Справа №333/4420/18
Провадження №2/333/2334/18
РІШЕННЯ

Іменем України

19 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піх Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Бобко О.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.12.2001 №19329 виданого Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради йому та його матері ОСОБА_3 належала на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1. Право власності на яку зареєстровано в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації. В період з 2005 року по 09.06.2008 позивач забрав матір до себе та доглядав за нею. 09.06.2008 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті відрилась спадщина на ? частину квартири. Позивач являється єдиним спадкоємцем за законом, він вважає, що фактично прийняв спадщину, так як після смерті матері постійно проживає у квартирі та сплачує житлово-комунальні послуги. Після смерті матері він до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався. Однак постійно, до теперішнього часу, проживає у спадковій квартирі. Таким чином, він фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері.

До теперішнього часу утримує квартиру у належному стані.

Від прийняття спадщини він не відмовлявся. Тому вважає, що за ним повинно бути визнано право власності на вказану квартиру, як спадкового майна після смерті його матері.

Просив ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на ? частку квартири.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 позов підтримали. Позивач пояснив, що не був юридично обізнаний, тому не звертався з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Представник відповідача територіальної громади в особі Запорізької міської ради ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду відзив в якому просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, та просила розглянути справу без її участі.

Судом установлені, такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачу ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_3, на праві спільної сумісної власності, згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради від 25 грудня 2001 року, належала квартира АДРЕСА_2. Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації 04.03.2002 року.

09 червня 2008 року померла мати позивача ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про її смерть, серії 1-ЖС № 112581 виданого 10.06.2008 року Михайлівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис №45.

Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з ? частини квартири №184, розташованої у будинку №10 у м. Запоріжжі. Заповіт ОСОБА_3 не складала. Тому спадкування майна повинно відбуватися за законом.

Після смерті матері позивач до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався. Однак-постійно, до теперішнього часу, проживає у спадковій квартирі. Таким чином, позивач фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері.

За життя позивач доглядав за матір?ю до самої смерті. До теперішнього часу позивач утримує квартиру у належному стані.

Від прийняття спадщини він не відмовлявся. Тому суд вважає, що за позивачем повинно бути визнано право власності на вказану квартиру, як спадкового майна після смерті його матері.

До суду надійшла відповідь на запит від Шостої Запорізької Державної нотаріальної контори згідно якої після померлої ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Положення ст.ст. 316, 321 ЦК України встановлюють, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином суд вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1220, 1226, 1268 ЦК України, ст.10- 12, 258-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку квартири № 184, яка знаходиться за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Новокузнецька, будинок 10 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 09.06.2008 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Ю.Р. Піх