Справа № 397/885/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2018 року Олександрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Отян О.В.,

при секретарі - Румянцевій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Олександрівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу №397/885/17 за позовною заявою Ясинівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області до ОСОБА_1 , третя особа зі сторони відповідача , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - сектор з питань державної реєстрації Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, про витребування земельних ділянок, визнання недійсною додаткової угоди до договору на право тимчасового користування землею водного фонду, скасування запису про речове право,

за участю : представників позивача адвоката ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідача адвоката ОСОБА_5,

відповідача ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить:

- витребувати земельну ділянку водного фонду 7,6 га, розташовану в с. Омельгород, Олександрівського району, Кіровоградської області з володіння ОСОБА_1 та повернути її в користування власника Ясинівській сільській раді Олександрівського району Кіровоградської області;

- визнати недійсною Додаткову угоду від 29.12.2016 року до договору на право тимчасового користування землею водного фонду від 02.10.2001 року, зареєстровану в реєстрі за №1088 на 43,2 га та зобовязати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку водного фонду 43,2 га, розташовану в с. Омельгород Олександрівського району Кіровоградської області власнику Ясинівській сільській раді Олександрівського району Кіровоградської області шляхом її звільнення;

- скасувати запис про інше речове право №18802540, право оренди земельної ділянки водного фонду, внесений в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 33655184 від 01.02.2017 року.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до ч.1 ст.122 ЗК України та ч.2 ст.4 Закону України «Про оренду землі» визначено, що сільські, селищні та міські ради передають земельні ділянки у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб, і є орендодавцями таких земельних ділянок.

Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою(ч.1 ст.5 цього закону).

Згідно ч.4 ст.59 ЗК України, громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування обєктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об'єктів портової інфраструктури та інших об'єктів водного транспорту.

Відповідно до ч.1 ст.51 Водного кодексу України, у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково- дослідних робіт можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми.

02.10.2001 року між Ясинівською сільською радою, що знаходиться в с.Ясенове Олександрівського району Кіровоградської області в особі сільського голови ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено договір на право тимчасового користування землею Водного фонду, зареєстрованого в реєстрі за №1087. Згідно укладеного договору, орендодавець надав, а орендар прийняв в оренду земельну ділянку водного фонду Ясинівської сільської ради загальною площею - 7,6 га, в тому числі, водного дзеркала - 7,6 га, прибережної зони, що знаходиться в межах с. Ясенове Олександрівського району Кіровоградської області для створення рибного господарства строком на 25 років.

В цей же день, між Ясинівською сільською радою, що знаходиться в с.Ясенове Олександрівського району Кіровоградської області в особі сільського голови ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено договір на право тимчасового користування землею Водного фонду, згідно якого орендарю було передано в оренду земельну ділянку водного фонду Ясенівської сільської ради загальною площею - 43,2 га, в тому числі, водного дзеркала - 43,2 га, прибережної зони, що знаходиться в межах села Ясенове Олександрівського району Кіровоградської області для створення рибного господарства строком на 25 років.

29.05.2013 року Постановою КМУ №420 та у відповідності до ст.51 Водного кодексу України, КМУ затвердив Типовий договір оренди водних обєктів, яка набрала чинності 01.07.2013 року. З метою приведення у відповідність до Постанови КМУ укладені договори, 28.08.2013 року між Ясенівською сільською радою в особі сільського голови ОСОБА_8 та ОСОБА_1, який діяв на підставі довіреності №920 від 17.08.2012 року в інтересах ОСОБА_7 укладено договір про внесення змін до Договору на право тимчасового користування землею водного фонду №1087 від 02.10.2001 року (на 7,3 га), нотаріально посвідченого та зареєстрованого під №825 та договір про внесення змін до Договору на право тимчасового користування землею водного фонду №1088 від 02 жовтня 2001 року (на 43,2 га), нотаріально посвідченого та зареєстрованого під №827.

11.07.2016 року ОСОБА_7 померла, що підтверджується довідкою відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області №669/14.20-04-10, актовий запис про смерть №101 від 12.07.2016 р.

Перехід права оренди на земельну ділянку визначено ст.7 Закону України «Про оренду землі», згідно якої право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи - орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України (2768-14) та цього Закону.

22.12.2016 року ОСОБА_9 (чоловік орендаря ОСОБА_7Й.) подав до Ясинівської сільської ради заяву, посвідчену приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_10 за реєстровим №876, про відмову від прийняття спадщини на право користування ставками, які знаходилися в користуванні його померлої дружини.

23.12.2016 року гр. ОСОБА_1 звернувся з заявою до Ясинівської сільської ради про переведення на нього прав та обовязків орендаря за вищевказаними договорами, мотивуючи свою заяву сумісним використанням з орендарем ОСОБА_7 зазначених вище земельних ділянок.

Рішенням десятої сесії Ясинівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області сьомого скликання №72 від 23.12.2016 року погоджено внесення змін до договорів на право користування землею водного фонду від 02.10.2001 року, зареєстрованих в реєстрі під №1087 та під №1088 та змінено сторону орендаря з ОСОБА_7 на ОСОБА_1 без зміни меж земельної ділянки водного фонду, цільового призначення, інших істотних умов договору та укладення відповідних додаткових угод. Зазначене рішення сесії було прийнято з урахуванням нотаріально посвідченої відмови спадкоємців від переходу права оренди (тимчасового користування на земельні ділянки водного фонду), а також, висновків та рекомендацій постійної комісії сільської ради з земельних питань та норм ст.ст. 12, 93, 124 ЗК України, ст.7 Закону України «Про оренду землі», ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування».

29.12.2016 року земельні ділянки водного фонду 7,3 га та 43,2 га, які були предметом вище укладених договорів, передано в оренду фізичній особі ОСОБА_1 на підставі укладених додаткових угод до Договорів на право тимчасового користування землею водного фонду від 02.10.2001 року.

Безпосередньо обєктом укладених договорів є вода (водний простір) водного обєкта, загальною площею 43,2 га, земельна ділянка під водним обєктом 43,2 га; та вода (водний простір) водного обєкта, загальною площею 7,6 га, земельна ділянка під водним обєктом 7,6 га, розташованих в селі Омельгород Олександрівського району Кіровоградської області , в звязку з чим, відносини, які склалися між сторонами правочинів регулюються Земельним кодексом України, Водним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» та ін.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 1 ст. 781 ЦК України, договір найму припиняється у разі смерті фізичної особи - наймача, якщо інше не встановлено договором або законом.

У випадку смерті фізичної особи - орендаря, договір оренди землі припиняється, п.4 ч.1 ст.31 Закону України «Про оренду землі».

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі, відповідно ч.4 ст.32 ЦК України.

Умовами договорів від 02 жовтня 2001 року в розділі «Предмет договору» визначено, що в разі якщо Орендар (в даному випадку ОСОБА_7Й.) з будь-яких поважних причин невзмозі виконувати обовязки згідно цього договору , Орендодавець (Ясенівська сільська рада ) бере на себе зобовязання укласти новий договір оренди.

Крім того, Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження сумісного використання земельних ділянок з орендарем ОСОБА_7, який має бути укладений в установленому законодавством порядку, згідно умов укладеного договорів від 28.08.2013 року Розділу Інші права та обовязки сторін, а тому, в розумінні ст. 7 Закону України «Про оренду землі», останній не є особою до якої можуть перейти права та обовязки орендаря.

Вище зазначене стало безумовною підставою для прийняття Ясинівською сільською радою рішення «№108 від 31.03.2017 року скасування рішення десятої сесії Ясинівської сільської ради сьомого скликання №72 від 23.12.2016 року «Про погодження на внесення змін до договорів на право тимчасового користування землею водного фонду та укладання додаткових угод».

Позивач вважає, що вище зазначені додаткові угоди від 29.12.2016 року між Ясинівською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області та ОСОБА_1 укладені з порушенням норм законодавства, враховуючи наступне:

1. Додатковою угодою від 29.12.2016 року до договору на право тимчасового користування землею водного фонду від 02.10.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №1087 на 7,6 га, на підставі рішення десятої сесії Ясенівської сільської ради сьомого скликання внесено зміни щодо сторони орендаря в договорі з ОСОБА_7 на ОСОБА_1, в звязку з чим, на останнього покладено всі права та обовязки орендаря за вище вказаним договором. Згідно умов додаткової угоди, остання набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації.

