Провадження 2/127/3029/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю секретаря Максимчука Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов мотивований тим, що позивач з відповідачем 23.05.2006 зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має двох дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач зазначає, що протягом останніх трьох років сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Позивач також зазначає, що на даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання між позивачем та відповідачем припинено.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про розірвання шлюбу.

Судом 01.08.2018 постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та запропоновано, зокрема, надати суду відзив на позовну заяву і докази по справі. Також, розяснено наслідки ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Від відповідача на адресу суду вказані вище документи не надходили.

Позивач та відповідач в судове засідання не зявилися, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України, були повідомлені належнимчином про дату, час і місце розгляду справи. Однак, 18.10.2018 позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

18.10.2018 відповідачем подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позовних вимог у повному обсязі. (а.с. 18)

Враховуючи вищевикладене, заяви позивача і відповідача та положення ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив провести судове засідання у відсутність позивача та відповідача (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу засідання).

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Судом, у відповідності до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом.

Верховним Судом України в Постанові Пленуму № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3, виданим 23.05.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 23.05.2006, актовий запис № 852. (а.с. 7)

Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають двох дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про їх народження. (а.с. 8-9)

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, враховуючи вищевикладене та безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 704, 80 гривень за подання позову, що підтверджується квитанцією від 19.07.2018. (а.с. 1)

Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704, 80 гривень.

Доказів понесення позивачем інших судових витрат суду не надано.

Доказів понесення відповідачем судових витрат суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 112 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10-13, п. 1 ч. 2 ст. 49, ст.ст. 77-82, 89, 133, 141, 209, 210, 223, 258, 259, 263-265, 268, 354ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Прийняти визнання ОСОБА_2 позовних вимог.

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23.05.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 852.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області до Апеляційного суду Вінницької області.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1.

Рішення складено 01.11.2018.

Суддя: