Номер провадження: 22-ц/785/5671/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4

За участю секретаря - Ющак А.Ю.

За участю:

ОСОБА_5

Представника апелянта- Кравченко Л.О.

Представника заявника- Завальнюк В.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2017 року по цивільній справі за заявою Одеської міської ради про визнання спадщини відумерлою, заінтересована особа Виконавчий комітет Одеської міської ради,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

В жовтні 2017 року Одеська міська рада звернулась з заявою про визнання спадщини відумерлою, заінтересована особа Виконавчий комітет Одеської міської ради.

В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 02 грудня 2014 року померла ОСОБА_7, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що за відомостями державних реєстрів протягом відповідного періоду спадкова справа до майна померлої не заводилась та свідоцтва про право на спадщину не видавались, представник Одеської міської ради звернувся з даною заявою до суду, в якій просив визнати спадщину після смерті ОСОБА_7, що складається з однокімнатної квартири, загальною площею 23,9кв.м., жилою площею 15,3кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 відмерлою.

Відзив за заяву не надійшов.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2017 року заяву Одеської міської ради про визнання спадщини відумерлою, заінтересована особа Виконавчий комітет Одеської міської ради задоволено.

Визнано спадщину після смерті ОСОБА_7, що складається з однокімнатної квартири, загальною площею 23,9кв.м., жилою площею 15,3кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 відумерлою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового,про відмову в задоволені заявлених вимог,посилаючись на підстави ст.376 ч.1,3,4 ЦПК України.

Зацікавлена особа- представник виконавчого комітету Одеської міської ради в судове засідання не зявився,про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

В силу ст.372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

АРГУМЕНТИ СТОРІН:

ОСОБА_6 посилається на те, що вона за договором дарування від 17.05.2005 року є власником однокімнатної квартири, загальною площею 23,9кв.м., жилою площею 15,3кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Посилаючись на порушення права власності просила суд задовольнити апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник заявника просить відмовити в апеляційній скарзі в повному обсязі посилаючись на:

- відсутність у апелянта права власності на зазначену нею квартиру так як договір дарування не був зареєстрований відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно ,затвердженого наказом МЮУ від 07 лютого 2002 року № 7/5,а тому вважається неукладеним

-відсутність доказів спільного проживання апелянта зі спадкодавцем на момент смерті;

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ:

Відповідно до свідоцтва про право власності № 129281 від 30 жовтня 1998 року ОСОБА_7 є власником однокімнатної квартири, загальною площею 23,9кв.м., жилою площею 15,3кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.( а.с.8)

Відомості про право власності на зазначену квартиру внесені в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 04.03.2005 року ( а.с.11)

Відповідно до договору дарування від 17 травня 2005 року ОСОБА_7 подарувала, а ОСОБА_6 прийняла в дар однокімнатної квартири, загальною площею 23,9кв.м., жилою площею 15,3кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.( а.с.54)

Відповідно до витягу 1001989 з Державного реєстру правочинів 17.05.2005 року зареєстровано договір реєстратором(приватний нотаріус ОСОБА_8В.) ( а.с.55)

З Акту виконавчого комітету дільниці 2 від 24 травня 2018 року вбачається, що ОСОБА_6 постійно проживала зі своєю бабусею ОСОБА_7 без реєстрації в АДРЕСА_2. Та заборгованість по комунальним платежам відсутня( а.с.62,72)

За договором -замовлення похованням ОСОБА_7 займалась ОСОБА_6,котра померла 02 грудня 2014 року ( а.с.66,67).

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Задовольняючи заявлені вимоги та визнаючи однокімнатну квартиру, загальною площею 23,9кв.м., жилою площею 15,3кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 відумерлим маном районий суд виходив з того, що відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою

Такий висновок районного суду є помилковим оскільки на момент смерті ОСОБА_7 не являлась власником спірної квартири, так як подарувала її 17 травня 2005 року ОСОБА_6

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Ураховуючи сталу практику ЄСПЛ, зазначені положення законодавства та встановлені фактичні обставини, можна зробити висновок, що районний суд помилково визнав спадщину після смерті ОСОБА_7, що складається з однокімнатної квартири, загальною площею 23,9кв.м., жилою площею 15,3кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 відумерлою, оскільки ця квартира належала на праві договору дарування ОСОБА_9,котра не була залучена до участі в справі.

Відсутність реєстрації зазначеної квартири на ОСОБА_6 не є правовою підставою для залишення без задоволення апеляційної скарги оскільки районний суд вирішив спір щодо прав та обовязків ОСОБА_6 без залучення її до участі у справі.

Посилання на відсутність доказів спільного проживання не є правовою підставою для задоволення заяви ОМР про визнання спадщини відумерлою.

З врахуванням вимог ст.376 ч.1 п. 1,3,4, ЦПК України судова колегія скасовує рішення суду з ухваленням нового,про відмову в задоволенні заявлених вимог.

В силу ст.141 ЦПК України судова колегія повертає сплачений заявником судовий збір за подачу апеляційної скарги так як він документально підтверджений.

Керуючись ст. 367,368,374, 376 ,381,382,384,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2017 року скасувати з ухваленням нового рішення.

Заяву Одеської міської ради про визнання спадщини відумерлою, заінтересована особа Виконавчий комітет Одеської міської ради- залишити без задоволення.

Стягнути з Одеської міської ради на користь ОСОБА_6

1056 грн.20 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26.10.2018 року.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді - С.М.Сегеда

ОСОБА_4