Справа № 191/5477/16-ц
Провадження № 2/191/83/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гречко Ю.В.

при секретарі Борисової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3, представник ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 24 жовтня 2014 року відповідачем ОСОБА_3 отримано від нього суму коштів у розмірі 20000 грн., про що складено відповідну розписку в якій, окрім того, ОСОБА_3 зобовязався повернути вказану суму коштів до 20 жовтня 2016 року. Свої зобовязання відповідач у визначений строк не виконав, зі спілкування, яке відбулося між ними до теперішнього часу, відповідач пояснив, що повертати суму позичених коштів не має наміру. Просить стягнути з відповідача борг за договором позики в розмірі 20000 грн.

До початку судового засідання відповідач надав заперечення, посилаюсь на те, що не може погодитися з позовними вимогами ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики в зв'язку з його недоведеністю та не правдивістю викладених фактів. По-перше, не може погодитися з позицією позивача, що між ними був укладений саме договір позики (розписка) від 20.11.2014р. на суму 20000 грн. з терміном повернення 20 жовтня 2016 року. В зазначеній розписці ним, під час її написання, не зазначалася дата повернення, а саме «И обвязуюсь возвратить до 20 октября 2016 г.», так як зазначеною розпискою підтверджувався між ними факт передачі коштів за проживання в будинку по вул.І.Трушева, 32, сім'ї позивача до повного оформлення в подальшому договору купівлі-продажу між ними. За адресою: м.Синельникове, вул.І.Трушева, будинок 32, знаходиться будинок її тітки - ОСОБА_5 (належність підтверджується договором дарування від 22.07.1976р. та реєстраційним посвідченням від 23.07.1976р.), яка померла 21 березня 2006 року. Одразу після смерті тітки за прийняттям спадщини він не звертався через відсутність оригіналів деяких документів на спадщину, а звернувся лише на початку 2016 року до Першої Синельниківської державної нотаріальної контори, однак отримав відмову, через пропущення строку на прийняття спадщини. На сьогоднішній час він звернувся за правовою допомогою щодо звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності на 1/2 частку будинку в порядку спадкування. З позивачем в листопаді 2014 року між ними була домовленість щодо купівлі нею будинку по вул.І.Трушева,32, після оформлення ним спадщини, а на період підготовки ним документів позивач переїхала і стала проживати в зазначеному будинку, сплативши йому суму в розмірі 20000 грн. за проживання. Факт проживання позивача з сім'єю в будинку по вул.І.Трушева,32, з 20 листопада 2014 року підтверджується довідкою квартального від 13.01.2017 року. У зв'язку з цим вважає, що між ними був укладений не договір позики, а договір найму. Просить у задоволенні позовних вимогах ОСОБА_1 про стягнення з нього заборгованості за договором позики в розмірі 20000 грн. відмовити.

Позивач у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити. Також зазначила, що між нею і відповідачем відбувся саме договір позики. На даний час у неї двоє малолітніх дітей і вона потребує повернення коштів, однак відповідач їх не віддає.

Представник позивача у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити.

Відповідач у відкритому судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав викладені у відзиві на позов обставини і просив у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача у відкритому судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав викладені у відзиві на позов обставини і просив у задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що в її присутності під розписку відбулася передача грошових коштів в розмірі 20000,00 грн. від ОСОБА_1 до ОСОБА_3 гроші надавалися відповідачу у борг. ОСОБА_3 особисто написав у розписці термін, в якій зобовязався борг повернути.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні дала показання, які аналогічні показанням свідка ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що їй відомо, що ОСОБА_1 з 2014 року приблизно два роки проживала у належному ОСОБА_3 житловому будинку, а ОСОБА_3 проживав поруч в іншому будинку. Проживала вона з двома дітьми і чоловіком. Приблизно перед Новим роком свідок бачила як ОСОБА_1 виселялася з будинку.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що їй відомо, що ОСОБА_1 з 2014 року приблизно два роки проживала у належному ОСОБА_3 житловому будинку. Приблизно у грудні 2016 року свідок бачила як ОСОБА_1 виселялася з будинку. Вказаний житловий будинок можливо належав тітці ОСОБА_3 Їй ОСОБА_1 повідомляла, що поселилася в будинок за плату, передавала кошти ОСОБА_3, але скільки їй невідомо, збиралася в подальшому купити будинок у ОСОБА_3

Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази по справі.

Також за клопотанням відповідача була проведена почеркознавча експертиза.

Таким чином, суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості грошей.

Позивач надав суду розписку від 20 листопада 2014 року, згідно якої ОСОБА_3 отримав в борг у ОСОБА_1 гроші в розмірі 20000 грн., яку зобовязалась повернути до 20 жовтня 2016 року.

Згідно довідки, виданої 13 січня 2017 року головою квартального комітету №25, в будинку по вул.І.Трушева, 34 м.Синельникове проживає без реєстрації з 20.11.2014 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10, 02.032006 р.н., ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2

Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 04 жовтня 2016 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно спадкодавця ОСОБА_12 у звязку з не поданням в шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини.

Згідно довідки, виданої 05 квітня 2017 року головою квартального комітету №26, в будинку по пров.Транспортному, 10 м.Синельникове зареєстрована та проживає з 22.04.2010 року по теперішній час ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10, 02.032006 р.н., ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно висновку експерта № 142/143/144-18 від 09 липня 2018 року почерк, яким виконано рукописний текст розписки виконаний самим ОСОБА_3 та виконаний без ознак, які б свідчили про її виконання під впливом збиваючих факторів: природніх або штучних.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення.

Отже, з наданих суду письмових доказів, з показань допитаних судом свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вбачається, що зазначені у позові грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. ОСОБА_1 передала відповідачу ОСОБА_3 в борг.

Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою.

Посилання відповідача на отримання вказаної грошової суми за проживання в належному йому будинку свого підтвердження не знайшли, зі змісту наданих суду розписок доказів перебування сторін у договірних правовідносинах з приводу оренди належного відповідачу житлового будинку не вбачається, допитані зі сторони відповідача свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_9 очевидцями факту передачі грошових коштів не були.

Крім того, відповідач підтвердив факт того, що він не є власником вказаного житлового будинку, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у звязку з пропущенням строку для прийняття спадщини, у звязку з чим він не має права виступати орендодавцем житлового будинку.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 625, 1046 - 1050 ЦК України, ст.ст.4, 5, 12, 13, 76 82, 259, 263 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3, представник ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 20 листопада 2014 року в розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

На рішення протягом десяти днів з дня його складання у повному обсязі до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після розгляду справи апеляційним судом у разі, якщо рішення не буде скасовано.

Рішення складене у повному обсязі 05 листопада 2018 року.

Суддя: ОСОБА_13