Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/52/17

Провадження №2/377/2/18

31 жовтня 2018 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф.,

за участю:

секретарів судового засідання Щуковської А.М., Прядко Н.М.,

позивача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2, про стягнення аліментів на повнолітню дитину,-

УСТАНОВИВ:

24 січня 2017 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період його навчання в коледжі транспорту та компютерних технологій Чернігівського національного технологічного університету по 30 червня 2019 року, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років, в розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісяця.

Позовні вимоги обгрунтовувались тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 1998 року, який було розірвано 29 січня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області. Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач. Стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частки всіх його доходів, згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 20 лютого 2006 року, припинено 23 січня 2017 року, тобто в звязку з досягненням їх сином повноліття. Враховуючи, що їх син ОСОБА_2 продовжує навчання у Коледжі транспорту та компютерних технологій Чернігівського національного технологічного університету, не працює та немає доходів, то він потребує матеріальної допомоги батьків. Оскільки самостійне утримання позивачем їх сина ставить її в скрутне положення, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, то вона була вимушена звернутися з даним позовом до суду.

Ухвалою судді від 26 січня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 25 жовтня 2017 року.

Ухвалою судді від 26 січня 2017 року Славутицький міський суд Київської області звернувся з дорученням про надання правової допомоги до компетентного суду Республіки Казахстан.

Ухвалою судді від 26 січня 2017 року провадження у справі зупинено до надходження відповіді від суду на доручення про надання правової допомоги.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2017 року провадження у справі відновлено.

В звязку з неявкою в судове засідання відповідача ОСОБА_2 та відсутністю у суда відомостей про вручення повідомлення про розгляд справи відповідачеві, ухвалою суду від 25 жовтня 2017 року судовий розгляд справи було відкладено на 31 жовтня 2018 року і провадження у справі зупинено до надходження відповіді від суду на доручення про надання правової допомоги.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2017 року повторно направлено судове доручення до компетентного суду Республіки Казахстан у порядку, встановленому ст. 132 ЦПК України, відповідно до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладену у м. Мінську 22 січня 1993 року.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2018 року провадження у справі було відновлено.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити, посилаючись на те, що їх син потребує матеріальної допомоги в звязку з навчанням. Крім того, пояснила, що коледж не забезпечує своїх студентів гуртожитком, тому вона орендує квартиру для сина в м. Чернігові, за що сплачує щомісяця приблизно 5000 гривень. Також, вона несе досить великі витрати в звязку з необхідністю забезпечення сина учбовим матеріалом, придбанням одягу, взуття та засобів особистої гігієни, на харчування та транспортні послуги, що складає приблизно 2000 гривень щомісяця. Її заробітної плати, яка складає приблизно 6500 гривень, не вистачає на належне утримання сина, оскільки вона також несе значні витрати на оплату житлово-комунальних послуг по квартирі, в якій вона проживає.

ОСОБА_2, третя особа у справі, в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Суду пояснив, що навчається в коледжі транспорту та компютерних технологій Чернігівського національного технологічного університету. Стипендію не одержує, гуртожитком не забезпечений, тому орендує квартиру в м. Чернігові. В звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Витрати на проїзд, харчування, орендна плата за квартиру складають 5000 гривень щомісяця. На даний час його утриманням займається мати. Стан його здоровя задовільний.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Опитаний за судовим дорученням Федорівським районним судом Костанайської області Республіки Казахстан пояснив, що позовні вимоги визнає частково обґрунтовуючи тим, що він є пенсіонером та його пенсія складає 83000 тенге на місяць. Крім того, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-терапевта з діагнозом «Артеріальна гіпертензія ІІ ступеню, ризик 3». На утриманні у нього є ще неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Згоден на розгляд справи за його відсутності та згоден виплачувати аліменти в сумі не більше 10000 тенге. Суд, вислухавши пояснення позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, позивач, та ОСОБА_2, відповідач, перебували у шлюбі, зареєстрованому 17 жовтня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області, який було розірвано, про що 29 січня 2003 року у книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу відділу реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, Україна, зроблено актовий запис № 19, що підтверджено свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про розірвання шлюбу, копії яких долучено до матеріалів справи

( а.с. 5-6).

Під час шлюбу в них народився син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач, а матірю - позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи( а.с. 4).

