Справа № 615/1280/14-ц
Провадження № 2/615/267/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2018 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Логвінова А.О.,

за участю секретаря судового засідання - Партоли О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Валківського районного суду Харківської області цивільну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі по тексту позивач, ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до Валківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач, ОСОБА_1П.), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № НАU9RB07750755 від 16.02.2005 року у розмірі 5310,73 грн., що складається з відсотків нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 06.08.2011 року по 06.08.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16.02.2005 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладено договір № НАU9RB07750755, у відповідності до умов якого останній отримав кредит у розмірі 3094,00 грн., зі сплатою 40,08 % річних, з кінцевим терміном повернення 14.02.2007 року. Згідно умов договору ОСОБА_1 зобов'язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості та процентів за користування кредитом.

В порушення умов кредитного договору № НАU9RB07750755 від 16.02.2005 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов'язань, ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, не сплачував щомісячні платежі, в результаті чого ОСОБА_1 має заборгованість по відсоткам нарахованим на прострочену заборгованість по кредиту за період з 06.08.2011 року по 06.08.2014 року в розмірі 5310,73 грн.

08.10.2018 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду відзив, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, через його необґрунтованість, а також просить застосувати передбачені законом наслідки спливу позовної давності, посилаючись на те, що кредитний договір укладався на придбання товару, при цьому позивачем не надано підтвердження акту прийому-передачі, а також підтвердження сплати решти вартості товару за кредитним договором. Окрім того зазначає, що позивачем поданий позов з пропуском строку звернення до суду за захистом своїх прав, що є підставою для відмови в позові.

Представник позивача, належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не зявився. Про причини неявки не повідомив. Надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач та його представник у судове засідання не зявились. Представником відповідача через канцелярію суду подано заяву, в якій зазначено, що проти задоволення позову вона заперечує та просить проводити судове засідання за її відсутності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 16.02.2005 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладено договір № НАU9RB07750755, у відповідності до умов якого останній отримав кредит у розмірі 3094,00 грн., зі сплатою 40,08 % річних, з кінцевим терміном повернення 14.02.2007 року (а.с. 6-7).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

З вищевикладеного випливає, що зобов'язання з надання кредиту, його повернення та сплати процентів є основним, а зобов'язання зі сплати штрафу та пені є додатковим до основного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п. 3.2 договору № НАU9RB07750755 від 16.02.2005 року при порушенні позичальником терміну повернення кредиту, позичальник зобовязується сплачувати банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6,68 % в місяць від суми залишку непогашеного кредиту.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № НАU9RB07750755 від 16.02.2005 року, за період з 06.08.2011 року по 06.08.2014 року відповідач має наступну заборгованість: 2178,79 грн. тіло кредиту; загальний залишок заборгованості за процентами 19217,21 грн.; загальна сума нарахованої пені 20109,87 грн., що разом складає 41505,87 (а.с. 113).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом зі сплати відсотків у розмірі 6,68 % на місяць (80,16 % річних), розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за період з 06.08.2011 року по 06.08.2014 року, що становить 5310,73 грн.

Як вже було встановлено, кредитний договір, укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "ПриватБанк" та ОСОБА_1 строком до 14.02.2007 року.

Таким чином, в межах строку дії кредитного договору відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами. Починаючи з 15.02.2007 року відповідач мав обов'язок незалежно від пред'явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку дії договору.

За таких обставин, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, яким регламентовано щомісячне повернення процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін, може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку дії кредитного договору. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка встановлює наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12.

Таким чином, оскільки право банку нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилось після спливу визначеного договором строку дії кредитного договору, тобто з 15.02.2007 року, позовні вимоги про стягнення заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 6,68 % на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за період з 06.08.2011 року по 06.08.2014 року, що становить 5310,73 грн. задоволенню не підлягають.

Що стосується застосування передбачених законом наслідків спливу позовної давності, з цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

З вищевикладеного випливає, що позовна давність може бути застосована лише щодо вимог про захист прав або інтересів. Оскільки після спливу строку кредитування у позивача було відсутнє право нараховувати проценти за кредитом, то до вимоги позивача про стягнення таких процентів позовна давність не може бути застосована.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 259, 264-265, 268, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду або через Валківський районний суд Харківської області.

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", місцезнаходження: м. 01001, Київ, вул. Грушевського, 1-Д, .

Відповідач ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: 63002, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Суддя А.О. Логвінов