У Х В А Л А

30 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 210/5258/16-ц

Провадження № 14-463 цс 18

ВеликаПалата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача - Гудими Д. А.,

суддів: Бакуліної С. В., Британчука В. В., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

ознайомилася з матеріалами справи за позовом ОСОБА_3 (далі також - позивач) до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі також - відповідач) про відшкодування моральної шкоди

за касаційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 8 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року і

в с т а н о в и л а:

25 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивував тим, що з 25 листопада 1985 року по 6 липня 1998 року та з 16 липня 1999 року по 5 грудня 2003 року він працював на Комбінаті «Кривбасшахтопроходка», правонаступником якого є Державний спеціалізований будівельно-монтажний трест по підземному будівництву і реконструкції шахт, кар`єрів (далі - Державний трест «Кривбасшахтопроходка») на різних посадах.

Вказував, що 5 грудня 2003 року був звільнений у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, який перешкоджає продовженню роботи на підставі пункту 2 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Зазначав, що його звільнення обумовлене тим, що 4 серпня 2003 року о 14 годині 30 хвилин під час виконання робіт на Державному тресті «Кривбасшахтопроходка» стався нещасний випадок, внаслідок якого позивач був уражений струмом. Мотивував, що цей факт підтверджується Актом про нещасний випадок № 9 від 6 серпня 2003 року; висновком медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) йому вперше з 1 березня 2004 року було встановлено 80 % втрати професійної працездатності, а 11 січня 2008 року при повторному переогляді - 100 % втрати професійної працездатності та І група інвалідності.

Зазначив, що 28 листопада 2008 року МСЕК у висновку підтвердила позивачу 100 % втрати професійної працездатності та встановила І групу інвалідності з 1 січня 2009 року безстроково.

Стверджував, що у результаті нещасного випадку втратив професійну працездатність і здоров'я, чим порушився його звичний спосіб життя: постійно потребує допомоги рідних (сторонніх осіб), не може самостійно пересуватися; через повну втрату функції ходіння потребує сторонньої допомоги, а тому з позивачем постійно знаходяться дружина або дочка; йому необхідний постійний нагляд лікарів, стаціонарне лікування, приймання ліків, масаж, щорічні курси реабілітації, санаторно-курортне лікування. Вказував, що постійно фізично страждає через головний біль, нудоту, оніміння лівої половини тіла, прогресивно зростаючу слабкість в ногах, прогресивне зниження пам`яті.

Враховуючи викладене, просив стягнути з відповідача на свою користь 275 600 грн як відшкодування моральної шкоди.

8 лютого 2017 Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу ухвалив рішення, яким позов задовольнив частково: стягнув з відповідача на користь позивача моральну шкоду в зв'язку з ушкодженням здоров'я у розмірі 70 000 грн, стягнув з відповідача в дохід держави 551,2 грн судового збору, а у решті позову - відмовив.

Мотивував тим, що позивач зазнає моральних страждань, які позбавляють його нормальних життєвих зв'язків і вимагають додаткових зусиль для організації життя. Суд першої інстанції зазначив, що, оскільки позивачу первинно стійка втрата професійної працездатності встановлена з 1 березня 2004 року, то він на підставі статей 21, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у редакції, яка була чинною на момент встановлення позивачу стійкої втрати працездатності, має право на відшкодування моральної шкоди за рахунок відповідача. З огляду на характер спричиненої моральної шкоди та міркувань розумності, виваженості і справедливості, суд вважав можливим стягнути на користь позивача 70 000 грн.

12 квітня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області ухвалив рішення, яким рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат скасував; ухвалив в цій частині нове рішення та компенсував судові витрати в сумі 551,2 грн за рахунок держави; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат та ухвалюючи в цій частині нове рішення, апеляційний суд вказав, що позивач і відповідач звільнені від сплати судового збору, а тому останній повинен бути компенсований за рахунок держави. Залишаючи без змін рішення місцевого суду по суті спору, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розмір моральної шкоди визначений, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, врахований характер отриманої травми, стан здоров'я позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та можливість такого відновлення, зважаючи на 100-відсоткову втрату ним професійної працездатності та визнання його інвалідом І групи.

Відхиляючи доводи відповідача щодо юрисдикції адміністративного суду, апеляційний суд вказав, що оскільки цей спір виник з приводу відшкодування моральної шкоди, спричиненої при виконанні трудових обов`язків, то він має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

21 квітня 2017 року відповідач звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою. Просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій і ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні його вимог повністю. Скаржиться на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотивує тим, що Законом України № 717-V від 23 лютого 2007 року внесені зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», відповідно до яких виключені всі приписи з останнього Закону, що передбачали виплату відшкодування моральної шкоди. Вказує, що за змістом рішення Конституційного Суду України від 8 жовтня 2008 року № 20-рп/2008 року право на відшкодування моральної шкоди за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у зв'язку із вищенаведеними змінами законодавства скасоване для всіх застрахованих громадян, незалежно від дати встановлення втрати працездатності; тому відповідач є неналежним у цій справі. Обґрунтовує, що оскільки органи МСЕК не встановлювали факту заподіяння позивачу моральної шкоди, то останній не довів моральні страждання. Звертає увагу, що саме винні дії позивача призвели до настання нещасного випадку та отримання ним травми, яка мала наслідком втрату його професійної працездатності. Мотивує, що позивач пропустив тримісячний строк для звернення до суду з позовом, а розмір відшкодування моральної шкоди необґрунтовано завищений судами і не відповідає засадам розумності та справедливості.

Окрім того вказує, що цей спір не може розглядатися за правилами цивільного судочинства, оскільки Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та його територіальні органи є суб'єктами владних повноважень, що здійснюють владні управлінські функції. А тому спір має вирішуватися за правилами адміністративного судочинства.

15 травня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою відкрив касаційне провадження у справі.

25 жовтня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою призначив справу до судового розгляду.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс (далі - ЦПК) України викладений у новій редакції.

3 жовтня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

З огляду на те, що відповідач оскаржує рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 8 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року, зокрема, з підстав порушення правил суб'єктної юрисдикції, Велика Палата Верховного Суду приймає справу до розгляду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Отже, справа розглядатиметься Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402, частиною шостою статті 403 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

у х в а л и л а :

1. Прийняти до розгляду справу за позовом ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 8 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами на 5 грудня 2018 року у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали для відома.

Ухвала набираєзаконної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Д. А. Гудима
Судді:С. В. БакулінаН. П. Лященко
В. В. БританчукО. Б. Прокопенко
В. І. ДанішевськаЛ. І. Рогач
О. С. ЗолотніковІ. В. Саприкіна
О. Р. КібенкоО. М. Ситнік
В. С. КнязєвО. С. Ткачук
Л. М. ЛобойкоВ. Ю. Уркевич
О. Г. Яновська