Справа № 710/304/18
Провадження № 2/710/324/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2018 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Побережної Н.П.,

секретаря судового засідання Цяпкало А.П.,

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду в м. Шпола цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»,

до ОСОБА_1, ОСОБА_2

про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2018 (дата згідно з штемпелем на конверті) до Шполянського районного суду Черкаської області поштою надійшов даний позов, у якому позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 14810,67 грн. за кредитним договором №б/н від 26.09.2007.

Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 29.09.2007 ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 28.06.2016 ОСОБА_3 помер. 19.01.2017 позивач дізнався, що спадкоємцями померлого ОСОБА_4 є відповідачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Станом на день смерті ОСОБА_4 його заборгованість перед банком складала 14810,67 грн. Відповідачі по справі заборгованість померлого ОСОБА_5 не погасили. Тому позивач і пред'явив даний позов.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду були належним чином повідомлені, причини неявки не повідомили.

Надали відзив проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2, не визнала даний позов, мотивуючи свою позицію тим, що вона не являється спадкоємця після смерті ОСОБА_4, ні по закону ні по заповіту. Свідоцтва про паво на спадщину вона не отримувала, так як покійний не був її рідним батьком. Крім цього просила виключити її із числа відповідачів по даній справі.

Відповідач, ОСОБА_1, не визнала позовних вимог також. В обґрунтувала, даної позиції зазначила, що вона після смерті ОСОБА_4, стала спадкоємицею по закону та по заповіту. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, було видано їй приватним нотаріусом Шполянського нотаріального округу ОСОБА_6, 28.02.2017 року. Відповідачка ОСОБА_2, майно покійного ОСОБА_4, не спадкувала, бо є нерідною дочкою Боржника, а до заповіту не була включена, вони фактично проживали разом, що не дає їй права на спадкування після смерті ОСОБА_7, тому із числа відповідачів її слід виключити. Крім того, лист претензія, який був направлений позивачем 08.02.2017 року на адресу ОСОБА_8, та ОСОБА_2, був направлений з пропущенням 6 - ти місячного строку, передбаченого ч.2 ст.1281 ЦК України, який закінчився 28 грудня 2016 року. Вказана претензія відповідачкою не була отримана, а доказів отримання такої претензії не надано. Крім того банк за договором нарахував в односторонньому порядку процентну ставку за користування кредитом. Банк нарахував пеню за кредитом за термін більший ніж позовна давність. Позовна давність для вимог про стягнення неустойки один рік згідно до ч.1.п.2 ст.258 ЦК України. Позовна заява до суду надійшла 15.03.2018 року. Враховуючи дані обставини в задоволенні позову банку необхідно відмовити.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 10.04.2018 було відкрито провадження по справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 27.09.2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») відповідно до статуту є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а.с.64).

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.07.2017 ПАТ КБ «ПриватБанк» зареєстроване як юридична особа 19.03.1992, основний вид економічної діяльності інші види грошового посередництва (а.с.63).

Згідно з банківською ліцензією № 22 від 05.10.2011 ПАТ КБ «ПриватБанк» має право надання банківських послуг, визначених ч. 3 ст. 47 ЗУ «Про банки та банківську діяльність»(а.с.62).

Відповідно до відомостей з ЄДРПОУ ПАТ КБ «ПриватБанк» має організаційну правову форму акціонерного товариства, правовий статус субєкта - юридична особа, вид діяльності за КВЕД інше грошове посередництво (а.с.60).

26.09.2007 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким банк надав відповідачеві кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.12-49). Даний договір укладався шляхом приєднання відповідно до ст. 634 ЦК України.

Згідно з заявою дана заява разом із памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становлять договір про надання банківських послуг (а.с.12).

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно з п. 2.1.1.5.6 Умов у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку позичальник зобовязується виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п. 2.1.1.12.2 Умов в разі непогашенім клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих коштів (договірне списання).

