Провадження № 2/324/801/2018
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

25 вересня 2018 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Кацаренко І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2018 року до Пологівського районного суду Запорізької області за підсудністю з Подільського районного суду м.Києва надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення.

На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України судом був здійснений запит до органу місцевого самоврядування про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача у справі.

25 вересня 2018 року з органу місцевого самоврядування судом отримана відповідь, в якій зазначено, що громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно картотеки, яка міститься у відділі реєстрації Пологівської міської ради, відомості щодо реєстрації місця проживання громадянина відсутні.

Ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_2 і доданими до неї матеріалами, приходжу до висновку про залишення позову без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України (у редакції, яка набрала законної сили 15 грудня 2017 року) позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З тексту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 з посиланням на ст.ст.180,184,192 Сімейного кодексу України просить змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати аліменти зі ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 по 1/4 частині заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку з дня подачі позову до суду до повноліття дитини.

Визначивши позов як «про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового ріщення» позивач, по суті, пред'явила до суду позовні вимоги як зміну розміру аліментів у бік їх збільшення, що вбачається з прохальної частини позову.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В порушення вказаних вимог ст.175 ч.3 п.5 ЦПК України позивач не зазначив жодної з передбачених ст.192 СК України підстав для зміни розміру аліментів, оскільки у позові і додатках не йдеться мова про те, які саме зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів є підставою (підставами) для звернення до суду з таким позовом. На переконання суду, зміни до законодавства щодо мінімального розміру аліментів самі по собі не є підставою для звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів в розумінні ст.192 СК України.

Позивач у позові не зазначила, чи мав постійне місце роботи позивач при стягненні з нього аліментів судовим рішенням у 2011 році (бо в судовому рішенні за 23 червня 2011 року це не зазначено), і чи працює відповідач наразі.

У разі офіційного працевлаштування платника аліментів позивач набуває право збільшення розміру аліментів шляхом їх стягнення в ідеальній частці, а не в твердій грошовій сумі.

Позовна заява не відповідає вимогам ч.4 ст.177 ЦПК України, відповідно до якої до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач при подачі позову до суду судовий збір не сплатила, зазначивши, що вона звільнена від його сплати на підставі п.3 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір».

Проте, таке ствердження позивача є хибним, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Станом на 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762 грн.

Згідно ст.4 ч.2 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що в грошовому вираженні складає 704,80 грн.).

Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом не про стягнення аліментів, бо вони вже стягуються з відповідача судовим рішенням, а з позовом про зміну розміру аліментів шляхом їх збільшення, що вбачається з прохальної частини позову, а тому в даному випадку пільги щодо сплати судового збору не застосовуються.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Відповідно до п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Звертається особлива увага позивача на вимоги, встановлені статтею 95 ЦПК щодо доказів, які подаються до суду.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Таким чином, копії будь-яких документів мають засвідчувати їх дійсність, оскільки мають бути виготовлені виключно з оригіналів цих документів.

Вказуючи на належність засвідчення копії суд зазначає, що ксерокопія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

Всупереч вказаним вимогам, копії наданих документів не засвідчені позивачем.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки при подачі позовної заяви до суду позивачем не сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн. та не додано всіх доказів на підтвердження викладених у позові обставин, приходжу до висновку, що заява відповідно до ч.5 ст.177 ч.1, ст.185 ЦПК України підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст.175, 185, 258-261, 353 ЦПК України,

у х в а л и в :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення.

Запропонувати позивачу протягом семи днів з дня отримання нею копії ухвали усунути вказані недоліки позовної заяви, інакше позов буде визнаний неподаним і повернутий позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Кацаренко І.О.