П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року м. Київ

Справа №362/5162/17

Резолютивна частина постанови оголошена 21 листопада 2018 року

Повний текст постанови складено 23 листопада 2018 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Махлай Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

сторони: позивач ОСОБА_2

відповідач Приватного акціонерного товариства «Страхова

компанія «АХА Страхування»

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Шилова Олександра Євгеновича, який діє на підставі ордеру в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області, ухваленого суддею Корнієнко С.В. 02 квітня 2018 року, повний текст рішення виготовлено 13 квітня 2018 року в приміщенні Васильківського міськрайонного суду Київської області, у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення страхового відшкодування, -

Справа №362/5162/17-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-824/2265/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Корнієнко С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 28 грудня 2016 року між позивачем ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «АХА Страхування» укладено договір добровільного страхування «Все включено» №163713а6ка.

Зазначеним договором були застраховані майнові інтереси позивача, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом «Lexus LS 460», державний номерний знак НОМЕР_1.

19 лютого 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «АХА Страхування» із заявою про настання страхового випадку, який мав місце 19 лютого 2017 року за адресою: м. Фастів , вул. Соборна 28, в результаті якого було пошкоджено його транспортний засіб.

Відповідно до ремонтної калькуляції № 1.003.17.0 від 25 лютого 2017 року СТО «Інтер-Продукт», вартість ремонту автомобіля «Lexus LS 460», реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 366089 гривень 94 копійки.

З рахунків-фактур СТО «ТОВ ВІДІ ЕЛІТ» та ТОВ «Тойота Центр Київ «Автосаміт» на Столичному» № ЕЛюС-0002732 від 20 лютого 2017 року та № від 29 лютого 2017 року, вартість робіт та запчастин транспортного засобу «Lexus LS 460», державний номерний знак НОМЕР_1, складає, відповідно, 361 632 гривні 30 копійок та 361 414 гривень 84 копійки.

Згідно листа відповідача № 9652/12Цв від 31 серпня 2017 року, стосовно пошкодження автомобіля «Lexus LS 460», державний номерний знак НОМЕР_1, страхова компанія повідомила правові підстави для здійснення виплати по заявленому позивачем випадку відсутні, згідно рахунку СТО «ТОВ ВІДІ ЕЛІТ» № ЕЛюС-0003335 від 02 березня 2017 року, вартість відновлення транспортного засобу становить 437 102 гривні 13 копійок, що перевищує 70% від страхової суми, яка складає 610 000 гривень, та згідно з Умовами договору є повною загибеллю транспортного засобу.

У зв'язку з відмовою виплати страхового відшкодування, позивач ОСОБА_2 звернувся з зазначеним позов до суду, в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування в розмірі 366 089, 94 грн.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області позовні вимоги ОСОБА_2 до ПрАТ «СК «АХА Страхування» про стягнення страхового відшкодування задоволено та стягнуто з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 366 089,94 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником відповідача ПрАТ «СК «АХА Страхування» - Шишловим О.Є. подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Зокрема вказує про те, що суд в рішенні застосовує норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким регулюються відносини з обов'язкового страхування, а не добровільного.

Також, при визначенні судом першої інстанції розміру страхового відшкодування порушено вимоги п.1-4 ч.ст.376 ЦПК України.

Крім того, судом не враховано, той факт, що автомобіль «Lexus LS 460» на момент укладання договору добровільного страхування наземного транспорту № 163713а6ка від 28 грудня 2016 року з ПрАТ «СК «АХА Страхування», вже був застрахований за договором добровільного страхування в ПАТ «СК «Уніка» за договором добровільного страхування на транспорті №030229/4620/0000008 від 06 липня 2016 року.

Позивач ОСОБА_2 не повідомив під час укладання договору страхування ПрАТ «СК «АХА Страхування» про наявність іншого діючого договору добровільного страхування на транспорті від 06 липня 2016 року, що є порушенням вимог п.3 ч.1 ст.989 ЦК України.

Крім того, вказував про те, що пунктом 30.5.6 Договору передбачено право Страховика відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо страхувальник не виконав обов'язків, передбачених умовами договору, а тому вважав, що у відповідача відсутні правові підстави для визнання заявленої події страховим випадком та здійснення виплати страхового відшкодування по заявленому випадку.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11 травня 2018 року було відкрито провадження у справі.

30 травня 2018 року ухвалою Апеляційного суду Київської області справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року справу прийнято до провадження цього суду.

В судовому засіданні представник відповідача Шишлов О.Є., який діє на підставі ордеру в інтересах ПрАТ «СК «АХА Страхування», підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача ОСОБА_10, який діє на підставі ордеру в інтересах ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний, зокрема, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з положеннями ст.1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання трудових обов'язків.

Положеннями ст.1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до положень ч.ч.2 і 5 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 25 Закону України «Про страхування», який згідно зі статтею 10 ЦПК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

У відповідності до положень п.3 ч.1 ст.989 ЦК України, страхувальник (позивач) при укладанні договору страхування зобов'язаний повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об'єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об'єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним.

Положення ст.991 ЦК України встановлюють перелік випадків, коли страховик (відповідач) має право відмовитися від здійснення страхової виплати.

Згідно ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно з положеннями ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з положень ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог.

Судом встановлено, що 28 грудня 2016 року між сторонами був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу «Lexus LS 460», державний номерний знак НОМЕР_1, «Все включено» № 163713а6ка, зі строком дії з 29 грудня 2016 року по 28 грудня 2017 року (т.1 а.с.3-10).

З витягу кримінального провадження №0000174 від 28 лютого 2017 року вбачається, що 19 лютого 2017 року до ЧЧ Фастівського ВП з письмовою заявою звернувся позивач, що в ніч на 19 лютого 2017 року невідома особа, таємно, шляхом розбиття бокового скла вікна його автомобіля марки «LEXUS LS460», державний № НОМЕР_1, який знаходився неподалік будинку №28 по вул. Соборній в м. Фастів Київської обл., звідки таємно викрала штатну автомагнітолу марки &qu55;Mark Levinson&q?ди;, штатний мультимедійний монітор та потолочний монітор-дисплей (т.1 а.с.19).

19 лютого 2017 року позивач звернувся до відповідача з повідомленням про страхового випадку та виплату страхового відшкодування (т.1 а.с.11-12).

Відповідно до ремонтної калькуляції № 1.003.17.0 від 25 лютого 2017 року СТО «Інтер-Продукт», вартість ремонту автомобіля «Lexus LS 460», реєстраційний номер НОМЕР_3 ,складає 366089,94 грн. (а.с.14).

Як убачається з рахунків-фактур СТО «ТОВ ВІДІ ЕЛІТ» та ТОВ «Тойота Центр Київ «Автосаміт» на Столичному» № ЕЛюС-0002732 від 20 лютого 2017 року та № від 29 лютого 2017 року, вартість робіт та запчастин транспортного засобу «Lexus LS 460», днз НОМЕР_1, складає, відповідно, 361 632,30 грн. та 361 414,84 грн. (т.1 а.с.15,16).

Листом № 9652/12Цв від 31 серпня 2017 року, стосовно пошкодження автомобіля «Lexus LS 460», днз НОМЕР_1, відповідач ПрАТ «СК «АХА Страхування» повідомила позивача ОСОБА_2 про відсутність правових підстав для здійснення виплати по заявленому позивачем випадку, оскільки, згідно рахунку СТО «ТОВ ВІДІ ЕЛІТ» № ЕЛюС-0003335 від 02 березня 2017 року, вартість відновлення транспортного засобу становить 437 102,13 грн., що перевищує 70% від страхової суми, яка складає 610 000 грн., та згідно з Умовами договору є повною загибеллю транспортного засобу (т.1 а.с.17).

