КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 761/8014/17

провадження № 22-ц/824/1167/2018

01 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Дуці В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська» - адвоката Пахолка Тараса Павловича на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2018 року у складі судді Макаренко І.О.,

встановив:

У березні 2017 року ОСОБА_3, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська» ( далі - ОСББ &q?ов;Золотоворітська&quОС;) звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним свідоцтво про право власності, видане на квартиру АДРЕСА_1, скасувати реєстрацію права власності на вказану квартиру шляхом вилучення запису про реєстрацію №6228122 від 30.05.2014 р. з реєстру прав власності; зобов'язати ОСОБА_4 привести дах будинку АДРЕСА_1 в попередній стан та забезпечити доступ до даху будинку, як конструктивного елементу будинку.

У серпні 2018 р. ОСОБА_3, ОСББ &qu ;Золотоворітська&quОС; подали заяву про забезпечення позову.

Зазначили, що відповідач ОСОБА_4, будучи власником нежитлового приміщення (творчої майстерні) в будинку АДРЕСА_1 (на останньому поверху будинку) площею 291,9 кв.м., самовільно здійснив захоплення даху будинку і, обмеживши доступ до нього співвласників будинку, приєднав до власної майстерні. Таким чином останній протиправно зайняв частину приміщення будинку, яке перебуває у спільній власності його мешканців. В подальшому відповідач ОСОБА_4 дах будинку об'єднав з власним нежитловим приміщенням і зареєстрував право власності, як на квартиру під номером АДРЕСА_1 на своє ім'я вже площею 375,7 кв.м., включивши до її складу поверхні даху будинку під назвою мезонін (тераса).

Після відкриття провадження у справі вказаний відповідач відчужив незаконно отримане майне на користь інших осіб.

Так, 30.05.2014 р. відбулась реєстрація права власності за ОСОБА_4 на квартиру загальною площею 375,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

17.08.2017 р. о 06:26:19, на підставі договору купівлі-продажу, відбулась реєстрація права власності на вищевказане нерухоме майно за ОСОБА_5

18.08.2017 р. вказаний об'єкт нерухомого майна було передано в іпотеку ОСОБА_6

Здійснення дій щодо подальшого відчуження об'єкту нерухомого майна шляхом розміщення оголошень про продаж на відповідних веб-сайтах свідчить про реальну можливість подальшої перереєстрації майна на інших осіб, що може істотно ускладнити та унеможливити виконання рішення суду, вплинути на можливість поновлення порушених прав позивачів.

В прядку забезпечення позову просили суд: накласти арешт на об'єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 00 (квартира, об'єкт житлової нерухомості, загальною площею 375, 7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1), право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_5; заборонити ОСОБА_5 особисто та/або через представників вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження зазначеного об'єкту нерухомого майна, укладати щодо нього договори іпотеки чи будь-яким іншим чином обтяжувати майно, передавати його як внесок до статутного капіталу юридичних осіб, а саме: об'єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 00 (квартира, об'єкт житлової нерухомості, загальною площею 375, 7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1); заборонити органам та суб'єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації, згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії, що стосуються відчуження та реєстрації прав на об'єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 00 (квартира, об'єкт житлової нерухомості, загальною площею 375, 7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2018 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСББ «Золотоворітська» - адвокат Пахолок Т.П., посилаючись на порушення судом норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2018 року та постановити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

Свої доводи мотивує тим, що на даний час здійснюються дії щодо подальшого відчуження об'єкту нерухомого майна, квартири АДРЕСА_1, шляхом розміщення оголошень про продаж на відповідних веб-сайтах. Вказана обставина свідчить на реальну можливість подальшої перереєстрації майна на інших осіб, що може істотно ускладнити та унеможливити виконання рішення суду та плине на неможливість поновлення порушених і спорюваних прав та інтересів позивачів, за захистом яких останні звернулися до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_7 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Зазначив, що з жовтня 2017 року ОСОБА_3 не є власником квартири АДРЕСА_5, будь-які права останнього на даний час не порушуються та не підлягають захисту; позивачами не надано жодних доказів, хто є управителем будинку та/або його балансоутримувачем; ототожнено поняття допоміжних приміщень з поняттям неподільного майна; дії ОСОБА_4 до допоміжних приміщень будинку жодного відношення не мають, оскільки приміщення на даху будинку взагалі відсутні, а стеля квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4, є одночасно терасою і покрівлею будинку; позивачами не надано доказів, що ремонт та зміни в квартирі ОСОБА_4 порушили права власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку або порушили санітарно-технічні вимоги і правила експлуатації будинку.

Також зазначив, що станом на 04.09.2018 року оголошення щодо подальшого відчуження об'єкту нерухомого майна зняті. Заява про вжиття заходів забезпечення позову не містить зазначення, яким чином невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися.

У судовому засіданні представник ОСББ «Золотоворітська» - Пахолок Т.П. доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_7 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з недоведеності тієї обставини, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та не надано відповідних беззаперечних доказів.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову на час постановлення оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції враховує наступні обставини.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно з п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з наданих суду копій матеріалів справи, питання стосовно вжиття заходів забезпечення позову вирішувалось стосовно позовних вимог, заявлених до ОСОБА_4, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві. Предметом даних вимог є квартира АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 17.08.2017 власником вказаного майна є ОСОБА_5 (а.с.106).

Згідно відповіді судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.09.2018 вих. №564/18-вих/с-14, судом не було вирішено питання про прийняття заяви про збільшення позовних вимог, яка була подана 30.10.2018 р. (а.с.105).

Враховуючи ту обставину, що накладення арешту на майно особи, яка не була залучена до участі в справі, може призвести до порушення її прав та законних інтересів, заява про вжиття заходів забезпечення позову заявлена передчасно.

При цьому особа не позбавлена можливості повторно звернутися до суду з вказаною заявою, після вирішення питання про залучення осіб, які мають право на спірне майно, до участі в справі.

Враховуючи викладене підстав для скасування ухвали суду з наведених в апеляційній скарзі доводів не вбачається.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська» - адвоката ПахолкаТараса Павловича залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 2 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк