Провадження № 4-с/761/274/2018
У Х В А Л А

28 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Піхур О.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Орел П.Ю.,

заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргами ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамов Т.Р., ОСОБА_3 на дії державного виконавця, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на дії державного виконавця, (справа № 2-30593/18 провадження №4-с/761/274/2018) та просив суд визнати дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамова Т.Р. по винесенню ним постанови від 23.07.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП №№3680089 протиправними та скасувати цю постанову.

Вимоги скарги заявник обґрунтовує тим, що ним 06.08.2018 року в рекомендованому листі № 235, був отриманий лист за вих. № б/н, датований 23.07.18 р. за підписом Державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамова Т.Р., в якому його повідомлено про те, що ним, для примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва № 2-6063 від 30.07.03 р., винесена постанова від 23.07.2018 р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП № 3680089. Вважає, що вказана постанова є протиправною, оскільки в пункті 1 вказаної постанови звернене стягнення на доходи - ОСОБА_1, в той час як у виконавчому листі № 2-6063 від 30.07.03 р., виданому Шевченківським районним судом м. Києва, вказано що справу розглянуто за позовом до ОСОБА_4 та стягненню підлягають доходи ОСОБА_4, тобто зовсім іншої особи. Отже держвиконавець Байрамов Т.Р. не мав право у винесеній ним постанові від 23.07.2018 р. самостійно змінювати ім'я по батькові боржника зазначене у виконавчому листі і керуючись положеннями Закону України "Про виконавче провадження" через невідповідність виконавчого листа вимогам цього закону, повинен був повернути виконавчий лист стягувачу без прийняття його до виконання. Також у п.2 зазначеної постанови, держвиконавець Байрамов Т.Р. вказує, що до погашення заборгованості зі сплати аліментів, яка утворилася в період з 01.04.07 р. по 01.07.18 р., із його доходів на користь стягувача мають утримуватись 50 % всіх доходів, а після погашення цієї заборгованості - 1/4 частина всіх доходів, однак держвиконавець Байрамов Т.Р. не вказав яка сума заборгованості зі сплати аліментів утворилася в період з 01.04.07 р. по 01.07.18 р., що унеможливлює реальне виконання цієї вимоги держвиконавця.

У серпні 2018 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на дії державного виконавця, (справа № 2-30596/18 провадження №4-с/761/275/2018) та просив суд визнати дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамова Т.Р. по складанню довідки-розрахунку №3680089/12 заборгованості з аліментів за період з 01.04.2007 року - 01.07.2018 року протиправними; зобов'язати державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамова Т.Р. здійснити розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на підставі наданих довідок про фактично отримані ОСОБА_1 доходів на ТОВ «Ольвія Електра» з 01.04.2007 року по цей час.

Вимоги скарги заявник обґрунтовує тим, що 02.08.2018 року ним у відділенні поштового зв'язку був отриманий рекомендований лист № 200, в якому він отримав довідку-розрахунок №3680089/12 заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.04.2007 - 01.07.2018 року, складену та підписану Державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамов Т.Р. Заявник вважає, що ця довідка-розрахунок складена з порушеннями вимог чинного законодавства, а наведений в ній розрахунок заборгованості не відповідає дійсності.

Ухвалою судді від 20.08.2018 року об'єднано в одне провадження цивільні справи за скаргами ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамов Т.Р., ОСОБА_3 на дії державного виконавця за № 761/30593/18 провадження №4-с/761/274/2018 та № 761/30596/18 провадження №4-с/761/275/2018під номером № 761/30593/18 провадження №4-с/761/274/2018.

Заявник у судовому засіданні просив заяву задовольнити, зазначивши, що державний виконавець не мав права виносити постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, у зв'язку з чим, вважає дії державного виконавця протиправними, крім того, довідка-розрахунок складена з порушеннями вимог чинного законодавства, наведений в ній розрахунок заборгованості не відповідає дійсності.

У судове засідання заінтересовані особи не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Суд, повно та всебічно дослідивши надані сторонами докази, матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.07.2003 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_6, в розмірі чверті всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 15.07.2003 року, до повноліття дитини (а.с. 25.

02.10.2006 року державним виконавцем Сердюк О.Г. державної виконавчої служби у Солом'янському районі м. Києва було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 761/6063 від 30.07.2003 року, виданого Шевченківським районним судом міста Києва 17.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини, в якому зазначено, що заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.09.2006 року становить 3301,64 грн. (а.с. 26).

23.07.2018 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамовим Т.Р. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, за якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 (а.с. 4).

Відповідно довідки-розрахунку №3680089/12 заборгованості з аліментів за період з 01.04.2007 - 01.07.2018 року, станом на 01.07.2018 року заборгованість заявника становить 94193,54 грн., в якій зазначено, що в матеріалах виконавчого провадження наявні довідки з місця роботи боржника (а.с. 19).

Заявник зазначає, що на виконання постанови суду про стягнення аліментів, на підставі усної домовленості з ОСОБА_3, він здійснював переказ аліментів на її користь шляхом поштових переказів, на підтвердження чого надає копії чеків про переказ коштів (а.с. 27-33).

Також заявник зазначив, що з 01.09.2006 року був працевлаштований на посаду менеджера TOB "Ольвія Електро" в м. Києві, де з нього утримувалися аліменти із заробітної плати та перераховувалися ОСОБА_3

Згідно довідок про доходи та утримані з ОСОБА_1 аліментів за 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013 р.р. TOB "Ольвія Електро" утримало із заробітної плати аліменти на загальну суму 42932,47 грн.

