Номер провадження: 22-ц/785/6509/18
Номер справи місцевого суду: 521/533/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі судді Колеснікова Г.Я., розглянувши заяву ОСОБА_2 про відвід судді Колеснікова Г.Я.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, Одеська міська рада, про скасування рішень про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т.1 а.с. 1-6).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 червня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено (т.2 а.с.181-183).

20 липня 2018 року на вказане рішення ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Одеської області (т.2 а.с.214-222).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30 липня 2018 року апеляційна скарга ОСОБА_3 залишена без руху та витребувана цивільна справа з Малиновського районного суду м. Одеси.

Після усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30 серпня 2018 року відкрито апеляційне провадження(т.2 а.с. 244-245).

12 вересня 2018 року до суду апеляційної інстанції, під час проведення суддею підготовчих дій, та до призначення справи до розгляду, надійшла заява ОСОБА_2 про відвід судді Колеснікова Г.Я.

Відвід мотивований тим, що у порушення порядку подання апеляційної скарги,передбаченого п.п.15.5 пункту 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, суддя, замість повернення скарги апелянту без розгляду, залишив її без руху та витребував справу, а в подальшому відкрив провадження у справі (т. 3 а.с.4-5).

Інших підстав для відводу судді заява ОСОБА_2 не містить.

Заява про відвід підлягає залишенню без розгляду з таких підстав.

Відповідно до ч.1ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Постановою Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №514/134/17 зроблено висновок про те, що особа яка подає скаргу, вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України), які надають їй право як безпосереднього подання апеляційної скарги до апеляційного суду, так і подання апеляційної скарги через місцевий суд. Застосування принципу пропорційності при здійсненні судочинства вимагає такого тлумачення підпункту 15.5 пункту 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, що б гарантувало особі право на безпосереднє звернення із апеляційною скаргою до апеляційного суду, яке визначене статтею 355 ЦПК України, оскільки держава не вправі обмежувати права особи без певної мети для захисту якогось суспільного інтересу.

Відсутність на даний час Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи жодним чином не створює перешкоди учасникам провадження та апеляційному суду в поданні та прийнятті апеляційних скарг у паперовій формі безпосередньо до апеляційних судів.

Положеннями ч. ч. 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та мають враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, при ухваленні у липні-серпні 2018 року судових рішень, повязаних з рухом апеляційної скарги ОСОБА_3, яка надійшла безпосередньо до суду апеляційної інстанції, суддею Колесніковим Г.Я. вимоги чинного процесуального законодавства не було порушено.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до п.11ч.3ст.2 ЦПК України неприпустимість зловживання процесуальними правами є одним з основних принципів цивільного судочинства.

Згідно ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, заявлення завідомо безпідставного відводу. Якщо подання заяви визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути заяву.

Частиною 4 ст.36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За таких обставин подання вказаної заяви слід визнати зловживанням ОСОБА_2 своїми процесуальними правами, направленим на порушення розумності строків розгляду справи, а тому її заява про відвід судді Колеснікова Г.Я. підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи те, що зловживання процесуальними правами допущено ОСОБА_2, яка не є адвокатом, вперше, підстав для застосування до заявниці положень п.2 ч.1ст.148 ЦПК України у виді штрафу, не вбачаю.

Керуючись ч.3 ст.44 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати заяву ОСОБА_2 про відвід судді Колеснікова Г.Я. зловживанням своїми процесуальними правами.

Залишити заяву ОСОБА_2 про відвід судді Колеснікова Г.Я. без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя