Справа № 509/1494/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Бокоч С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначив, що йому на праві власності належить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

У зазначеному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2, строк дії реєстрації якого встановлений до 23.06.2016 року.

Позивач посилаючись на те, що строк дії реєстрації місця проживання відповідача закінчився та реєстрація відповідача у зазначеному вище будинку перешкоджає позивачеві у реалізації права власності відносно зазначеного майна, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житлом.

Позивач в судове засідання не з"явився, але звернувся до суду із заявою про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з"явився, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, у зв"язку з чим суд ухвалює заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 ЦК України.)

Права власника житлового будинку квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Так судом встановлено, що позивачеві на праві власності належить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

У зазначеному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2, строк дії реєстрації якого встановлений до 23.06.2016 року.

Судом встановлена відсутність існування договорів найма житлового приміщення відповідача з позивачем, або існування сервітутних обмежень гарантуючих мешкання відповідача у належному позивачу будинку.

Таким чином, з урахуванням відсутності у відповідача самостійного права на житло з підстав, передбачених законом (найм, оренда, вселення наймачем чи на підставі ордера тощо), а також у зв"язку зі спливом строку реєстрації місця проживання відповідача, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12,76,81,141,206,258,259,263-265,280-282 ЦПК України, ст. 386,391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя А.І. Бочаров.