Номер провадження: 22-ц/785/6068/18
Номер справи місцевого суду: 517/250/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Черевка П.М.,

при секретарі судового засідання Півнєві Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Фрунзівського районного суду Одеської області від 05 червня 2018 року про відмову у відкритті провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Великомихайлівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2018 року ОСОБА_2М звернувся до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: факт роботи ОСОБА_2 який народився 01 травня 1958 року в с. Нова Шибка Фрунзівського району Одеської області протягом 27 років 10 місяців у колгоспі "Дружба" із 06 квітня 1973 року по 02 вересня 1989 року та КСП "Дружба" Фрунзівського району Одеської області з 02 жовтня 1989 року по 17 березня 2 000 року, а також встановити факт належності ОСОБА_2, який народився 01 травня 1958 року в с. Нова Шибка Фрунзівського району Одеської області трудової книжки колгоспника серії УКР № 0122382, виданої колгоспом "Дружба" Фрунзівського району Одеської області від 15 листопада 1985 року (а.с. 3-4).

Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 05 червня 2018 року було відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Великомихайлівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом першої інстанції було встановлено, що заявлені вимоги не можуть бути розглянуті шляхом встановлення факту у порядку, передбаченому ст. 315 ЦПК України та вказують на наявності спору про право, який належить вирішувати у порядку позовного провадження (а.с. 19).

Не погоджуючись зі вказаною ухвалою, засобами поштового звязку 07 червня 2018 року ОСОБА_2 направила до суду апеляційну скаргу. Зокрема, апелянт вважає оскаржувану ухвалу такою, що прийнята з порушенням процесуального права, оскільки не вбачає неможливості розглядати його вимоги у окремому провадженні. Тому просить ухвалу Фрунзівського районного суду Одеської області від 05 червня 2018 року скасувати.

Відзив чи заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

В судовому засіданні апелянт просив задовольнити апеляційну скаргу. Інші учасники провадження в судове засідання не зявились. Про розгляд справи повідомлялись належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Приймаючи процесуальне рішення в справі суд першої інстанції виходив з того, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Разом з тим суд першої інстанції вказав, що зі змісту заяви ОСОБА_2 вбачається, що заявлені вимоги не можуть бути вирішені шляхом встановлення факту у порядку, передбаченому ст. 315 ЦПК України, та вказують на наявність спору про право, який належить вирішувати у порядку позовного провадження. А тому суд вирішив відмовити у відкритті провадження.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції та задовольняючи апеляційну скаргу вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 31 травня 2018 року ОСОБА_2М звернувся до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: факт роботи ОСОБА_2 протягом 27 років 10 місяців у колгоспі «Дружба» із 06 квітня 1973 року по 02 вересня 1989 року та в КСП «Дружба» Фрунзівського району Одеської області з 02 жовтня 1989 року по 17 березня 2000 року, а також встановити факт належності ОСОБА_2 трудової книжки колгоспника серії УКР № 0122382, виданої колгоспом "Дружба" Фрунзівського району Одеської області від 15 листопада 1985 року (а.с. 3-4). На підтвердження своїх доказів заявник надав до суду: відповідь Великомихайлівського обєднаного управління Пенсійного фонду України № 320 від 14.06.2017 року відповідно до якої було повідомлено, що в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування будь-які дані про факт роботи ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) за період з 01.01.2000 року по 31.05.2017 року відсутні; копію трудової книжки № 0122382; копію військового білету № 3493915; архівні довідки за документами відділу трудового архіву в Захарівському районі при районній раді № 98, 99, 100, 101 від 24.03.2017 року щодо відпрацьованих трудоднів ОСОБА_2 в колгоспі «Дружба» з 1981 року по 1999 рік; копію посвідчення ОСОБА_2 «Переможець соціалістичного змагання 1974 року»; копію почесної грамоти; копію історичної довідки агропідприємства «Дружба» ПСМО «Одесбуд» Фрунзвського району Одеської області (а.с. 6-18).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За п. 5 ч. 2 вказаної статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частина 1 ст. 315 ЦПК України визначає перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які розглядаються судом. При цьому частина 2 вказаної статті встановлює, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, з наведеного вбачається, що перелік фактів, що мають юридичне значення та встановлюються судом, передбачений ч. 1 ст. 315 ЦПК України, не є вичерпними.

Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме п. 1 розяснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 2 вказаної постанови при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, якщо документи не збереглися, підтвердження трудового стажу провадиться районними (міськими) відділами соціального захисту населення на підставі показань свідків; у інших випадках наявність певного стажу роботи визначається у порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов'язана необхідність встановлення цього стажу. Відповідно до п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Пункт 18 визначає, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Окрім того відповідно до п.п. 23-27 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів. Довідки, видані колгоспами при залишенні членом колгоспу роботи, а також довідки, видані в більш пізній період колгоспами, які згодом припинили свою діяльність, можуть братися до уваги й тоді, коли вони не містять підстав видачі. У тих випадках, коли періоди роботи зараховуються до трудового стажу на підставі показань свідків, один із яких свідчить про роботу заявника за більший період, ніж інші, встановленим вважається період, який підтверджений двома або більше свідками. Якщо ім'я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім'ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. У тих випадках, коли в поданому документі про стаж указано лише роки без зазначення точних дат, за дату береться 1 липня відповідного року, а якщо не зазначено число місяця, то ним вважається 15 число відповідного місяця.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на вище зазначений Порядок посилався суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, однак, лише в контексті постанови Пленуму ВСУ № № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Разом з тим, в підсумку, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі дійшов висновку про відмову у відкриття провадження за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись при цьому на наявність спору про право.

Відповідно до положень ст. 260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: а) дати і місця її постановлення; б) найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів); в) імен (найменувань) учасників справи; 2) описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою; 3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; 4) резолютивної частини із зазначенням: а) висновків суду; б) строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Враховуючи вище зазначене, апеляційний суд звертає увагу на те, що в цілому з матеріалів справи спору про право за поданою заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, не вбачається. Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі прийшовши до вище вказаного висновку про відмову у відкритті провадження чітко не визначився та не вказав між ким саме існує спір про право, або між ким такий спір може виникнути в процесі розгляду справи, а окрім цього суд не вказав в порядку якого судочинства та за яких умов повинен розглядатися спір у випадку його виникнення/наявності. Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, а суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з порушенням встановлених статтею 260 ЦПК України законодавчих вимог, зокрема, в частині мотивування судового рішення, апеляційний суд на підставі п.п. 3-4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України скасовує оскаржувану ухвалу та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Одеської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Фрунзівського районного суду Одеської області від 05 червня 2018 року про відмову у відкритті провадження скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Апеляційного суду Одеської області набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

Повний текст постанови виготовлено 29 жовтня 2018 року.

Суддя апеляційного суду Одеської області А.І. Дрішлюк

18.10.2018 року м. Одеса