Заявник звертався до ВДВС Шевченківського району м. Києва із заявами від 01.02.2016 року, від 16.03.2016 року; від 04.04.2016 року; від 07.12.2016 року; від 30.01.2017 року, в яких повідомляв, що працює на TOB "Ольвія Електра", утримання аліментів не проводиться, оскільки на підприємстві відсутні відповідні документи державного виконавця з вимогою сплати відповідних коштів, просив надати особисто йому та надіслати на адресу підприємства дані документи для належного виконання постанови суду (а.с. 41-45).

Заявник зазначив, що станом на 02.08.2018 року TOB «Ольвія Електра» не отримувало жодних виконавчих документів від органів ДВС щодо утримання та перерахування аліментів на користь ОСОБА_3, крім того йому не відомо місце проживання ОСОБА_3 або її банківські реквізити, а тому за період з 01.01.2014 р. по цей час аліменти ОСОБА_3 не перераховувалися.

Відповідно довідки про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, ОСОБА_1 працює в TOB «Ольвія Електра» (а.с. 46).

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

При аналізі зазначених норм чинного законодавства України вбачається, що належне виконання державним виконавцем покладених на нього обов'язків гарантує, зокрема непорушність майнових прав як стягувача так і боржника.

Частинами 1 та 2 ст. 68 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати. За іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача.

У відповідності до ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно норм ст.195 CK України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Відповідно ч. 4 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов'язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу TOB «Ольвія Електра» не надходило жодних виконавчих документів від органів ДВС щодо утримання та перерахування аліментів на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 року по 2018 рік, що підтверджується відповідними довідками, а тому розмір заборгованості за аліментами за період безробіття заявника повинен визначатися виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. При цьому такий заробіток повинен братися державним виконавцем офіційно від органів статистики помісячно, а не шляхом застосування середньомісячної заробітної плати працівника по м. Києву.

Як вбачається з оскаржуваного розрахунку розміру заборгованості по аліментам, Державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамов Т.Р. за період з квітня 2007 року до 2013 року здійснено розрахунок розміру заборгованості по аліментам виходячи з довідок з місця роботи боржника, а заборгованість з 2014 року до 2018 року розрахована згідно середньостатичних даних по м. Києву.

Відповідно довідок про нараховані доходи та утримані податки за 2014, 2015, 2016, 2017 роки заявник працював в TOB "Ольвія Електра" в м. Києві, аліментів із заробітної плати не утримувалося.

А тому державний виконавець повинен був нарахувати заборгованість по аліментам за період з 2014 року до 2018 року виходячи з довідок з місця роботи боржника, оскільки він офіційно працевлаштований та отримував заробітну плату.

У той же час, державним виконавцем при винесенні постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23.07.2018 року не було враховано, що відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п'яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Після дослідження матеріалів справи, суд приходить до висновку, що державним виконавцем передчасно було винесено оскаржувану постанову, оскільки на час її винесення не було проведено повну перевірку майнового стану боржника і не було встановлено відсутності у нього іншого майна, достатнього для задоволення вимог стягувача. Окрім того, у матеріалах справи відсутня заява стягувача про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника, а сума боргу перевищує п'ять мінімальних розмірів заробітної плати.

Окрім того, державним виконавцем було допущено порушення вимог ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Натомість, у визначений ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» строк державним виконавцем не було у повному обсязі проведено перевірку майнового стану боржника, не було здійснено вихід за його місцем проживання для перевірки наявності у нього рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення.

Наведене підтверджує доводи, викладені у скарзі щодо неправомірності оскаржуваної постанови державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамова Т.Р. від 23.07.2018 року, а тому дана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). (ч.2 ст. 451 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем при складанні довідки-розрахунку №3680089/12 заборгованості по аліментах з 01.04.2007 - 01.07.2018 роки безпідставно застосовано розмір середньомісячної номінальної заробітної плати до періоду заборгованості з 2014 року до 01.07.2018 року, тому зобов'язаний здійснити розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на підставі наданих довідок про фактично отримані ОСОБА_1 доходів на ТОВ «Ольвія Електра» з 01.01.2007 року по 28.09.2018 року, крім того, державним виконавцем передчасно було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23.07.2018 року, оскільки на час її винесення не було проведено повну перевірку майнового стану боржника і не було встановлено відсутності у нього іншого майна, достатнього для задоволення вимог стягувача, а сума боргу перевищує п'ять мінімальних розмірів заробітної плати, а тому дана постанова підлягає скасуванню, а дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамова Т.Р. протиправними, тому суд приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно ч.1 ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Тому з Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві в дохід держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 704,80 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 258-260, 268, 450-452 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд,

у х в а л и в :

Скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамов Т.Р., ОСОБА_3 на дії державного виконавця - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамова Т.Р. по складанню довідки-розрахунку №3680089/12 заборгованості з аліментів за період з 01.04.2007 року - 01.10.2017 року у ВП №3680089.

Зобов'язати державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамова Т.Р. здійснити розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на підставі наданих довідок про фактично отримані ОСОБА_1 доходів на ТОВ «Ольвія Електра» з 01.01.2014 року по 28.09.2018 року у ВП №3680089 .

Визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамова Т.Р. по винесенню постанови від 23.07.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП №3680089.

Скасувати постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамова Т.Р. від 23.07.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП №3680089.

Стягнути з Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві в дохід держави судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення повного судового рішення 10.10.2018 року.

Суддя