Номер провадження 2/754/6584/18
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі: Головуючого - судді - Панченко О.М.

за участі секретаря судового засідання - Табачука Д.О.

відповідача у справі ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «ЮНІСОН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до заяви про встановлення кредитного ліміту №4611/980 від 27.02.2015 року між відповідачем та ПАТ «Банк Юнісон» був укладений кредитний договір від 27.02.2015 року №4611 відповідно до якого відповідачу був встановлений кредитний ліміт у розмірі 4 000.00 грн. зі сплатою фіксованої процентної ставки річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 27.02.2016 року. Укладення, виконання та припинення кредитного договору регулюється договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «БАНК ЮНІСОН» та Умовами надання споживчих кредитів, які є невід»ємною частиною ДКБО (далі публічний договір). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» (далі Банк), «Умовами надання споживчого кредиту», затвердженого протоколом Правління ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» від 02.03.2015 року №12/2015 та Графіком здійснення платежів (далі Графік), складає між ним та Банком Кредитний договір у розумінні ДКБО. Свою згоду на укладення ДКБО відповідач підтвердив шляхом оформлення та підписання заяви про прийняття пропозиції укласти ДКБО, відповідно до умов надання банківських продуктів (послуг). На підставі Умов відкриття кредитних ліній, що є невід»ємною частиною ДКБО відповідачем була подана заява про встановлення кредитного ліміту №461 від 27.02.2015 року, яка разом з ДКБО складає кредитний договір в розумінні ДКБО. Згідно п.4.1 Умов відкриття кредитних ліній моментом (днем) надання Банком клієнту кредиту є день здійснення першої операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених тарифами, за рахунок кредитного ліміту за умови відсутності / недостатності на рахунку власних (не кредитних) коштів клієнта. Відповідно до п. 6.3.1 Умов відкриття кредитних ліній та встановленого кредитним договором розміру обов»язкового мінімального платежу відповідач зобов»язався повертати кредит Банку шляхом здійснення сплати обов»язкового мінімального платежу в розмірі 3% від суми отриманого кредиту (витраченого кредитного ліміту) щомісячно з 01 по 25 числа кожного місяця. Згідно п. 3.1 Умов відкриття кредитної лінії Банк нараховує проценти за користування кредитом, виходячи із розміру встановленої процентної ставки, фактичної кількості днів користування кредитом та умовною кількістю днів у році (360 днів), при цьому при розрахунку процентів нараховується день надання та не враховується день повернення кредиту. Позивач свої зобов»язання за договором виконав в повному обсязі, проте відповідач свої зобов»язання, передбачені п. 6.3.1 Кредитного договору не виконав, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість за кредитом, процентам та комісією. Згідно п. 7.2 Умов за порушення термінів повернення кредиту, в тому числі обов»язкового мінімального платежу та/або сплати процентів, та/або сплати процентів, та/або комісій за користування кредитом за кредитним договором клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійною облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Станом на 13.09.2018 року відповідач має заборгованість у розмірі 8 160.38 грн., яка складається з наступного: 2 820.58 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 1 062.84 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 2 934.64 грн. прострочена заборгованість за кредитами; 1342.32 грн. пеня за прострочення сплати кредиту. В зв»язку з викладеним вище Банк був вимушений звернутися до суду з даним позовом та просив суд про стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за кредитом у розмірі 8 160.38 грн. та судових витрат у справі.

Ухвалою суду від 03.10.2018 року відкрито спрощене провадження по даній цивільній справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання представник позивача не з»явився, в матеріалах справи міститься письмова заява в якій просив про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судовому засіданні визнав позов, не заперечував проти його задоволення. Зазначив, що брав кредит на своє лікування, кошти за кредитом повертав допоки не закрилася філія Банку до якої він сплачував щомісячні платежі, потім він не знав куди сплачувати кошти.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до заяви про встановлення кредитного ліміту №4611/980 від 27.02.2015 року між відповідачем та ПАТ «Банк Юнісон» був укладений кредитний договір від 27.02.2015 року №4611 відповідно до якого відповідачу був встановлений кредитний ліміт у розмірі 4 000.00 грн. зі сплатою фіксованої процентної ставки річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 27.02.2016 року.

Відповідно до п. 6.3.1 Умов відкриття кредитних ліній та встановленого кредитним договором розміру обов»язкового мінімального платежу відповідач зобов»язався повертати кредит Банку шляхом здійснення сплати обов»язкового мінімального платежу в розмірі 3% від суми отриманого кредиту (витраченого кредитного ліміту) щомісячно з 01 по 25 числа кожного місяця.

Згідно п. 3.1 Умов відкриття кредитної лінії Банк нараховує проценти за користування кредитом, виходячи із розміру встановленої процентної ставки, фактичної кількості днів користування кредитом та умовною кількістю днів у році (360 днів), при цьому при розрахунку процентів нараховується день надання та не враховується день повернення кредиту.

Позивач свої зобов»язання за договором виконав в повному обсязі, проте відповідач свої зобов»язання, передбачені п. 6.3.1 Кредитного договору не виконав, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість за кредитом, процентам та комісією.

Згідно п. 7.2 Умов за порушення термінів повернення кредиту, в тому числі обов»язкового мінімального платежу та/або сплати процентів, та/або сплати процентів, та/або комісій за користування кредитом за кредитним договором клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійною облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Станом на 13.09.2018 року відповідач має заборгованість у розмірі 8 160.38 грн., яка складається з наступного: 2 820.58 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 1 062.84 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 2 934.64 грн. прострочена заборгованість за кредитами; 1342.32 грн. пеня за прострочення сплати кредиту. В зв»язку з викладеним вище Банк був вимушений звернутися до суду з даним позовом та просив суд про стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за кредитом у розмірі 8 160.38 грн. та судових витрат у справі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання не допускається, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог ЦК України.

Згідно чинного законодавства, зокрема ст. ст. 549-550 ЦК України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов»язання.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідачем в судовому засіданні позов визнано в повному обсязі, також судом встановлено, що ним не виконувалися належним чином зобов»язання за кредитним договором, порушувалися його умови, заборгованість підлягає стягненню з нього на користь позивача в судовому порядку.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в сумі 1 762.00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 19,128,141, 187, 206, 274, 277 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «ЮНІСОН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного Акціонерного товариства «БАНК «ЮНІСОН» () суму заборгованості по кредитному договору № 4611/980 від 27.02.2015 року в розмірі 8 160.38 грн., яка складається з наступного: 2 820.58 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 1 062.84 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 2 934.64 грн. прострочена заборгованість за кредитами; 1342.32 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, а також судовий збір в сумі 1 762.00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: