233 № 233/3519/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2018 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2.
Разом з ним у спірному жилому приміщенні зареєстрований його син - відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Проте, відповідач у спірному жилому приміщенні не проживає та ним не користується без поважних причин, особисті речі відповідача у квартирі відсутні. Понад чотири роки тому відповідач виїхав на заробітки та більше за місцем реєстрації не зявлявся.
Через реєстрацію відповідача у спірному жилому приміщенні, він, як власник житла, несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг та обслуговування квартири. Також він не може оформити субсидію для оплати житлово-комунальних послуг.
Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про повне підтримання заявлених позовних вимог та про розгляд справи у його відсутність. В наданій суду заяві позивач не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у звязку з чим судом без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.
Отже, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
За статтею 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї (ч.2).
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У спірному жилому приміщенні з 28 вересня 2005 року зареєстрований син власника квартири ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дана обставина підтверджується копією паспорту відповідача, з відмоткою про місце реєстрації (а.с.7-8); довідкою про склад сімї, виданою Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника» № 7 за № 1454 від 14.05.2018 року (а.с.12).
Відповідач ОСОБА_2 не проживає та не користується спірним жилим приміщенням без поважних причин понад один рік.
Зазначена обставина підтверджується Актом з перевірки паспортного режиму від 05 липня 2018 року (а.с.18), згідно із яким відповідач ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_5 не мешкає з 04 червня 2014 року.
А також показами свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4
Так, свідок ОСОБА_3, сусід сторін, у судовому засіданні пояснив, що влітку 2014 року відповідач ОСОБА_2 виїхав до Російської Федерації на заробітки. З того часу відповідач у квартирі АДРЕСА_6 не зявлявся.
Свідок ОСОБА_4, сусідка сторін, у судовому засіданні пояснила, що з 2014 року відповідач у квартирі АДРЕСА_7 не проживає, оскільки виїхав до Російської Федерації.
За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_2 на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_8.
Отже, позов слід задовольнити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 263-265, 282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_9.
Повний текст рішення складено 05 листопада 2018 року.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: О.В. Каліуш