Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

27 вересня 2018 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Ромазан Л.С.,

при секретарі Кавалко В.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі цивільну справу №606/1860/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати із відповідачем ОСОБА_2 шлюб, зареєстрований 12 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 44, визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за її місцем проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути із відповідача в її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 5000 грн.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона спільно із відповідачем не проживає, не веде спільного господарства, вони мають різні погляди на сімейні відносини, а тому вважає, що сімя існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. Крім того, позивач у позові вказала, що оскільки малолітня дитина постійно проживає із нею, йому необхідне особливе піклування мами, вважає, що слід визначити місце проживання дитини за її місцем проживання. Також зазначила, що відповідач не виконує свого обовязку утримувати неповнолітню дитину ні в грошовій, ні в матеріальній формі.

У судове засідання позивач не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує із мотивів, викладених у ньому, однак просить стягнути із відповідача в її користь 1100 грн. аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засіданя не з»явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини з матір»ю. Позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 1100 грн. також визнає повністю.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти.

12 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Семків) ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №44.

Від спільного подружнього життя сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина є здоровою.

Позивач разом із неповнолітньою дитиною проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач проживає за іншою адресою.

Відповідач не працює, однак має нерегулярний, мінливий дохід, стан його здоров»я задовільний.

Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, встановивши, що сторони не проживають спільним сімейним життям, сімя існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно, збереження позивачем та відповідачем шлюбу суперечило б його інтересам, а тому вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.

Беручи до уваги те, що дитина сторін є малолітньою, з часу народження проживала із матір»ю, з метою захисту інтересів дитини, суд вважає за доцільне визначити її місце проживання за місцем проживання матері у смт.Дружба, вул.Лесі Українки, 4/74, Теребовлянського району Тернопільської області.

Враховуючи те, що відповідач не має постійного заробітку, а прожитковий мінімум дитині повинні забезпечити обоє з батьків у рівних частках, відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1100 грн., суд вважає, що із відповідача в користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1100 грн. на одну неповнолітню дитину щомісячно до досягнення нею повноліття.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.142, 200, 263, 265, 280-282 ЦПК України, ст.105,110,112, 180,182,184,191 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Семків) ОСОБА_4, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який був зареєстрований 12 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 44.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище «Фітьо».

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання матері ОСОБА_1 у смт.Дружба, вул.Лесі Українки, 4/74, Теребовлянського району Тернопільської області.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1100 грн. щомісячно, починаючи з 16 серпня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1057.20 грн. судового збору.

Повернути ОСОБА_1, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, із Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, що складає 1057.20 грн. сплаченого при поданні позову на підставі квитанції ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» від 16 серпня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подання протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя