Постанова

Іменем України

01 листопада 2018 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/2312/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Кравець В.А., Махлай Л.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСВОСТОК», в інтересах якого діє Флященко МихайлоОлексійович,

на ухвалу Подільського районного суду м. Києва

в складі судді Васильченко О.В.

від 10 вересня 2018 року

про повернення заяви

у справі № 758/1635/18 Подільського районного суду м. Києва

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСВОСТОК»

про скасування судового наказу,

стягувач - ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Подільського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСВОСТОК» (далі - ТОВ «ТРАНСВОСТОК», Товариство) у розмірі 36 094,55 грн.

12 лютого 2018 року Подільським районним судом м. Києва видано судовий наказ за заявою ОСОБА_2

21 червня 2018 року ТОВ «ТРАНСВОСТОК» подав до суду заяву про скасування судового наказу разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку на подання такої заяви, посилаючись на поважні причини.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу та повернуто заяву про скасування судового наказу на підставі ч. 2 ст. 171 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду боржник - ТОВ «ТРАНСВОСТОК», діючи через свого представника Флященка М.О., подав до суду апеляційну скаргу, в якій посилався на те, що ухвала постановлена судом першої інстанції без всебічного з'ясування обставин справи, з порушенням норм процесуального права.

Як на підставу скасування ухвали суду посилався на те, що суд першої інстанції не надав правової оцінки доводам, зазначеним в клопотанні про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу.

Судом не взято до уваги, що поштову кореспонденцію, зокрема направлений судом судовий наказ із заявою про видачу судового наказу, вручено Товариству більш ніж через місяць після надходження до поштового відділення, тобто після закінчення строку на подання заяви про скасування судового наказу.

Вважав, що вказана обставина стала поважною причиною пропуску строку для подачі заяви про скасування судового наказу, що не враховано судом першої інстанції.

Крім цього, як на підставу скасування ухвали вказував на те, що між сторонами існує спір про право, а тому вирішення справи підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

За наведених обставин просив скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10.09.2018 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення позовної заяви (заяви) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 12 лютого 2018 року Подільським районним судом м. Києва видано судовий наказ.

Згідно з ч. 1 ст. 169 ЦПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має.

Статтею 120 ЦПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно зворотного поштового повідомлення судовий наказ вручено за адресою ТОВ «ТРАНСВОСТОК» Баєв (а.с. 19), проте заяву про скасування судового наказу Товариством подано 21.06.2018, тобто з пропущенням п'ятнадцятиденного строку, встановленого ч. 1 ст. 170 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви про скасування судового наказу з підстав, передбачених ч. 2 ст. 171 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що боржником подано заяву після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 170 ЦПК України.

При цьому, доводи боржника про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу, суд визнав неповажними, зазначивши про те, що суд не вбачає у кадрових змінах Товариства поважність причин пропуску процесуального строку на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Як передбачено ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За приписами частини 2 статті 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 170 цього Кодексу повертається лише в тому випадку, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Звертаючись до суду з клопотанням про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу боржник - ТОВ «ТРАНСВОСТОК» посилався на те, що 01 січня 2018 року між Київською міською дирекцією ПАТ «Укрпошта» та ТОВ «ТРАНСВОСТОК» в особі директора ЛукяненкаС.І. укладено Договір про доставку/вручення поштових відправлень та періодичних друкованих видань через абонементну скриньку № 111.11.4.1-1/1143 (далі - Договір).

Згідно даного Договору відділенням поштового зв'язку № 107 ТОВ «ТРАНСВОСТОК» надано у строкове користування абонентську скриньку № 77.

Уповноваженим представником ТОВ «ТРАНСВОСТОК», якому доручалося одержувати поштову кореспонденцію на підставі довіреності, був начальник департаменту інформаційних технологій та безпеки Товариства ОСОБА_4, який безпосередньо був уповноважений на отримання поштової кореспонденції, що надходила до поштового відділення № 107, адресатом якої є ТОВ «ТРАНСВОСТОК».

Наказом ТОВ «ТРАНСВОСТОК» № 17 від 20.02.2018 ОСОБА_4 звільнено за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

23 лютого 2018 року до поштового відділення № 107 надійшла поштова кореспонденція із Подільського районного суду м. Києва, а саме копія судового наказу від 12.02.2018.

Боржник, посилаючись на те, що уповноважений представник на отримання поштової кореспонденції ОСОБА_4 станом на 23.02.2018 був звільнений, та на підприємстві працював за посадою лише директор Лукяненко С.І., що підтверджується штатним розписом станом на 23.02.2018, а представником поштового відділення, який отримував вказану кореспонденцію шляхом проставляння свого підпису на повідомленні про вручення поштового відправлення, не було повідомлено ТОВ «ТРАНСВОСТОК» про надходження рекомендованого листа у спосіб, передбачений Договором, у зв'язку з чим копія судового наказу отримана Товариством більш ніж через місяць після надходження до поштового відділення, вважав, що строк на подання заяви про скасування судового наказу пропущеного з поважних причин.

Однак, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу та повертаючи заяву з цих підстав, не з'ясував, не дослідив та не надав правової оцінки вказаним обставинам та, відповідно, не навів в своїй ухвалі обґрунтування неприйняття вказаних боржником підстав для поновлення строку.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку лише вказав на те, що кадрові зміни в Товаристві не є поважними причинами пропуску строку на подання заяви про скасування судового наказу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо повернення заяви боржникові з підстав пропущення строку подання заяви без зазначення поважних причин такого пропуску є помилковим.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Судові процедури повинні бути справедливими,тому особа не може бути безпідставно позбавлена на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Враховуючи наведене, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про повернення заяви є безпідставною та перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 369, 374, 379, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСВОСТОК», в інтересах якого діє Флященко Михайло Олексійович, - задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді Л.Д. Махлай

В.А.Кравець