Справа № 466/2376/17 Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І.
Провадження № 22-ц/783/6792/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» -

Ружицької О.В., представника позивача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Приватного підприємства «Нова надія будівництва», третя особа ОСОБА_6, про стягнення заборгованості за позикою шляхом звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, та просив суд ухвалити рішення, яким в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 в розмірі 200 000,00 грн. по договору позики, оформленому розпискою від 08 вересня 2015 року, визнати за ним право власності на частину грошових коштів у розмірі 200 000,00 грн., переданих Приватним підприємством «Нова надія будівництва» у користування Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі Договору від 31 серпня 2015 року №3000131/200689/3-15 «Про банківський строковий вклад (депозит) Ф&aх ;К «Класичний» в національній валюті», а також стягнути з відповідача судові витрати.

Позов обґрунтовував тим, що 08.09.2015 року він передав ОСОБА_6 кошти в розмірі 200 000,00грн. Згідно даної ОСОБА_6 розписки, остання зобов'язувалася повернути дані кошти до 31.12.2016 року. Для забезпечення належного виконання ОСОБА_6 своїх зобов'язань 08.09.2015 року між ним, ОСОБА_6 та Приватним підприємством «Нова надія будівництва» було укладено Договір застави майнових прав на отримання грошових коштів по депозитному договору. За умовами вказаного договору відповідач передав йому - ОСОБА_5 у заставу майнові права на отримання частини грошових коштів у розмірі 200 000,00 грн. по Договору від 31 серпня 2015 року № 3000131/200689/3-15 «Про банківський строковий вклад (депозит) Ф&aот;К «Класичний» в національній валюті», укладеному між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та Приватним підприємством «Нова надія будівництва», які належать Підприємству на праві власності на дату укладення Депозитного договору і будуть перераховані Банком після закінчення Депозитного договору Підприємству на його поточний рахунок № 2600.2.020747001. Оскільки станом на день подачі позову до суду ОСОБА_6 кошти не повернула, тому просить суд позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16 серпня 2017 року позов задоволено.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 в розмірі 200000,00 грн. по договору позики, оформленому розпискою від 08 вересня 2015 року, визнано за ОСОБА_5 право власності на частину грошових коштів у розмірі 200000,00 грн., переданих Приватним підприємством «Нова надія будівництва» у користування Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі Договору від 31 серпня 2015 року №3000131/200689/3-15 «Про банківський строковий вклад (депозит) Ф&a в;К «Класичний» в національній валюті».

Стягнуто з Приватного підприємства «Нова надія будівництва» на користь ОСОБА_5 судовий збір в сумі 2000,00 грн.

Рішення суду оскаржило Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що апелянта не було залучено до участі у розгляді даної справи, хоча рішення суду порушено його права. Вказує, що районний суд не звернув уваги на те, що чинним законодавством встановлений спеціальний порядок задоволення вимог кредиторів після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, задоволення таких вимог здійснюється за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через відповідні позасудові механізми. Зазначає, що позивач не є вкладником банку, апелянт не був стороною Договору застави майнових прав на отримання грошових коштів по депозитному договору та згоди на укладення такого договору не надав. Крім цього посилається на те, що відсутність виписок за вкладними рахунками дає підстави вважати, що позивачем не дотримано письмової форми договору банківського вкладу, а тому такий згідно положень ч.2 ст. 1059 ЦК України є нікчемним. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Зважаючи на положення п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ Апеляційний суд Львівської області здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі. Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ПАТ «Фінанси та Кредит» - Ружицька О.В.підтримала апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, представник ОСОБА_5 - ОСОБА_7 заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам не повністю відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що 08 вересня 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_5 передав у позику ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 200 000 грн. з терміном їх повернення до 31 грудня 2016 року, що підтверджується розпискою від 08 вересня 2015 року.

Для забезпечення належного виконання ОСОБА_6 своїх зобов'язань, за вищезгаданим договором позики, 08.09.2015 року між позивачем - ОСОБА_5, ОСОБА_6 та Приватним підприємством «Нова надія будівництва» було укладено Договір застави майнових прав на отримання грошових коштів по депозитному договору. За умовами вказаного договору відповідач передав ОСОБА_5 у заставу майнові права на отримання частини грошових коштів у розмірі 200000,00 грн. по Договору від 31 серпня 2015 року №3000131/200689/3-15 «Про банківський строковий вклад (депозит) Ф&aо-;К «Класичний» в національній валюті», укладеному між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та Приватним підприємством «Нова надія будівництва», які належать Підприємству на праві власності на дату укладення Депозитного договору і будуть перераховані Банком після закінчення Депозитного договору Підприємству на його поточний рахунок № 2600.2.020747001.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_6 умов договору позики ОСОБА_5 звернувся до суду із даним позовом, в якому просив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 визнати за ним право власності на частину грошових коштів у розмірі 200 000,00 грн., переданих Приватним підприємством «Нова надія будівництва» у користування Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі Договору від 31 серпня 2015 року №3000131/200689/3-15 «Про банківський строковий вклад (депозит) Ф&aог;К «Класичний» в національній валюті».

Встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України № 612 від 17 вересня 2015 року «Про віднесення AT «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 171 від 17 вересня 2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в AT «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно із вказаним рішенням у банку запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року включно, призначено Уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора AT «Банк Фінанси та Кредит», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до вимог ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» 17 грудня 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит».

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 18 грудня 2015 року прийнято рішення № 230 «Про початок процедури ліквідації AT «Банк Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини пятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що запровадження у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з 18 вересня 2015 року тимчасової адміністрації унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Встановлено, що на підставі ч.4 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 23 грудня 2015 року в газеті «Голос України» № 242 опубліковано інформацію про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення Уповноваженої особи Фонду та відшкодування коштів вкладникам АБ «Банк «Фінанси та Кредит».

Згідно з ч.5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку.

Встановлено, що ПП «Нова надія будівництва» 15 січня 2016 року звернулося до Уповноваженої особи Фонду з кредиторською вимогою. Ця вимога була акцептована і заявлені зобов'язання у відповідності до ст. 52 Закону було включено до 7-ї черги реєстру вимог кредиторів банку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 7 квітня 2016 року Фондом прийнято рішення № 488 про затвердження переліку (реєстру) вимог кредиторів AT «Банк «Фінанси та Кредит».

Поточні рахунки ПП «Нова надія будівництва» закрито 26 квітня 2016 року.

За таких обставин, районний суд прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Крім цього ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а також Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації цього банку в особі Уповноваженої особи Фонду не були залучені до участі в справі, хоча рішенням суду вирішено питання про їх права та обов'язки.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить висновку, що рішення суду як таке, що не відповідає вимогам матеріального закону й дійсним обставинам справи, в силу вимог ст. 376 ЦПК України, залишатись в законні силі не може і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 серпня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5 до Приватного підприємства «Нова надія будівництва», третя особа ОСОБА_6, про визнання за ОСОБА_5 права власності на частину грошових коштів у розмірі 200 000 грн., переданих Приватним підприємством «Нова надія будівництва» у користування Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 26.09.2018р.

Головуючий

Судді: