Справа № 209/2746/18
Провадження № 2/209/1377/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м. Кам?янське

Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ковальової А.Б.,

за участі секретаря Полухіної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кам'янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок невиконання договору зберігання,-

ВСТАНОВИВ:

I.ОСОБА_3 позиції позивача.

У серпні 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок невиконання договору зберігання, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 19180,78 грн. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди, 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також стягнути понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 2570 грн. та судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На обґрунтування позову позивачка вказує, що вона разом з чоловіком вирішили скористатись послугами приватної автостоянки за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Чумацька, 2-А, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 та залишити автомобіль на зберігання на тиждень. Територія зазначеної автостоянки була повністю огородженою, охоронюваною та забезпечена відеокамерами. Вартість зберігання автомобіля з 04.07.2018 року по 10.07.2018 року складала 175 грн. 04.07.2018 року о 02.22 годині вона та її чоловік здали на автостоянку автомобіль НОМЕР_1 в належному стані цілим та без пошкоджень, згідно квитанції про оплату наданих послуг №480167 Серії 06-ААК. Прийшовши за своїм транспортним засобом 10.07.2018 року, вона виявила пошкодження лобового скла на автомобілі. В цей же день вона звернулась до правоохоронних органів. На підставі цього звернення працівниками поліції поліцейської роти №4 батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції було складено протокол від 10.07.2018 року та взяті пояснення у охоронця ФОП ОСОБА_2 ОСОБА_3, який підтвердив, що пошкодження лобового скла на автомобілі НОМЕР_1 було отримано під час перебування авто на стоянці. Даний факт не заперечувався і власником автостоянки. Того ж дня вони звернулись до власника автостоянки стосовно виявлених пошкоджень на автомобілі та надали йому рахунок № ИНбС-0004364 від 10.07.2018 року, що виданий офіційним дилером Honda у м. Києві ТОВ «ВіДі Інсайт», в якому була зазначена вартість оригінального лобового скла для автомобіля Honda та вартість його заміни у розмірі 19180,78 грн. Однак відповідач не погодився з вимогою, оскільки вважає, що пошкоджене оригінальне лобове скло можна було б замінити на більш дешевше. Оскільки вони не пристали на таку пропозицію, відповідач взагалі відмовив у відшкодуванні шкоди, тому вона вимушена була звернутись з позовом до суду.

Моральну шкоду позивачка обґрунтовує тим, що відповідач тривалий час ігнорує будь-які спроби вирішити дане питання, що призвело до душевних страждань, стресового стану позивача. Позивачка разом з чоловіком дуже бережно відносяться до свого автомобіля, підтримують його у належному стані. Даний транспортний засіб справжня цінність для них. Вони кожного дня користувались автомобілем, маючи багато справ у місті, чоловік позивачки використовував його по роботі, коли необхідно було їхати у відрядження. Це був єдиний спосіб для нього швидко дістатись до потрібного місця. Однак, тріщини від пошкодження лобового скла на автомобілі дуже обмежують оглядовість водієві, у звязку з чим позивачка разом з чоловіком не мають можливості користуватись своїм автомобілем.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивачка будь-яких заяв, клопотань не надавала.

Справа була розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На адресу відповідача направлялись рекомендовані листи з повідомленням (а.с.29, 33 та 36,37) з ухвалами суду про відкриття провадження та відкладення розгляду справи відповідно. Рекомендовані листи з повідомленням направлялись на адресу, яка зазначена на квитанційній книжці (а.с.16).

Також на мобільний телефон відповідача, зазначений в позові позивачкою, були відправлені смс - повідомлення про розгляд справи з його участю в Дніпровському районному суді м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, які були доставлені (а.с.31 та 40,41).

Відзив на позовну заяву або заяву з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач не подав (а.с.33, 37).

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 30 серпня 2018 року справа була прийнята до провадження та призначена до розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобілю НОМЕР_1 є ОСОБА_1 (а.с.13).

Згідно довідки від 11.02.2015 року №3121 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, ОСОБА_1 перемістилась з тимчасово окупованої території у АДРЕСА_1 (а.с.14).

Квитанцією про оплату наданих послуг №480167 Серії 06-ААК від 04.07.2018 року підтверджується факт надання послуги приватної автостоянки за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Чумацька, 2-А, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 (а.с.15-16).

ОСОБА_1 було подано заяву, в якій зазначила, що нею було виявлено пошкодження лобового скла на її автомобілі НОМЕР_1, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 10.07.2018 року (а.с.20).

Працівником поліції поліцейським роти №4 батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції ОСОБА_4 були взяті пояснення 10.07.2018 року у охоронця, який працює у ФОП ОСОБА_2 ОСОБА_3, який підтвердив, що пошкодження лобового скла на автомобілі НОМЕР_1 було отримано під час перебування авто на стоянці (а.с.21).

Згідно рахунку № ИНбС-0004364 від 10.07.2018 року, що виданий офіційним дилером Honda у м. Києві ТОВ «ВіДі Інсайт», було зазначено вартість оригінального лобового скла для автомобіля Honda та вартість його заміни у розмірі 19180,78 грн. (а.с.23).

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Згідно ст.936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до ст.937 ЦК України, договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Договір зберігання, за яким зберігач зобов'язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

ч.1 ст.949 ЦК України передбачено, що зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства.

У ст.525 ЦК України зазначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У ст.977 ЦК України зазначено, якщо зберігання автотранспортних засобів здійснюється суб'єктом підприємницької діяльності, такий договір є публічним. За договором зберігання транспортного засобу в боксах та гаражах, на спеціальних стоянках зберігач зобов'язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця. Прийняття автотранспортного засобу на зберігання посвідчується квитанцією (номером, жетоном).

Організація та порядок надання послуг щодо збереження транспортних засобів на автостоянках передбачений "Правилами зберігання транспортних засобів на автостоянках", які затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України № 115 від 22 січня 1996 року.

Згідно з пунктами 12, 15 "Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках", під час оформлення, приймання на зберігання черговий приймальник вносить необхідні дані про володільця транспортного засобу і транспортний засіб до відповідного журналу обліку транспортних засобів і розписується в ньому.

У разі здавання на зберігання транспортного засобу з аварійними пошкодженнями, він може бути прийнятий на зберігання після реєстрації у журналі обліку транспортних засобів з пошкодженнями та некомплектних, з зазначенням характеру пошкодження, часу в'їзду на автостоянку, марки і номера транспортного засобу та прізвища власника.

Плата за зберігання транспортних засобів на автостоянках та інші супутні послуги справляється за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, з видачею квитанції чи касового чека.

Отже, форма договору зберігання транспортного засобу на охоронюваній стоянці між позивачем та ФОП ОСОБА_2 вважається дотриманою, оскільки прийняття речі на зберігання посвідчене квитанцією, що підписана зберігачем.

Відповідно до ст.942 ЦК України, зберігач зобовязаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Згідно з п.8 "Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках", відповідальність за охорону транспортних засобів та майна, що тимчасово або постійно знаходиться на території автостоянки, за додержання санітарних і пожежних правил, інших вимог несуть працівники автостоянки.

В п.27 "Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках" зазначено, що автостоянки гарантують схоронність транспортних засобів, прийнятих на зберігання згідно з цими Правилами, а у разі їх зникнення, розукомплектування чи пошкодження під час зберігання несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до 4.1,2 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Згідно ст.950 ЦК України, за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Професійний зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця.

Ст.951 ЦК України передбачено, що збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.

ФОП ОСОБА_2, надає професійні послуги зберігання, і таке зберігання здійснюється на огородженій території та під наглядом охоронців. Пошкодження транспортного засобу не сталася у звязку із непереборною силою, не у звязку із властивістю речі, про які зберігай не знав, не через умисел чи грубу необережність поклажодавця. Пошкодження автомобіля НОМЕР_1 сталося у звязку з неналежним виконанням обовязків зберігача із збереження схоронності транспортного засобу, не забезпечення ним умов, за яких було б неможливе проникнення на територію автостоянки сторонніх осіб з метою здійснення пошкодження автомобіля.

Таким чином, відповідач зобовязаний відшкодувати власнику транспортного засобу, ОСОБА_1, майнову шкоду у розмірі 19180,78 грн., що дорівнює вартості нового оригінального лобового скла для автомобіля Honda CR-V вартості його заміни.

Крім того, згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4, - право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду та є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян.

Відповідно до п.9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалість, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

П.8 "Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках", які затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України №115 від 22 січня 1996 року передбачено, що працівники автостоянки зобов'язані надавати послуги з дотриманням вимог Закону України "Про захист прав споживачів" ( 1023-12 ), знати і виконувати ці Правила.

В свою чергу п.2 Постанови вказує, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема, при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», належна якість послуги - властивість послуги, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії послуг у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем.

Пошкодження автомобіля НОМЕР_2 на охоронюваній автостоянці є підтвердження неналежної якості послуги із зберігання транспортного засобу. Відповідно до того ж Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на відшкодування моральної та майнової шкоди.

Виходячи з вищевикладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок невиконання договору зберігання підлягає задоволенню.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,80 грн. має бути стягнуто з відповідача на користь позивача, крім того, на підставі ч.8 ст. 141 ЦПК України, з відповідача мають бути стягнуті також витрати, понесені позивачем та повязані з наданням правової допомоги, у розмірі 2750 грн., що документально підтверджені договором №21 від 27 липня 2018 року про надання правової допомоги (а.с.24-25) та квитанцією №21 від 27 липня 2018 року (аа.с.26).

Керуючись ст.ст.936, 937, 942, 950, 977 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 76, 78, 141, 211, ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок невиконання договору зберігання - задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 19180 (девятнадцять тисяч сто вісімдесят) гривень 78 коп. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500 (пятсот) гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

4. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2570 (дві тисячі пятсот сімдесят) гривень та судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

5. Повне рішення складене 02 листопада 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області або через Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

(Позивач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_3, проживає за адресою: 51900, АДРЕСА_2. Відповідач: фізична особа підприємець ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_4, місцезнаходження: 08300, Київська область, м. Бориспіль, Соцмістечко, буд.12 кв.19)

Суддя А.Б. Ковальова