КИЇВСЬКІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 376/762/18

провадження № 22-ц/824/2095/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

за участю помічника судді, який за дорученням головуючого судді здійснює повноваження секретаря судового засідання - Виноградової А.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа - Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк»

розглянув апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4

на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 03 липня 2018 року у складі судді Клочка В.М.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року представник позивача ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просила витребувати з володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 автомобіль марки Renault, модель Sandero, 2014 року випуску, номер об'єкта: НОМЕР_1 та визнати за позивачем право власності на зазначений автомобіль; визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке було видане 07 липня 2016 року Територіальним сервісним центром №3242; стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.

В обґрунтування вимог зазначала, що між позивачем та ПАТ «Креді Агріколь Банк» 22 вересня 2014 року укладено кредитний договір, за яким позивачу були надані грошові кошти строком з 22 вересня 2014 року до 21 вересня 2021 року на придбання транспортного засобу Renault Sandero для особистих потреб. У рахунок забезпечення виконання зобов'язання між ПАТ «Креді АгрікольБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір застави.

Вказувала, що 02 лютого 2016 року позивач потрапив у ДТП. Громадянин ОСОБА_5 запропонував свою допомогу та надав позивачу 100 000 грн. на ремонт автомобіля. У забезпечення повернення наданих позивачеві коштів, ОСОБА_5 запропонував укласти договір купівлі-продажу транспортного засобу Renault Sandero формально та переоформити цей автомобіль на себе.

Також звертає увагу на те, що при укладенні вищезазначеного договору купівлі-продажу волевиявлення позивача не відповідало його внутрішній волі та не було спрямоване на реальне настання правових наслідків, обумовлених цим договором, у зв'язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу від 26 лютого 2016 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, а також про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу марки Renault, модель Sandero, 2014 року випуску, номер об'єкта: НОМЕР_1, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 31 жовтня 2017 року скасовано рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2017 року, договори купівлі-продажу транспортного засобу Renault Sandero визнано недійсними.

У зв'язку із відмовою ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 автомобіль Renault Sandero, останній був вимушений звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 за захистом порушеного права шляхом визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 03 липня 2018 року зупинено провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 24 липня 2018 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати ухвалу як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки уважає її незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права.

У мотивування вимог зазначає про безпідставність посилань Сквирського районного суду Київської області щодо можливого права суду згідно пункту 10 частини першої статті 252, пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Вказує на те, що в даній конкретній справі наявність ухвали від 07 грудня 2017 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, на яку посилається представник відповідача у своєму відзиві як на підставу для зупинення провадження у справі, не є доказом перегляду рішення у подібних правовідносинах.

10 жовтня 2018 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_2 на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 03 липня 2018 року, оскільки уважає її обґрунтованою.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» постановлено ліквідувати Апеляційний суд міста Києва.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (пункт шостий статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Указом Президента України від 28 вересня 2018 року № 297/2018 суддів Апеляційного суду міста Києва переведено на посади суддів до Київського апеляційного суду.

Згідно повідомлення, опублікованого в газеті «Голос України», з 3 жовтня 2018 року свою процесуальну діяльність розпочав Київський апеляційний суд.

Сторони по справі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися відповідно до вимог чинного законодавства, клопотань про відкладення (перенесення) слухання справи до апеляційного суду не надходило.

Згідно положень частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_7, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження, місцевий суд виходив з права суду відповідно до пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Статтею 263 ЦПК України установлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Проте, ухвала суду не відповідає указаним нормам, що згідно статті 379 ЦПК України є підставою для її скасування, як такої, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи убачається, що представник ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: ПАТ «Креді Агріколь Банк» про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

07 червня 2018 року до Сквирського районного суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_2, в якому він, зокрема, просить зупинити провадження у справі до розгляду Верховним судом касаційної скарги ОСОБА_5

У мотивування вимог зазначав, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа ПАТ «Креди Агріколь Банк» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортних засобів та за позовом ПАТ «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортних засобів.

Уважав, що вищевказані обставини є підставою для зупинення провадження у даній справі у зв'язку з об'єктивною неможливістю розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається у порядку цивільного судочинства.

Постановляючи ухвалу, суд послався на пункт 10 частини першої статті 252 ЦПК України, яка передбачає, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного суду.

За змістом пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справах зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Проте, дослідивши матеріали справи та докази, подані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, колегія суддів уважає, що правовідносини у даній справі не є подібними з правовідносинами у справі за касаційною скаргою ОСОБА_5, яка знаходиться на розгляді у Верховному Суді, оскільки предметом позову у цивільній справі, що, наразі, переглядається апеляційним судом, є визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, а у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа ПАТ «Креди Агріколь Банк» та за позовом ПАТ «Креди Агріколь Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, що переглядається у Верховному Суді, спір виник з приводу недійсності договорів купівлі продажу.

Таким чином, місцевий суд зупинив провадження у справі на підставі пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України, проте апеляційним судом не убачається підстав для застосування пункту даної статті з огляду на відсутність подібності правовідносин у вищезазначених справах.

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов передчасного та помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі на підставі пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України до розгляду Верховним судом касаційної скарги ОСОБА_5, що призвело до неправильного вирішення справи та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, що відповідно до статті 379 ЦПК України є підставою для скасування такої ухвали із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н ОВ И В :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 03 липня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 30 жовтня 2018 року.

Головуючий: В.А. Кравець

Судді: О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай