Постанова

Іменем України

26 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 265/4367/13-ц

провадження № 61-20432св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1,

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Донецької області від 24 грудня 2014 року у складі суддів: Зайцевої С. А., Бугрим Л. М., Лоленко А. В.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, про поділ житлового будинку і визначення порядку користування земельною ділянкою.

Первісний позов обґрунтований тим, що їй і відповідачу на праві спільної часткової власності по 1/2 частці належить будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 їх матері ОСОБА_3 На земельній ділянці площею 519 кв.м. розташовані - жилий будинок літ.А-1, площею 46,0 кв.м., з прибудовами. Просила поділити спірний житловий будинок, припинити право спільної часткової власності між нею та відповідачем, виділивши їй та відповідачу в натурі по 1/2 частці спірного будинку відповідно до технічної можливості на підставі висновку експертизи та визначити порядок користування земельною ділянкою.

ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат, понесених на утримання і покращення житлових умов домоволодіння, яке знаходиться в спільній частковій власності.

Зустрічний позов мотивований тим, що в спірному домоволодінні вона проживала з 22 березня 2010 року по 10 червня 2013 року спільно з своєю матір'ю до її смерті та після. В цей період спірне домоволодіння було реконструйоване нею за власні кошти і вартість цього покращення за висновком експертизи склала 43065,06 грн. Однак деякі питання експертизою не були дослідженні, це, зокрема, вартість каналізаційної системи, на покращення якої нею витрачено 4150 грн, вартість системи опалення - 1330,11 грн, облаштування системи електропостачання - 8682,05 грн. Загальна сума вартості цих робіт складає 57 227,76 грн. Однак, оскільки різниця вартості їх часток в домоволодінні складає 17 232,50 грн, то її потрібно вирахувати з цієї суми. Просила стягнути з ОСОБА_1 вартість витрат, понесених нею на реконструкцію спірного будинку в розмірі 39995,26 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2014 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку і визначення порядку користування земельною ділянкою задоволено повністю: розділено житловий будинок АДРЕСА_2 в місті Маріуполі. Виділено ОСОБА_1 в натурі 51/100 реальної частки спірного жилого будинку. Виділено ОСОБА_2 в натурі 49/100 реальної частки спірного жилого будинку. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю вартості часток в сумі 17232,50 грн.

Визначено порядок користування земельною ділянкою, розташованою по вулиці АДРЕСА_3 в м. Маріуполі: залишено у фактичному користуванні ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 252,5 кв.м. Залишено у фактичному користуванні ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 252,2 кв.м. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 451,37 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат, понесених на утримання і покращення житлових умов домоволодіння, яке знаходиться в спільній частковій власності задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати понесені на утримання і покращення житлових умов домоволодіння, яке знаходиться в спільній частковій власності в сумі 21 532,80 грн та судовий збір у сумі 114,70 грн. В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Суд першої інстанції з врахуванням висновку експерта та встановивши, що поділ житлового будинку є технічно можливим, задовольнив первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 При задоволенні зустрічного позову суд вважав, що вартість витрат сторін, понесених на утримання і покращення житлових умов домоволодіння, є рівною, а тому з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню половина визначених експертом витрат на проведення ремонтно-будівельних робіт з урахуванням вартості матеріалів, проведених в спірному домоволодінні.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 24 грудня 2014 року рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2014 року в частині часткового задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат, понесених на утримання і покращення житлових умов домоволодіння, яке знаходиться в спільній частковій власності та в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми судових витрат за первісним позовом скасовано. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат, понесених на утримання і покращення житлових умов домоволодіння, яке знаходиться в спільній частковій власності відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 451,3 грн та витрати за проведення судової експертизи у розмірі 4 000 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що доказів, що після смерті матері ОСОБА_2 понесені власні витрати на облаштування та реконструкцію спадкового будинку не надано. Обидві сторони брали участь у понесені витрат на реконструкцію та облаштування спірного будинку.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2014 року в частині задоволення первісного позову в апеляційному порядку не оскаржувалося.

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернулась з касаційною скаргою в якій просила оскаржене рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що: з 22 березня 2010 року по 10 червня 2013 року вона спільно проживала зі своєю матір'ю до її смерті і в цей період спірний будинок було реконструйовано нею за власні кошти; існує висновок експерта, що матеріали були використані при поліпшені житлових умов та це доведено показами свідків.

Оскільки рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2014 року в частині задоволення первісного позову в апеляційному порядку не оскаржувалося, то в касаційному порядку переглядається рішенням апеляційного суду Донецької області від 24 грудня 2014 року тільки в частині зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18 травня 2017 року у справі відкрите касаційне провадження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18 вересня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати сторін по справі ОСОБА_3 На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить по 1/2 частці житлового будинку АДРЕСА_4 в м. Маріуполі. Вартість спадкового майна складала 58567 грн. Відповідно висновку будівельно-технічної експертизи № 31 від 10 січня 2014 року ринкова вартість спірного будинку на дату оцінки складає 338 901 грн.

Відповідно до статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

У абзаці 1 частини першої статті 60 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення рішення апеляційного суду) передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Апеляційним судом встановлено, що ремонтні роботи в спірному будинку виконані сторонами за власним бажанням в період з 2005 року по лютий 2011 року на прохання матері, з метою покращення житлових умов їх матері. Докази того, що після смерті матері ОСОБА_2 понесені власні витрати на облаштування та реконструкцію спірного будинку, відсутні.

Встановивши, що ОСОБА_2 не доведено здійснення витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відмову в задоволенні зустрічного позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 24 грудня 2014 року в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат, понесених на утримання і покращення житлових умов домоволодіння, яке знаходиться в спільній частковій власності залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат