Справа № 574/895/18
Провадження 2/574/397/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря судових засідань Кошелєвої Н.В.

представника позивача Власенко Є.М.

відповідачки ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду заяву представника позивача селянського (фермерського) господарства «Лан» про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

СФГ «Лан» звернулося до суду з цивільним позовом про визнання договору оренди землі, укладеному 14.03.2018 року між ОСОБА_3 та фермерським господарством «Едельвейс-2007» на земельну ділянку площею 4,9601 га з кадастровим номером НОМЕР_1, недійсним та про скасування рішення, яке було прийняте реєстратором відділу реєстрації апарату виконавчого комітету Буринської міської ради, про державну реєстрації прав та їх обтяжень на цю ж земельну ділянку.

Разом з позовом СФГ «Лан» подало заяву про забезпечення позову, мотивовану тим, що 17.10.2005 року між господарством та ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі, за яким фермерське господарство отримало в платне користування на 20 років земельну ділянку, що належала відповідачу згідно державного акта. В цей же день даний договір був зареєстрований у Буринському РВ СРФ ДП «Центр ДЗК» за №87. У червні 2018 року позивач вніс на орендованій земельній ділянці мінеральні добрива та засоби захисту рослин, виростив на ній урожай соняшнику. Між тим відповідачі уклали новий договір оренди землі, внаслідок якого вказана земельна ділянка передана в оренду ФГ «Едельвейс-2007». Посилаючись на те, що в даний час існує реальна загроза того, що вказане фермерське господарство здійснить збір урожаю, який виростив позивач, що унеможливить відновлення його порушеного права як землекористувача, що виростив врожай та значно ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення позову, просив заборонити фермерському господарству «Едельвейс-2007» та будь-яким іншим особам вчиняти дії по збору врожаю соняшнику 2018 року на спірній земельній ділянці.

В судовому засіданні представник позивача Власенко Є.М. заяву про забезпечення позову підтримав, з підстав викладених в ній.

Представник відповідача ФГ «Едельвейс-2007» ОСОБА_4 вважав, що заява про забезпечення позову не ґрунтується на вимогах процесуального та матеріального закону. При цьому вона суперечить заявленим позовним вимогам. Просив в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Відповідачка ОСОБА_3 у вирішенні даної заяви покладалася на розсуд суду.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази і давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З розяснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, а в п. 4 роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Як встановлено судом, позовна заява СФГ «Лан» має немайновий характер і між сторонами дійсно виник спір, щодо права позивача на користування спірною земельною ділянкою, оскільки у кожної із сторін є укладений договір оренди на цю земельну ділянку.

Між тим, позивач, враховуючи обсяг заявлених ним позовних вимог, не навів суду жодного обґрунтованого аргументу, яким чином забезпечення позову у виді заборони вчиняти будь-які дії щодо збирання врожаю на спірній земельний ділянці може вплинути на неможливість чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення його вимог про визнання договору оренди землі від 14.03.2018 року недійсним чи скасування державної реєстрації цього договору.

Тобто суд приходить до переконання, що захід забезпечення позову, про який просить СФГ «Лан» , не є співмірним і не ґрунтується на заявлених позовних вимогах, у звязку з чим в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 149,150-153 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви представника позивача селянського (фермерського) господарства «Лан» про забезпечення позову шляхом заборони членам фермерського господарства «Едельвейс-2007» та будь-яким іншим особам вчиняти дії по збору врожаю соняшнику 2018 року на земельній ділянці площею 4,9601 га з кадастровим номером НОМЕР_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області) шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий

Повний текст ухвали виготовлений 01.11.2018 року.