Справа №333/5044/18
Провадження №2/333/2552/18
РІШЕННЯ

Іменем України

05 листопада 2018 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Варнавської Л.О., за участю секретаря судового засідання Некрашевич Є.В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/5044/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із ОСОБА_2, зареєстрованого 16.05.2003 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції (актовий запис №316), посилаючись на те, що життя з відповідачем не складалось, фактичні шлюбні відносини припинені, тому він просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Їхня спільна неповнолітня дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з ним, а відповідач прийматиме участь у її вихованні та утриманні.

Позивач у підготовче засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач, повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи, у підготовче засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала, клопотання про зміну прізвища не заявляла.

Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії 1-ЖС, №099674, виданого 16.05.2003 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, 16.05.2003 року сторони уклали шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №316 (а.с.9).

Згідно зі свідоцтвом про народження, серії 1-ЖС №008702, сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом також встановлено те, що сім'я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага.

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно із ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У даному випадку сторони вважають неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати їх прийняти заходи до примирення.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

На підставі ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Особливості розподілу витрат у разі визнання позову урегульовані нормами ст.142 ЦПК України. Зокрема, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні, у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

Враховуючи те, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн. відповідно до квитанції № 82 від 20.09.2018 року, а відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, про що подав відповідну заяву, то згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу з державного бюджету необхідно повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 грн.

Керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.21, 56, 110, 111, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст.10-13, 77-80, 200, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, зареєстрований 16.05.2003 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції (актовий запис №316).

ОСОБА_2 залишити прізвище «Власова», яке було змінене під час державної реєстрації шлюбу між сторонами.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у Комунарському районі м.Запоріжжя Запорізької області повернути з державного бюджету ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) сплачений ним на розрахунковий рахунок №8005 (одержувач УК у Комунарському районі м.Запоріжжя/Комунар./21081100, код одержувача 38025435, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998) 50 відсотків судового зборузгідно з квитанцією № 82 від 20.09.2018 року, що становить352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комунарський районний суд м.Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 05 листопада 2018 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Л.О. Варнавська