Згідно довідки № 1, виданої 18.01.2017 року КП «ЖКЦ», ОСОБА_1, позивач, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. За вказаною адресою також зареєстровані: ОСОБА_2, третя особа, дочка ОСОБА_5 та онуки ОСОБА_6, ОСОБА_7В.( а.с. 13).

Згідно адресної довідки від 15.02.2018 року, що надійшла на виконання судового доручення з Федорівського районного суду Костанайської області Республіки Казахстан, ОСОБА_3, відповідач, зареєстрований за адресою: Казахстан, Костанайська область, Федорівський район, с. Чеховка( а.с. 81).

Довідкою № 2 від 11.01.2017 року підтверджено, що ОСОБА_2, третя особа у справі, являється студентом Коледжу транспорту та компютерних технологій Чернігівського національного технологічного університету І рівня акредитації ІІ курсу денного відділення. Навчається за спеціальністю «Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів» за рахунок коштів державного бюджету. Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року( а.с.15).

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, сина продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріально допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Як зазначено у ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як розяснив Пленуму Верховного Суду України у п. 20 постанови № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З пояснень позивача вбачається, що повнолітній син ОСОБА_2, третя особа у справі, дійсно потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням, оскільки він несе щоденні витрати на проїзд міським транспортом до місця навчання, йому необхідні грошові кошти для придбання предметів особистої гігієни, одягу, взуття, продуктів харчування, учбовий матеріал, оплата за оренду квартири. Всього в місяць на утримання сина необхідно 5000 гривень.

З довідки № 211-31 від 12.01.2017 року ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» вбачається, що ОСОБА_1, позивач, працює охоронцем 3 розряду в ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» та її дохід з липня 2016 року по грудень 2016 року складає 50633,03 гривень( а.с. 14).

Як пояснила в судовому засіданні позивач, вона перебуває на обліку в УПФУ в м.Славутичі Київської області та отримує пенсію за віком в розмірі 2900 гривень щомісяця.

Згідно довідки управління фінансового забезпечення Департаменту внутрішніх справ Костанайської області № 52 від 20.02.2018 року, ОСОБА_3, відповідач, являється пенсіонером МВС Республіки Казахстан та отримує пенсію за вислугу років з 02.07.2014 року. Розмір пенсії з 01.01.2018 року складає 67774 тенге. Розмір базової пенсійної виплати складає 15274 тенге. Загальна сума пенсійних виплат в місяць складає 83048 тенге( а.с. 80, 82).

Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного хворого КП «Рудненська міська поліклініка», ОСОБА_3 має діагноз артеріальна гіпертензія ІІ ступеню ризик 3( а.с. 79).

Крім того, відповідач ОСОБА_3 має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено копією свідоцтва про його народження( а.с. 83).

Частиною 2 ст. 200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Оцінюючи надані докази, суд бере до уваги, що третя особа ОСОБА_2 після досягнення повноліття продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує допомоги батьків на своє утримання.

Врахувавши стан здоровя відповідача, нормальний стан здоровя третьої особи ОСОБА_2, його матеріальне становище і матеріальне становище відповідача, який має постійний дохід у виді пенсії, можливість надання позивачем матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, розмір витрат, повязаних з навчанням, суд вважає правильним визначити аліменти на утримання ОСОБА_2 на час навчання у Коледжі транспорту та компютерних технологій Чернігівського національного технологічного університету відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України в розмірі 1/6 частки доходу відповідача щомісяця, що буде необхідною та достатньою участю батька в утриманні повнолітнього сина за період його навчання.

В іншій частині позовні вимоги в частині визначення розміру аліментів є недоведеними, доказами не підтвердженими, тому задоволенню не підлягають.

Виходячи із змісту ст. 201, ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти за рішенням суду присуджуються від дня предявлення позову.

За правилами ст. 141 ЦПК України, ст. ст. 1-4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір на користь держави, від сплати якого звільнена позивач.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258 -259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП 68, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКП НОМЕР_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісяця, на період його навчання в Коледжі транспорту та компютерних технологій Чернігівського національного технологічного університету, починаючи з 24 січня 2017 року і по 30 червня 2019 року, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу аліментів за один місць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: 68, на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКП НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП 68.

Третя особа ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Повне рішення складено 02 листопада 2018 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька