Постанова

Іменем України

07 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 532/1824/16-ц

провадження № 61-11917св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду Полтавської області від 01 березня 2017 року у складі колегії суддів: Панченка О. О., Обідіної О. І., Прядкіної О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних збитків.

Позов мотивовано тим, що вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2014 року ОСОБА_5 визнано винною у нанесенні їй удару металевою трубою по руках, із спричиненням їй середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Удар прийшовся і по фотоапарату MINOLTA, який вона тримала з метою фотографування. Вартість відновлювального ремонту фотоапарата становить 1 100 грн. Просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь 5 300 грн вартості пошкодженого фотоапарата.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 грудня 2016 року у складі судді Мороз Т. М. в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що вказаним вироком не встановлені обставини пошкодження ОСОБА_5 фотоапарату, що належить ОСОБА_4, сторона обвинувачення не довела цей факт у суді при розгляді кримінального провадження, тому позовні вимоги є недоведеними.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 01 березня 2017 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_4

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1 100 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

В іншій частині позову відмовлено.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що позивачем доведено причинно-наслідковий зв'язок між діями ОСОБА_5 та ушкодженням фотоапарата відповідача, а відтак і факт заподіяння їй матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню у розмірі відновлювальної вартості пошкодженого майна.

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_5 просить скасувати судове рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно взяв до уваги як доказ пошкодження нею фотоапарату протокол проведення слідчого експерименту, оскільки вироком суду, який набрав законної сили, не було встановлено пошкодження фотоапарату при нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_4 Апеляційний суд безпідставно не взяв до уваги вказаний вирок суду, чим порушив норми статті 61 ЦПК України.

У вересні 2017 року ОСОБА_4 подала відзив (заперечення) на касаційну скаргу, який мотивований тим, що вона надала достатньо доказів про те, що за обставин, встановлених вироком від 30 жовтня 2014 року, відповідач пошкодила належний їй фотоапарат.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судові рішення першої та апеляційної інстанцій не відповідають.

Суди установили, що згідно із вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2014 року, який набрав законної сили, ОСОБА_5 06 жовтня 2013 року на подвір'ї домогосподарства ОСОБА_4 умисно нанесла один удар металевою трубою по руках останньої, спричинивши їй середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження. Цим же вироком відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 про відшкодування шкоди за пошкодження фотоапарата в розмірі 5 000 грн, оскільки нею не надано доказів щодо його пошкодження (а.с. 9-11).

Задовольняючи частково позов, апеляційний суд виходив з доведеності факту заподіяння позивачу матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі.

При цьому, суд виходив з відсутності правових підстав для закриття провадження у справі у зв'язку з тотожністю пред'явленого позову та позову, який був розглянутий в межах розгляду вказаного кримінального провадження.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Згідно із Рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що ОСОБА_4 звернулась до суду з цим позовом до ОСОБА_5 з тим самим предметом та з тих самих підстав, відносно яких Кобеляцьким районним судом Полтавської області вже вирішено спір та 30 жовтня 2014 року ухвалено судове рішення, що набрало законної сили. Тобто у вказаній справі та у справі, що переглядається, сторони, предмет та підстави позовів є тотожними.

Безпідставним є посилання апеляційного суду про зміну предмета позову внаслідок збільшення суми матеріального збитку з 5 000 грн до 5 300 грн, оскільки предметом спору в обох позовах є відшкодування збитків внаслідок пошкодження фотоапарата.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити заяву без розгляду у відповідній частині.

Відповідно до змісту частини першої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За таких обставин оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі відповідно до частини першої статті 414 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 414 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 грудня 2016 року та рішення Апеляційного суду Полтавської області від 01 березня 2017 року скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних збитків.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В.Синельников

С. Ф. Хопта