З урахуванням викладеного, суд у складі колегії судів, погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки позивачем виконано всі умови договору страхування, в тому числі, надані всі необхідні документи, що підтверджують розмір заподіяної шкоди, факт та обставини настання страхового випадку, а тому, заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач ОСОБА_2, при укладанні договору добровільного страхування не повідомив страхувальника про інші договори страхування, відхиляються судом, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій, визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Тобто у майновому страхуванні страховий інтерес виявляється у формі відшкодування (компенсації) втрат, пов'язаних із володінням, користуванням, розпорядженням майном. Страховий інтерес як економічна категорія виражається в самій речі, іншому майні, нематеріальному прибутку. Правовий склад страхового інтересу втілює не саму майнову або немайнову цінність речі, а відношення до неї тієї або іншої особи. Тому об'єктом страхових правовідносин виступає не те або інше конкретне майно, а відношення до нього володаря цього майна, що втілюється через страховий інтерес.

Як убачається з матеріалів справи, а саме Договору купівлі-продажу № 3244/2016/257258 транспортного засобу, автомобіль «Lexus LS 460» був придбаний позивачем ОСОБА_2 22 грудня 2016 у ОСОБА_11, який діяв на підставі доручення продавця ОСОБА_12.(т.1 а.с.122-123)

Тобто, з 22 грудня 2016 року у ОСОБА_12, згідно п.2 Договору купівлі-продажу 3244/2016/257258 транспортного засобу, було припинено право власності та усі майнові інтереси пов'язані з володінням, користуванням і розпоряджанням що до об'єкта страхування, а саме автомобіля «Lexus LS 460», з реєстраційним номером НОМЕР_4.

Отже, договір добровільного страхування на транспорті №030229/4620/0000008 від 06 липня 2017 року, укладений між ОСОБА_12 та ПАТ «СК «Уніка» втратив чинності 22 грудня 2016 р у зв'язку з припиненням права власності та майнових інтересів пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням щодо об'єкта страхування, а саме автомобіля «Lexus LS 460» з реєстраційним номером НОМЕР_4.

Крім того, не заслуговують на увагу та відхиляються судом, як безпідставні, доводи апеляційної скарги про те, що суд, визначаючи розмір страхового відшкодування на підставі рахунків-фактури СТО ТОВ «Інтер Продукт» від 25 лютого 2017 року, не звернув уваги, що листом ТОВ «Інтер Продукт» від 16 березня 2018 року, зазначений вище рахунок визнано недійсними, виходячи з наступного.

Відповідно до п.28.2. Договору Страхування від 28 грудня 2016 року, укладеного між ОСОБА_2 ПрАТ «СК «АХА Страхування» (т.1 а.с.85-99), розмір завданих збитків визначається Страховиком на підставі:

- документа, де визначено перелік знищених, пошкоджених або викрадених складових частин чи в цілому об'єкта страхування (дефектної відомості, автотоварознавчої експертизи , акту огляду).

- документа укладеного компетентними органами, про обставини, час, місце страхового випадку із зазначенням знищеного, пошкодженого або викраденого об'єкта страхування чи його частин.

- документа що містить розрахунок розміру витрат на компенсацію скоєних збитків (кошторис, калькуляція СТО, автотоварознавча експертиза, тощо)

Відповідно до п. 29.13.1 Договору страхування сума страхового відшкодування визначається на основі цін на запасні частини, деталі, обладнання, матеріали та ремонтні роботи на СТО за вибором Страховика.

Для визначення суми страхового відшкодування та відновлювального ремонту транспортного засобу 22 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернувся на СТО ТОВ «Інтер- Продукт», яке співпрацює з ПрАТ «СК «АХА Страхування» та визначене останнім для встановлення вартості відновленого ремонту застрахованого автомобіля.

Після огляду пошкоджень ТЗ уповноваженим представником СТО «Інтер- Продукт» Тимченко Б.В. був складений Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 22 лютого 2017 року, з яким було ознайомлено ОСОБА_2 та підписано, останнім власноруч. (а.с.13).