Згідно з п. 2.1.1.12.2.1 Умов клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1. «Умов при непогашеній суми простроченого кредиту

на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом (а.с.13-49).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 26.09.2007 станом на 10.08.2017 загальна сума заборгованості становить 14810,67 грн. (а.с.5-11).

ОСОБА_3 помер 28.06.2016, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР №282006 від 29.06.2016, виданий Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №175 (а.с.51).

03.12.2016 ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Шполянської державної нотаріальної контори з претензією кредитора №SAMDN8203, за якою просили повідомити ПАТ KB "Приватбанк" чи заводилась спадкова справа після померлого ОСОБА_4, включити кредиторські вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 14810,67 грн., та надіслати інформацію стосовно звернення з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника, відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також які прийняли спадщину (а.с.55). Зазначена претензіям була направлена 16.12.2016, що підтверджується реєстром згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів (а.с.52-54) та квитанцією від 16.12.2017 (а.с.52).

У відповідь на зазначену претензію, приватний нотаріус, листом №1001/02-14 від 27.12.2017 повідомив, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його дружина, ОСОБА_1, а також (орієнтовно) ОСОБА_2, (якщо вона є його дочкою). Заведена спадкова справа 80/2016 від 21.10.2016. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Також звертав увагу на те, що позивач зобовязаний з претензією кредитора звертатися не до нотаріуса, а до спадкоємців, за місцем проживання спадкодавця, яке відомо, для предявлення вимог щодо виплати боргу. Крім цього, звертав увагу на ч.4 ст.1281 ЦК України, якою передбачено, що кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Також просив на протязі одного місяця надати відомості щодо вирішення питання погашення спадкоємцями заборгованості, або відомості щодо розгляду цього питання судом, з наданням рішення суду або підтвердженням що позовна подана до суду та розглядається судом. (а.с.56).

08.02.2017 ПАТ КБ «ПриватБанк» надіслав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 лист-претензію датовану 31.01.2017 року, в якій зазначив, що 13.09.2007 між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № б/н. На теперішній час банку стало відомо, що ОСОБА_3 помер 28.06.2016. Станом на дату смерті заборгованість позичальника складає 14810,67 грн. ПАТ КБ «ПриватБанк» просив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернутися до будь-якого відділення банку його міста та сплатити заборгованість по вищезазначеному договору. У разі відмови указана сума буде стягнено з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України (а.с.57). Зазначена претензіям була направлена ОСОБА_1 та ОСОБА_2 08.02.2017, що підтверджується реєстром згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів (а.с.58-59) та квитанцією від 08.02.2017 (а.с.58).

Листом від 29.08.2018 року № 519/01-16, приватний нотаріус Шполянського районного нотаріального округу ОСОБА_6, повідомив суд, що після смерті ОСОБА_3, який помер 28 червня 2016 року, заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_1, яка прийняла спадщину на спадкове майно: земельну ділянку та житловий будинок, про що надано повідомлення в ПАТ КБ «Приватбанк».(а.с.198).

Заявою від 21.10.2016 №180 спадкова справа №80/2016, яка була подана до приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу, ОСОБА_8, прийняла спадщину за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_3 (а.с.199)

У листі від 28.02.2017 року № 85/02-14, адресованого керуючому ПАТ КБ «Приват Банк», приватний нотаріус Шполянського районного нотаріального округу ОСОБА_6, повідомляв, що ним 28.02.2017 року за Р.№158 видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку та на житловий будинок після смерті боржника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», ОСОБА_3 на імя ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. ( а.с.203).

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 81442121 від 28.02.2017 року, ОСОБА_8 стала власником, земельної ділянки площею 2,3216 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0174, яка розташована за адресою: Черкаська область, Шполянський район, с/рада. Скотарівська, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 257, на підставі свідоцтва про право на спадщину, за заповітом, серія та номер 160, виданий 28.02.2017 року, видавник: Приватний нотаріус Шполянського районного нотаріального округу в Черкаській області ОСОБА_6 (а.с.200-201).

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 81450192 від 28.02.2017 року, ОСОБА_8 стала власником, житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, за адресою: вул. Ватутіна 4, м. Шпола, Шполянський район, Черкаська область. на підставі свідоцтва про право на спадщину, за заповітом, серія та номер 162, виданий 28.02.2017 року, видавник: Приватний нотаріус Шполянського районного нотаріального округу в Черкаській області ОСОБА_6 (а.с.202).

Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частини 1-2 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Крім того, ст.1048 ЦК України передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Верховний суд України на засіданні Судової палати у цивільних і кримінальних справах 29 січня 2014 року ухвалив постанову у справі №6-155цс13, предметом якої був спір про стягнення суми заборгованості за кредитним договором і зробив правовий висновок про те, що відповідно до вимог ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

ОСОБА_4 суми кредиту сплачувалися частково, що призвело до утворення заборгованості станом на 28.06.2016 в розмірі 14810,67 грн., яка складається з наступного: 7759,82 грн. - заборгованість за кредитом, 7000,85 грн. - заборгованість за відсотками, 50,00 заборгованість за пенею.

Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно з ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У Постанові Верховного Суду у справі № 161/4849/15-ц від 04.07.2018 суд, дійшов висновку, що у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Оскільки після смерті боржника зобов'язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

Позивач зазначає, що вимога про погашення заборгованості була предявлена до спадкоємців через нотаріуса, отже ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не пропустив строк предявлення кредиторських вимог встановлений ч.2 ст.1281 ЦК України.

Приватний нотаріус у листі від 27.12.2016 року № 1001/02-14 який був відповіддю на претензію кредитора від 03.12.2016 року в порядку ст.1281 ЦК України, звертав увагу на те, що позивач зобовязаний з претензією кредитора звертатися не до нотаріуса, а до спадкоємців, за місцем проживання спадкодавця, яке відомо, для предявлення вимог щодо виплати боргу.

Позивачем, лист претензія датований 31.01.2017 року, на адресу ОСОБА_8 та ОСОБА_2, щодо сплати заборгованості у розмірі 14810,67 гривень за кредитним договором б/н від 13.09.2007 року, було відправлено 08.02.2017 року, тобто з перевищенням строків передбачених ч.2 ст.1281 ЦК України, а саме шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини.

Оскільки відбулося пропущення строків позивачем для предявлення вимог до спадкоємців які прийняли спадщину боржника ОСОБА_3, то у відповідності до ч.4 ст.1281 ЦК України, позивач позбавляється права вимоги до спадкоємців, зокрема до ОСОБА_1.

Верховний Суд у справі № № 522/407/15-ц від 17.04.2018 дійшов висновку, що поняття «строк пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред'явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред'явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред'явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов'язаннями, а також припинення таких зобов'язань. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, ОСОБА_9 Верховного Суду вважає, що строки пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред'явлення таких вимог.

Згідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Одночасно суд вважає, що позивачем не обґрунтовано предявлено, вимоги до відповідача ОСОБА_2, яка не є і не була спадкоємцем після смерті ОСОБА_4. Більше того, приватний нотаріус листом від 28.02.2017 року №85/02-14 повідомляв позивача про спадкоємця який отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті боржника ОСОБА_4, тому в даному випадку ОСОБА_2, є неналежним відповідачем.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, надані сторонами, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, в задоволенні позову потрібно відмовити повністю.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, заяви про застосування строку позовної давності від відповідача до суду не надходили, а тому суд розглянув цивільну справу в межах предявлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір, в разі відмови в позові, покладається на позивача.

Суд не стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в справі, а саме судовий збір в розмірі 1762,00 грн., а покладає їх на позивача.

Керуючись ст.ст. 11, 526, 530, 546, 549, 611, 625, 626, 627, 628, 1048, 1054, 1281 ЦК України, ч.ч.5,6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 274-279, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Шполянського

районного суду ОСОБА_10