Провадження №2/219/508/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

у складі судді Хомченко Л.І.,

секретаря Андрусенко С.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Бахмутського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецької області про відшкодування шкоди, завданої трудовим каліцтвом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, який згодом було уточнено до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в якому остаточно просить (а.с.93): визнати за позивачем право на проведення індексації щомісячних страхових виплат за період з 01.04.2001року по червень 2014року, за виключенням періодів: квітня, травня, червня, липня, серпня, вересня, жовтня, листопада, грудня 2010 року,січня 2011року, відповідно до пункту 18 статті 34 закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних»; визнати відсутність обов'язку позивача надавати відповідачу для проведення індексації щомісячних страхових виплат за період з 01.04.2001року по червень 2014року довідок про розмір заробітної плати, пенсійних виплат, трудової книжки; зобов'язати відповідача нарахувати і сплатити індексацію щомісячних страхових виплат за період з 01.04.2001року по червень 2014року, за виключенням періодів: квітня, травня, червня, липня, серпня, вересня, жовтня, листопада, грудня 2010року,січня 2011року; зобов'язати відповідача нарахувати і сплатити компенсацію втрати частини доходів в зв'язку з порушенням строків виплати індексації щомісячних страхових виплат за період з 01.04.2001року по червень 2017року за виключенням періодів: квітня, травня, червня, липня, серпня, вересня, жовтня, листопада, грудня 2010року, січня 2011року.

У судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1, підтримав заявлені вимоги ,просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала

Представником відповідача ОСОБА_2 було подане клопотання про закриття провадження у справі посилаючись на те, що Фонд соціального страхування України наділений контролюючими функціями та правом видання обовязкових для страхувальників актів, спори за його участі та участі його робочих органів розглядається в порядку адміністративного судочинства (п. 14 Постанови пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання адміністративних судів» від 20.05.2013 року №8; зазначений пункт у редакції від 22.05.2015 року). Надала суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника, у звязку із зайнятістю в іншому процесі. Клопотання про закриття провадження у справі підтримує в повному обсязі.

На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку.

Предметом даного спору є наявність підстав для нарахування та виплати позивачу індексації страхової виплати, яке здійснюється на підставі рішення спеціально уповноваженого законодавством на це органу - Фонду.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

В обсязі конкретних обставин цієї справи зміст спірних правовідносин обмежується встановленням реальної правової природи відносин, що виникли між позивачем та Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, визначення яких залежить від з'ясування прав позивача, повноважень та обов'язків Фонду, функцій, які на нього покладаються.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального Кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають з цивільних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно п. 1 ч 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на

підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Преамбулою Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що цей Закон відповідно до Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я.

Згідно зі ч. 1, 2 ст. 4 вказаного Закону Фонд є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Одними із принципів соціального страхування, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 3 даного Закону, зокрема, є законодавчо визначені умови і порядок здійснення соціального страхування та державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх прав.

Пунктами 6, 7 ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» рішення правління Фонду, прийняте в межах його компетенції, є обов'язковим для виконання, у тому числі всіма страхувальниками та застрахованими особами, яких воно стосується. Рішення правління Фонду оформляється постановою, відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ст. 8 вказаного Закону виконавча дирекція Фонду є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду, є підзвітною правлінню Фонду та провадить діяльність від імені Фонду в межах та в порядку, визначених статутом Фонду та положенням про виконавчу дирекцію Фонду, що затверджується його правлінням, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду. Робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення в районах і містах обласного значення. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та в порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про

робочі органи виконавчої дирекції Фонду, що затверджується його правлінням, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.

Згідно ст. 9 Закону основними завданнями Фонду та його робочих органів, зокрема, є реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Тобто, Фонд є суб'єктом владних повноважень, наділений владними управлінськими функціями.

Відповідно до ст. 17 Закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 22 КАС України місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою-четвертою цієї статті.

Ураховуючи принципи, функції Фонду та зміст положень вищезазначених норм права, суд дійшов висновку, що за предметним та суб'єктним складом цей спір має ознаки публічно-правових правовідносин, а отже підлягає розгляду за правилами КАС України.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 360/1438/16.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, суд вважає, що спір у даній справі має публічно-правовий характер і належить до юрисдикції адміністративних судів.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене клопотання відповідача підлягає задоволенню, а провадження у справі закриттю.

Пунктом п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено,

що від сплати судового збору звільнені позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 141 ЦПК України, ч. 3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладене судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 141, 255,260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про відшкодування шкоди, завданої трудовим каліцтвом - закрити.

Судові витрати у справі компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.І. Хомченко