Як вбачається з матеріалів справи, вищевказана дефектна відомість містить вичерпний перелік запчастин і складових частин ТЗ, які підлягають заміні та ремонту, а саме чотири найменування: скло праве бокове-1 од., Мультидисплей - 1 од., CD-Програвач - 1од., Монитор -1 од.

На підставі вищезазначеної дефектної відомості, на СТО «Інтер-Продукт» була складена ремонтна калькуляція відновлювального ремонту ТЗ № 1.003.17.0 від 25 лютого 2017 року на суму 366 089.94 грн. (з урахуванням знижки СК «АХА Страхування»в розмірі 10%). (а.с.14)

Крім того з метою підтвердження пошкоджень і суми відновлювального ремонту позивач ОСОБА_2 звернувся на офіційні станції Toyota/Lexus «TOB ВІДІ EЛІТ» і «Автосамміт на Столичному». Після огляду пошкоджень транспортного засобу, фахівцями вищевказаних СТО були надані рахунку № ЕЛюс-0002732 від 20.02.2017 р. і № від 29 лютого 2017 року на суму 361 632,30 грн. і 361 414,84 грн. відповідно, які повністю підтвердили розмір збитку встановлених на СТО «Інтер-Продукт»(т.1 а.с.15,16).

При цьому, СТО «ТОВ ВІДІ ЕЛІТ» та СТО «Інтер-Продукт» відносяться до переліку СТО уповноважених ПрАТ «СК «АХА Страхування» для встановлення вартості відновленого ремонту застрахованого транспортного засобу.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про те, що розмір страхового відшкодування повинен визначатися на підставі рахунку ТОВ «ВІДІ ЕЛІТ» від 02 березня 2018 року є безпідставним, та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Пунктом 10.2 Договору Страхування від 28 грудня 2016 року, укладеного між ОСОБА_2 ПрАТ «СК «АХА Страхування», визначено франшизу за збиток внаслідок інших подій становить 6100 гривень.

Пунктом 18.1 Договору Страхування від 28 грудня 2016 року, укладеного між ОСОБА_2 ПрАТ «СК «АХА Страхування», визначений порядок сплати страхових платежів, а саме: 1-й платіж у сумі 8325 гривень до 28 грудня 2016 року, 2-й платіж у сумі 8327 гривень до 28 березня 2017 року, 3-й платіж у сумі 8327 гривень до 28 червня 2017 року, 4-й платіж у сумі 8327 гривень до 27 вересня 2017 року. Отже, сума несплачених страхових платежів складає 24981 гривню, що підтверджується розрахунком суми страхового відшкодування (т.1 а.с.114) та не заперечувалось в судовому засіданні апеляційного суду представником позивача ОСОБА_10

Отже висновок суду, щодо визначення розміру страхового відшкодування є невірним та підлягає коригуванню, а саме зменшенню суми страхового відшкодування з 366089 гривень 94 копійок до 335008 гривень 94 копійок.

Оскільки колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку про зменшення суми страхового відшкодування, що підлягає до стягнення, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає зменшенню сума судового збору, що підлягає до стягнення на користь ОСОБА_2 пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме з 3660 гривень 90 копійок до 3350 гривень 08 копійок.

Крім того, підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального, а саме Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів», оскільки правовідносини, які виникли, регулюються Законом України «Про страхування».

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні, шляхом зменшення суми страхового відшкодування, що підлягає до стягнення, суми судового збору та виключення з мотивувальної частини рішення, посилання суду першої інстанції на Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», .

Керуючись ст.ст.268, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача Шилова Олександра Євгеновича, який діє на підставі ордеру в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» - задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення страхового відшкодування - змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення суду посилання на Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зменшити розмір суми страхового відшкодування з 366089 гривень 94 копійки до 335008 гривень 94 копійки та розмір судового збору з 3660 гривень 90 копійок до 3350 гривень 08 копійок.

В решті рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного тексту постанови до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: А.М.Стрижеус

Судді: Л.Д. Махлай

О.І.Шкоріна