АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 року м. Чернівці

справа № 725/2781/18

Апеляційний суд Чернівецької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Кулянди М.І., Височанської Н.К.

секретар Конецька Д.Г.

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 31 липня 2018 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Скуляк І.А.,

встановив:

В травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Просила:

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 за минулий період, починаючи з 25 травня 2015 року по 25 травня 2018 року;

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 31 липня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 гривень щомісяця, починаючи з 29 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання доньки в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилається на те, що суд першої інстанції, в частині, яка оскаржується, допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно частини 1 статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

В статті 182 СК України встановлені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-МИ №011039 від 12 липня 2005 року (а.с.4).

17 липня 2007 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 17 липня 2007 року серії І-МИ №016122 (а.с.5).

11 січня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 11 січня 2018 року серії І-МИ №140643 (а.с.27).

Згідно довідки Міської комунальної медичної установи «Клінічний пологовий будинок №2» від 20 червня 2018 року вбачається, що ОСОБА_5 перебуває на обліку у жіночій консультації у вказаній установі з приводу вагітності з 13 червня 2018 року (а.с.54).

З довідки КЖРЕП №14 від 11 червня 2018 року №1666 вбачається, що ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2 без реєстрації (а.с.28).

Суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що ОСОБА_2 зобовязаний утримувати свою доньку ОСОБА_3, а тому з нього на користь позивачки слід стягнути аліменти.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при визначені розміру аліментів неправильно врахував обставини визначені в статті 182 СК України.

Зокрема, суд першої інстанції визначаючи розмір аліментів не врахував, що ОСОБА_2 створив іншу сімю з ОСОБА_4, та остання є вагітною.

ОСОБА_2 не має постійного місця роботи та має нерегулярний дохід.

В матеріалах справи відсутні докази, які би підтверджували спроможність відповідача сплачувати аліменти в розмірі 5000 гривень.

Враховуючи наведені вище обставини апеляційний суд вважає, що розмір аліментів які підлягають стягненню щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 слід визначити в сумі 1944 гривні.

Визначаючи розмір аліментів апеляційний суд враховує також встановлений статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2018 року 1944 гривні, а також визнання відповідачем позову щодо стягнення аліментів в зазначеному розмірі.

Враховуючи наведені вище обставини суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його в частині, яка оскаржується, необхідно змінити.

Зокрема, слід змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі з суми 5000 гривень на суму 1944 гривень.

Відповідно до правил статті 141 ЦПК України слід змінити розподіл судових витрат.

Згідно пункту 3 частини 1 статті ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, N 3674-VI встановлено судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону встановлено судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно пункту 3 частини статті 5 Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 7 грудня 2017 року, № 2246-VIII установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2018 року - 1762 гривні.

З рішення суду першої інстанції та мотивувальної частини судового рішення апеляційної інстанції вбачається, що позов ОСОБА_1 задоволений на суму 11664 гривні (1944х6=11664), що становить 38,88 процентів від ціни позову, яка складала 30 000 гривень (5000х6=30000).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 правничу допомогу надавав адвокат ОСОБА_7 та позивачка сплатила за таку допомогу 2600 гривень, що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 23 травня 2018 року (а.с.39-41), ордером серії ЧЦ №007661 (а.с.42), актом наданих послуг від 31 липня 2018 року (а.с.76), квитанцією від 31 липня 2018 року (а.с.77).

Отже, з ОСОБА_2І на користь ОСОБА_1 слід стягнути 1010 гривень 88 копійок в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату правничої допомоги (2600/100х38,88=1010,88).

Також з ОСОБА_2 слід стягнути 274 гривень 3 копійки судового збору в дохід держави (1762х0,4/100х38,88=274,03).

З квитанції №159 від 28 серпня 2018 року ОСОБА_2 за подання до суду апеляційної скарги сплатив судовий збір в сумі 1057 гривень 20 копійок (а.с.41).

Оскільки ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, ОСОБА_2 слід компенсувати 646 гривень 16 копійок судових витрат, сплачених за подання до суду апеляційної скарги, за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (1057,2/100х61,12=646,16).

Згідно частини 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобовязати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обовязку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, сума судовий витрат, яку слід компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України складає 372 гривні 13 копійок (646,16-274,03-219,76=372,13).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 31 липня 2018 року задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 31 липня 2018 року в частині задоволення позову про стягнення аліментів змінити.

Змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі з суми 5000 гривень на суму 1944 (одна тисяча девятсот сорок чотири) гривні.

В решті рішення, в частині яка оскаржується, залишити без змін.

Змінити розподіл судових витрат.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1010 (одну тисячу десять) гривень 88 копійок в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату правничої допомоги.

Компенсувати ОСОБА_2 372 (триста сімдесят дві) гривні 13 копійок судових витрат за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Дата складання повної постанови 21 вересня 2018 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: М.І. Кулянда

ОСОБА_8