Справа № 484/2404/18
Провадження № 2/484/1174/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочно)

01.11.2018 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Закревського В.І.

секретаря судового засідання Ярославській С.Д.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ :

06.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником зазначеної квартири на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 01.06.1992 року державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області, зареєстрованого за № 2-1165. Крім нього в квартирі зареєстровані з 20.04.1978 року - дружина позивача ОСОБА_3 та з 27.07.1995 року син позивача - відповідач ОСОБА_2 В 2005 році відповідач забрав свої речі та виїхав за межі України. З того часу його місце знаходження позивачу не відоме, спілкується з ним лише іноді по телефону. В користуванні квартирою відповідачу перешкоди ніхто не чинив. В добровільному порядку знятись з реєстрації в належній позивачу квартирі відповідач не бажає. Вважає що реєстрація відповідача обмежує його право користування квартирою. На підставі викладеного, позивач вважає, що відповідач втратив право користування квартирою.

Ухвалою суду від 30.08.2018 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча про місце, день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відомостей про причини неявки не надав.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, дослідивши матеріали справи та вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного розгляду.

Заслухавши поясненя позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири № АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 01.06.1992 року державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області, зареєстрованого за № 2-1165 (а.с. 3-4).

Згідно копії домової книги у вказаній квартирі з 27.07.1995 року зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5-6).

Відповідно до довідки Первомайської міської ради Миколаївської області у вказаній квартирі значиться зареєстрованим відповідач й на теперішній час.

З акту від 03.06.2018р., складеного ОСББ «Металіст» м. Первомайська Миколаївської області, ОСОБА_2 фактично не проживає за місцем реєстрації з 2005 року.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили, що відповідач ОСОБА_2 з 2005 року виїхав за межі України, добровільно перестав бути членом сімї ОСОБА_2, не цікавиться і не піклується про своїх батьків. З того самого часу він не зявлявся в квартирі № АДРЕСА_2.

Відповідно до ст.. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, який був зареєстрований за адресою в АДРЕСА_3, як член сімї власника, з 2005 року в квартирі не проживає, самостійного права на житло з підстав, передбачених законом (найм, оренда, вселення наймачем тощо ст. 810 ЦК України, ст. ст. 61,64 ЖК України) не набув.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 280-283, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідачів, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: