Номер провадження 2/229/867/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.,

при секретарі Цукаревій К.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та володінні квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

В позовній заяві, яка надійшла до суду 18 липня 2018 року, позивач ОСОБА_1 вказав, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.10.1999 року, йому та його синові ОСОБА_2 належить у рівних частках квартира №36 у будинку №7 на мікрорайоні Гідростроітелів у смт. Очеретине Ясинуватського району Донецької області. У квартирі також зареєстровані позивач ОСОБА_1 та його син ОСОБА_2 З 30 січня 2008 року відповідач у зазначеній квартирі не мешкає, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. Позивач несе витрати по сплаті комунальних послуг за відповідача. Позивач просить суд усунути перешкоди у здійсненні права власності та в користуванні, визнавши відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 36 у будинку № 7 мікрорайон Гідростроітелів в смт.Очеретине Ясинуватського району Донецької області.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 з'явився, підтримав свій позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, виклик відповідача здійснювався шляхом направлення судових повісток за останньою відомою адресою реєстрації відповідача. Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.10.1999 року, зареєстроване в реєстрі за №2804 позивачу ОСОБА_1 та його синові ОСОБА_2, як спадкоємцям після смерті ОСОБА_3, належить в рівних частках квартира №36, розташована в будинку №7 по мікрорайону Гідростроітелів у с.Очеретине Ясинуватського району Донецької області. Право власності на вказану квартиру в рівних частинах за позивачем та відповідачем зареєстровано бюро технічної інвентаризації м.Донецьк 22 жовтня 1999 року за реєстровим №921 (а.с.7).

Тобто, квартира №36, що знаходиться у будинку № 7 по мікрорайону Гідростроітелів у с.Очеретине Ясинуватського району Донецької області, з 22 жовтня 1999 року знаходиться у власності позивача та відповідача в рівних частинах та вищевказана квартира є спільним сумісним майном, отже, відповідач ОСОБА_2 є співвласником вказаної квартири.

Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання б/н від 10 липня 2018 року, складеного комісією Очеретинської селищної ради, з 2011 року ОСОБА_2 не проживає у квартирі №36, розташована в будинку №7 по мікрорайону Гідростроітелів у с.Очеретине Ясинуватського району Донецької області, особистих його речей в квартирі не виявлено. Місце перебування Російська Федерація (а.с.13).

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частинами першою, другою статті 319 ЦК України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Статтею 346 ЦК України врегульовані підстави припинення права власності, а саме: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викуп пам'яток культурної спадщини; примусове відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника; реквізиція; конфіскація; припинення юридичної особи чи смерті власника.

Виходячи з цього, відповідач ОСОБА_2 не втратив право власності на вищевказану квартиру, в силу вимог статей 319, 321 ЦК України.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, №36, розташована в будинку №7 по мікрорайону Гідростроітелів у с.Очеретине Ясинуватського району Донецької області, оскільки положення частини другої статті 405 ЦК України не розповсюджуються на спірні правовідносини.

Керуючись ст. 10, 13, 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та володінні квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 вересня 2018 року.

Суддя: Є. В. Петров