

(у звітах містяться застереження, що звіт є дійсним лише за наявності підпису замовника на титульній сторінці звіту, натомість підпис замовника ОСОБА_8 на титульній сторінці відсутній. (У додатках до звітів міститься ксерокопія паспорта на ім'я ОСОБА_8, в якій всі паспортні дані (серія, номер, дата та місце народження, реєстрація), а також два фотознімки особи відповідають повністю наявним у ксерокопії паспорту, наведеній вище; візуально є відмінності і відображенні підписів особи- паспортоволодільця);

Документи, що стосуються осіб сторін договору:

-фотокопія паспорту ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Старовижівського району Волинської області, серія і номер НОМЕР_6, виданий 08 липня 1997 р. Старовижівським РВ УМВС України у Волинській області. (Як пояснив нотаріус, дану фотокопію він зробив з оригіналу документу, пред'явленого йому продавцем для встановлення його особи перед посвідченням договорів, повернувши оригінал продавцю);

-фотокопія дублікату картки фізичної особи - платника податків від 16.09.2003р. про присвоєння ОСОБА_8 ідентифікаційного номеру НОМЕР_1; (яку нотаріус зробив з оригіналу дубліката картки, пред'явленого продавцем);

-дві заяви від 07.10.2015 р. ОСОБА_8, 1973 р.н., паспорт НОМЕР_6, виданий Старовижівським РВ УМВС України у Волинській області 08.07.1997 р., РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: с. Рудня Старовижівського району Волинської області, про те, що він підтверджує, що відчужуване ним майно (житловий будинок і земельна ділянка) є його особистою приватною власністю; і що він у шлюбі не пребуває та на момент набуття майна не перебував, і відсутні особи, які можуть поставити питання про визнання за ними права власності на вказане нерухоме майно. Заяви посвідчені приватним нотаріусом Іваненко О.В., у заявах міститься застереження нотаріуса про те, що особу ОСОБА_8 встановлено за паспортом, реквізити якого у записі вище і фотокопія якого приєднана до справи, справжність його підпису перевірено;

-копія паспорту покупця ОСОБА_5;

-заява дружини ОСОБА_5 ОСОБА_16 про згоду одного з подружжя на набуття будинку та земельної ділянки; та копія паспорту ОСОБА_16

Відмовляючи в задоволенні позову на підставі ст. 27 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій в України, ст.1166 ЦК України, в межах заявлених позовних вимог, та, відповідно до поданих суду доказів, суд першої інстанції дійшов висновку, що будь-якої незаконності чи недбалості в діях нотаріуса, як підстави для покладення на нього обов'язку по відшкодуванню позивачу матеріальної і моральної шкоди, а також, порушення прав позивача відповідачем не встановлено, а тому позов є недоведеним та необгрунтованим.

На думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції викладені в рішенні, відповідають вимогам закону та обставинам справи, виходячи з наступного.

За загальним правилом у деліктних правовідносинах, встановленим статтею 1166 ЦК України, - цивільна відповідальність за завдану майнову чи моральну шкоду настає за наявності чотирьох складових: неправомірність дій заподіювача шкоди; негативний наслідок таких дій (шкода); причинний зв'язок між діями заподіювача шкоди та завданою шкодою; а також вина особи, яка завдала шкоду.

Підстави для покладення на нотаріуса відповідальності за шкоду внаслідок його дій передбачені статтею 27 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЗУ «Про нотаріат» шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій або недбалості приватного нотаріуса, відшкодовується в повному розмірі;

Відповідно до ч.2 ст.27 Закону - нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особа, яка звернулася до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії: - подала неправдиву інформацію щодо будь-якого питання, пов'язаного із вчиненням нотаріальної дії; подала недійсні та/або підроблені документи; не заявила про відсутність чи наявність осіб, прав чи інтересів яких може стосуватися нотаріальна дія, за вчиненням якої звернулася особа.

Тобто, для покладення на нотаріуса відповідальності за шкоду внаслідок його дій, має бути встановленою сукупність таких обставин: незаконність або недбалість в діях нотаріуса; відсутність підстав для звільнення його від відповідності, передбачених у ч.2 ст.27 Закону; настання шкоди для особи і наслідковий зв'язок між такими діями нотаріуса і шкодою (шкода як наслідок).

При вчиненні такої нотаріальної дії як посвідчення правочину нотаріус повинен діяти у відповідності до Закону України «Про нотаріат» (далі- Закону) і до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі за текстом - Порядку).

Тому, при розгляді даної цивільної справи, суд першої інстанції вірно виходив з того, що необхідно встановити чи є підстави, які передбачені в статті 27 Закону «Про нотаріат» для покладення на нотаріуса майнової відповідальності, і чи діяв нотаріус у відповідності до вимог Закону «Про нотаріат» та у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій в України, а, також, відповідно до загальних правил, що регулюють питання відшкодування шкоди.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус зобов'язаний: зокрема, здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до цього Закону; сприяти у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз'яснювати права і обов'язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; дбайливо ставитися до документів нотаріального діловодства.

Згідно ст.43 Закону - («Установлення особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії») - п ри вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи)

.

Згідно Порядку (глава 3 «Установлення особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії» ) п.1 - При вчиненні нотаріальної дії нотаріус установлює особу, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії; п. 2.- Встановлення особи здійснюється нотаріусом за документами, передбаченими Законом.

Згідно ст.44 Закону - під час посвідчення правочинів визначається обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь. Визначення обсягу цивільної дієздатності фізичної особи здійснюється за паспортом громадянина України або іншими документами, передбаченими статтею 43 цього Закону , які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії . Нотаріус зобов'язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину. Правочин посвідчується нотаріусом, якщо кожна із сторін однаково розуміє значення, умови правочину та його правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін на правочині.

Згідно ст.46 Закону та пп.1, 2 глави 7 Порядку - для вчинення нотаріальної дії н отаріус має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Згідно пп.5 глави 7 Порядку - д окументи, за якими встановлено особу, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, повертаються особам, що їх подали. У реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записуються назва документа, серія, номер, дата його видачі і найменування установи, яка його видала. При посвідченні правочинів витяг з документа, за яким встановлено особу громадянина, у якому відображено усі заповнені сторінки, що стосуються реквізитів поданого документа, його дійсності та мають значення для вчинюваної нотаріальної дії, долучається до справи.

Згідно ст.46-1 Закону нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов'язково використовує відомості єдиних та державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них.

Відповідно до ч.3 ст.47 Закону та п.3 глави 8 Порядку - для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем. Не приймаються порвані документи та документи, викладені на декількох окремих аркушах, якщо аркуші не з'єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз'єднання без порушення цілісності, не пронумеровані і не скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи (у разі наявності), яка видала документ.

Статтею 49 Закону передбачено випадки, коли нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, такими випадками є: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства. Нотаріус не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 Закону. Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Статтею 51 Закону передбачено, що нотаріус у разі виявлення під час вчинення нотаріальних дій порушення законодавства негайно повідомляє про це відповідні правоохоронні органи для вжиття необхідних заходів. Якщо справжність поданого документа викликає сумнів, нотаріус або посадова особа, які вчиняють нотаріальні дії, вправі залишити цей документ і надіслати його до експертної установи (експерта) для проведення експертизи, оплата якої здійснюється в установленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що нотаріус особу продавця встановлював за паспортом, поданим йому в оригіналі, що повністю відповідає вимогам Закону «Про нотаріат» і Порядку вчинення нотаріальних дій. Ні закон ні Порядок не покладають на нотаріуса обов'язку перевіряти та вимагати від особи інші документи для встановлення особи у разі пред'явлення такою особою оригіналу паспорту. Фотокартка у паспорті, пред'явленому продавцем нотаріусу, відповідала зовнішності (обличчю) продавця, і даної обставини позивач не заперечує, оскільки сам спілкувався з продавцем, оглядав паспорт продавця і в цьому впевнився.

