Справа № 143/1509/16-ц
Провадження № 22-ц/772/1681/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Марченко Л. В.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 рокуСправа № 143/1509/16-цм. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Берегового О.Ю.,

суддів Рибчинського В.П., Денишенко Т.О.,

за участі секретаря судового засідання Сніжко О.А., представника скаржника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу особи, яка не брала участь у справі ОСОБА_5 на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 01 листопада 2016 року ухваленого в залі судових засідань місцевого суду під головуванням судді Погребищенського районного суду Вінницької області Марченко Л.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, про визнання права власності у порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_6 звернувся до суду з зазначеним позовом мотивуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 актовий запис № 5.

Після його смерті відкрилася спадщина у виді земельних ділянок.

У встановлений законом шестимісячний строк позивач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів щодо належного майна спадкодавцеві.

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 01 листопада 2016 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 право, у порядку успадкування за законом, на земельну ділянку площею 1,7898 га, що розташована на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, яка належала спадкодавцеві ОСОБА_7, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 кадастровий НОМЕР_2

Визнано за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 право, у порядку успадкування за законом, на земельну ділянку площею 1,7485 га, що розташована на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, яка належала спадкодавцеві ОСОБА_7, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 кадастровий НОМЕР_5

Визнано за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 право, у порядку успадкування за законом, на земельну ділянку площею 1,8504 га, що розташована на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, яка належала спадкодавцеві ОСОБА_7, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7 кадастровий НОМЕР_6.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Очеретня Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії, НОМЕР_8, був власником земельних ділянок площею 1,8504 га, 1,7898 га та 1,7485 га що підтверджується звітами експертних грошових оцінок земельних ділянок, які розташовані на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

При цьому у встановлений законом строк позивач, як єдиний спадкоємець за законом, подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а саме; державних актів про право власності на земельні ділянки, відтак його майнові права підлягають захисту.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, особа, яка не брала участь у справі, але вважає, що оскаржуваним рішенням суду вирішено питання про її права ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_7, відтак має право на земельні ділянки, що увійшли до спадкового майна.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно п.8 ч.1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Очеретня Погребищенського району, Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9

Після його смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 1,8504 га, 1,7485 га та 1,7898 га., які знаходяться на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Відповідно до заповіту складеного в с. Андрушівка Погребищенського району Вінницької області 22 травня 2012 року посвідченого секретарем виконкому Чоботок В.М., ОСОБА_7 на випадок своєї смерті заповів все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом він матиме право своєму братові ОСОБА_5.

16 травня 2013 року було заведено спадкову справу №202/13 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7.

З матеріалів зазначеної спадкової справи вбачається, що ОСОБА_3 16 травня 2013 року, тобто в межах 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, звернувся до Погребищенської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини відкритої після смерті брата.

Разом з тим, рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року визначено ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 додатковий строк тривалістю два місяці, з моменту набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7.

З відповідною заявою ОСОБА_6 звернувся до Погребищенської державної нотаріальної контори 30 серпня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ч. 1 ст. 3 ЦПК України, яка діяла на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду кожна особа має право в порядку спадкування, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В судовому порядку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України), та є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

З урахуванням наведених положень закону, право на спадщину мають особи, які її прийняли. Разом із тим свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Отже, за наявності умов у спадкоємця для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, позовні вимоги про визнання права на спадщину задоволенню не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема в разі відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, тобто винесення нотаріусом у встановленому Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерстві юстиції України від 03 березня 2004 року №20/5 належного документу, яка діяла на момент оформлення спадкових прав позивачем.

Так, відповідно до п.31 глави 1 вказаної Інструкції нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для її вчинення.

Однак, в матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Лист Погребищенської державної нотаріальної контори ГТУЮ у Вінницькій області від 29 вересня 2016 року №519/0116 не є передбаченим главою 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 документом.

За таких обставин звернення позивача до суду з вказаним позовом є передчасним.

Вказані обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення. Судом не враховано, що вирішення питання про визнання права власності може бути предметом вирішення лише після звернення до належних органів та отримання відповідної їх відмови у проведенні певних дій.

Крім того, з матеріалів спадкової справи, витребуваної апеляційним судом, вбачається, що ОСОБА_3 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 відповідно до заповіту складеного в с. Андрушівка Погребищенського району Вінницької області 22 травня 2012 року посвідченого секретарем виконкому Чоботок В.М. та 16 травня 2013 року він звернувся до Погребищенської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. Відтак скаржник претендує на спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця.

В силу вимог статей 12, 14, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших учасників судового процесу. Кожен учасник судового процесу зобов'язаний довести ті обставини на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На стадії апеляційного розгляду справи суд не має повноважень залучати до участі у справі осіб, яких не було залучено при розгляді справи судом першої інстанцій та замінювати неналежних відповідачів.

Таким чином, апеляційний суд позбавлений можливості залучити в якості відповідача ОСОБА_3,а відтак встановити обсяг прав та обов'язків скаржника, позивачів та інших спадкоємців.

Отже, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно, заявлені ОСОБА_6 до неналежного відповідача, є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.

При цьому відмова в позові з наведеної підстави не позбавляє заінтересованих осіб права на звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав до осіб, які ці права порушують, не визнають або оспорюють.

Відповідно до ч. 1 п.п. 1,4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 01 листопада 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про залишення позову без задоволення.

Враховуючи задоволення апеляційної скарги, судовий збір сплачений за її подання, відповідно до ст.141 ЦПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 01 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_6 до Андрушівської сільської ради про визнання права власності у порядку спадкування залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 1885,91 грн. судового збору сплаченого останнім за подання апеляційної скарги.

Повернути ОСОБА_5 594,50 грн. надмірно сплаченого судового збору згідно квитанції №0.0..1 від 26 червня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27 вересня 2018 року.

Суддя-доповідач:

Судді: