Справа № 682/2033/18
Провадження № 2/682/813/2018
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2018 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Шевчука В.В.,
за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л.,
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Славутський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області про визнання права власності, зняття арешту з автомобіля,
16.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про визнання права власності та зняття арешту з автомобіля. Позов мотивує тим, що в травні 2008 року уклав з ОСОБА_2 договір доручення для купівлі відповідачем закордоном йому легкового автомобіля. Після того як ОСОБА_2 ввіз на територію України транспортний засіб марки «FordConect», 23.05.2008 позивач зареєстрував його на своє імя та почав користуватись. В 2015 році дізнався про те, що вказаний автомобіль перебуває з 2012 року під арештом, накладеним органом ДВС. ОСОБА_1 звертався до державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту з даного автомобіля, однак йому було відмовлено з підстав, що він не є власником транспортного засобу. Позивач, вважаючи себе добросовісним набувачем спірного майна, вважає накладення арешту на даний автомобіль протиправним, тому просить визнати за ним право власності на даний автомобіль нього та зняти з нього арешт.
Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в ньому.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився.
Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно відповіді Славутського міськрайонного відділу ДВС від 24.10.2017 року ОСОБА_1 відмовлено в знятті арешту на вказаний транспортний засіб, оскільки він належить ОСОБА_2 та підлягає конфіскації на підставі постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.01.2012.
Надаючи правову оцінку відносинам, що склались, суд враховує наступне.
Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Як пояснив в судовому засіданні позивач на його думку процедура набуття ним права власності на спірний автомобіль проведена з дотриманням порядку, передбаченого законодавством. Пояснив, що договір доручення на ввезення ОСОБА_2 автомобіля дійсно був укладений та нотаріально посвідчений. Проте надати суду на огляд він його не може з причин, що даний документ перебуває в архіві (письмового підтвердження такого факту також суду не надав). Зазначив, що жодних документів на підстави, яких він здійснював реєстрацію автомобіля в органах МВС в 2008 році в нього немає.
Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Виходячи зі змісту даної норми, право на звернення до суду з позовом про захист речових прав на майно встановлюється за позивачем, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, та створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв'язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів на майно. Тобто у позивача є право власності на певне майно, і має місце факт оспорювання належного позивачу права.
Разом з тим відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, на підтвердження наявності у позивача суб'єктивного права, на захист якого подано позов, останній повинен надати суду відповідні та достатні докази, що підтверджують його право власності на вказане майно та вказують на неправомірність накладення арешту на автомобіль. Належним чином завіреної копії постанови Хмельницького міського суду про конфіскацію його автомобіля позивач суду не надав, як і доказів оскарження такої у апеляційному порядку.
Окрім того, суд звертає увагу на те, що позивач не обґрунтував, яким саме чином ОСОБА_2, як зазначений ним відповідач по справі оспорює або не визнає його право власності на спірний автомобіль, що дає підстави вважати ОСОБА_2 неналежним відповідачем по справі.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.
Керуючись ст.ст. 328, 344, 392 Цивільного кодексу України, ст.ст.12, 13, 258-259, 263-265, 315, 354, 355 ЦПК України, суд,
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.