З висновку судово-почеркознавчої експертизи видно, що під час її проведення не встановлювалась різниця між підписами продавця в договорах і між підписом у паспорті, пред'явленому продавцем нотаріусу для посвідчення договорів.

Отже, доказів, які б вказували на те, що договори, які були посвідчені відповідачем, підписувала не та особа, яка представлялась нотаріусу продавцем ОСОБА_8, пред'явивши нотаріусу оригінал паспорту на ім,я ОСОБА_8 і, що підпис продавця у даних договорах відрізнявся (був виконаний іншою особою) від підпису у паспорті, пред'явленому нотаріусу продавцем суду надано не було.

Підставою позову позивач вказує наявність недоліків вклеювання фотокартки у паспорті, що на його думку є доказом підроблення паспорту і доказом недбалості нотаріуса, який на думку позивача був зобов'язаний піддати сумніву такий документ і виявити підробку.

Ухвалюючи рішення про відмову у позові, суд першої інстанції виходив з того, що не вставлено однозначного неправильного вклеювання фотокартки, враховуючи, що оригінал даного документу суд не оглядав, у згаданому вище судовому рішенні про дану обставину, також, не зазначено, відсутні висновки з цього приводу компетентних органів, а робити свої висновки на припущеннях суд не має права.

Крім того, суд першої інстанції зазначав, що поданий продавцем паспорт оглядався особисто покупцем-позивачем та особами, які були з ним присутні, і вони, також, не виявили такого недоліку в паспорті (якщо він і мав місце), - що є свідченням того, що навіть у разі, якщо такий недолік дійсно був наявним, то цей недолік не був очевидним чи проявленим в достатній мірі для того, щоб його виявити візуально, без спеціальних навиків.

Тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що паспорт, наданий продавцем, не мав пошкоджень, виправлень, підчисток, інших явних ознак підробки, і не мав таких недоліків, про які вказується у ст. 47 Закону і главі 8 Порядку, що є підставою неприйняття такого документу.

Отже, переглядаючи справу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, ухвалив законне та обгрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, яке слід залишити без змін.

При цьому, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що судом безспірно встановлено, що обидва договори підписала саме та особа, яка була присутня з паспортом ОСОБА_8, зображена на фотографії в паспорті, що особу продавця було встановлено по оригіналу паспорту, який не викликав підозри як у нотаріуса, так і у позивача та його представника, і який не мав будь-яких пошкоджень чи явних недоліків, зазначених у Законі «Про нотаріат» та у Порядку у якості підстав для неприйняття вказаного документу. Тому нотаріус не мав законних підстав для неприйняття поданих йому для вчинення нотаріальної дії документів і не мав законних підстав для відмови у посвідченні вказаних договорів, а тому в межах даної цивільної справи не встановлено незаконності чи недбалості в діях нотаріуса Іваненка при посвідченні ним вказаних договорів, в тому числі при перевірці і встановленні осіб, що звернулись до нього для посвідчення договорів, укладених між ними, є цілком вірними, відповідають встановленим судом обставинам справи та повністю ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги, то вони колегією суддів розцінюються критично і до уваги не приймаються, оскільки зводяться лише до переоцінки доказів та тлумачення норм права на розсуд апелянта, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та жодним чином не спростовують висновки суду, викладені в рішенні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, про наявність доказів недбалості нотаріуса при вчиненні нотаріальних дій а, також, безпідставність незастосування судом практики Європейського суду з прав людини щодо покладення на нотаріусів обов'язку по відшкодуванню шкоди без встановлення незаконності в його діях, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і спростовуються наявними у справі доказами.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_15 залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: В.І. Олійник

С.В. Лівінський