В даному випадку, зазначена угода є неукладеною, в звязку з тим, що договір на право тимчасового користування землею водного фонду від 02.10.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №1087 на 7,6 га та договір про внесення змін до Договору на право тимчасового користування землею водного фонду №1087 від 02.10.2001 року, нотаріально посвідченого та зареєстрованого під №825 - припинив свою дію зі смертю орендаря ОСОБА_7, а зміна умов договору можлива лише за згодою сторін договору, згідно ч.1 ст.651 ЦК України. Крім того, у відповідності до ст.654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно ст.20 Закону України «Про оренду землі» та укладених договорів передбачена обовязкова державна реєстрація договору оренди земельної ділянки. Такий правочин, у відповідності до ч.1 ст.210 ЦК України, є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформація щодо реєстрації права оренди земельної ділянки водного фонду на 7,6 га - відсутня.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до ч.1 ст.215 ЦК (435-15) підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст.203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

У зв'язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК тощо).

Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.

Вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Суди мають відмовляти в позові з такою вимогою. У цьому разі можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги п'ятої ЦК .

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно правової позиції викладеної у постановах Верховного суду України від 02 жовтня 2013 року у справі №6-88цс13 та від 24 вересня 2014 року у справі №6-122цс14, яка за змістом ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України, під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не грунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Статтею 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним. Зазначена стаття застосовується до відносин речово - правового характеру, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володінні не на підставі укладеного з власником договору.

Рішенням дванадцятої сесії Ясинівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області шостого скликання №108 від 31.03.2017 року скасовано (відмінено) рішення десятої сесії Ясинівської сільської ради сьомого скликання №72 від 23.12.2016 року «Про погодження на внесення змін до договорів на право тимчасового користування землею водного фонду та укладання додаткових угод». Тобто, в розумінні ст.1212 ЦК України, прийнятим рішенням Ясинівської сільської ради правова підстава для укладення додаткової угоди від 29.12.2016 року - скасована.

Крім того, 31.03.2017 року на сесії Ясинівської сільської ради розглянуто заяву ОСОБА_1 щодо підписання акту приймання-передачі межових знаків технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 7,6 га, яка розташована в с. Омельгород Олександрівського району Кіровоградської області для риборозведення. За результатами розгляду даної заяви, Ясинівською сільською радою прийнято рішення (оформлене рішенням №109) про відмову в підписанні акта приймання-передачі межових знаків технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі з підстав, смерті орендаря ОСОБА_7, як результат втрати чинності підписаного з нею договору, а також, відсутності підтверджуючих документів про спільну діяльність ОСОБА_1 з ОСОБА_7

Однак, по теперішній час, відповідач продовжує користуватися земельною ділянкою водного фонду 7,6 га без правових підстав, мотивуючи це лише фактом спільного господарювання на вказаній ділянці з орендарем ОСОБА_7 без його документального підтвердження.

Враховуючи вище зазначене, земельна ділянка водного фонду 7,6 га, яка знаходиться в користуванні відповідача на незаконних підставах, підлягає поверненню позивачу (власнику майна) на підставі приписів ст.387, 1212 ЦК України.

2. Додатковою угодою від 29.12.2016 року до договору на право тимчасового користування землею водного фонду від 02.10.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №1088 на 43,2 га, на підставі рішення десятої сесії Ясенівської сільської ради сьомого скликання внесено зміни щодо сторони орендаря в договорі з ОСОБА_7 на ОСОБА_1, в звязку з чим, на останнього покладено всі права та обовязки орендаря за вище вказаним договором. Згідно умов додаткової угоди, остання набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації.

Так як, в 2013 році ТОВ «Інститут дослідження проблем оточуючого середовища України» розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на 43,2 га землі водного фонду, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку: №НВ-017 від 24.04.2017 р., державним реєстратором Олександрівської державної адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_11 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33655184 від 01.02.2017 р. в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис №18802540 про право оренди земельної ділянки водного фонду на підставі укладеної додаткової угоди між позивачем та відповідачем.

Позивач вважає, що вище укладена додаткова угода від 29.12.2016 року є недійсною з наступних підстав:

В розумінні ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору, згідно ч.2 цієї ж статті.

Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України, визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту укладеної додаткової угоди вбачається, що зазначеною угодою вносяться зміни щодо зміни сторони укладеного правочину між Ясинівською сільською радою та ОСОБА_1, який не являється стороною за основним договором, а саме, договором на право тимчасового користування землею Водного фонду від 02.10.2001 року.

В презумпції вище перелічених статей чітко встановлено, що укладення додаткової угоди (тобто зміна умов договору ) можливе лише за участю сторін за основним договором. Сторонами за укладеним договором на право тимчасового користування землею Водного фонду від 02.10.2001 року є Ясинівська сільська рада та ОСОБА_7. Оскільки орендар ОСОБА_7 11.07.2016 року померла, то договір на право тимчасового користування землею Водного фонду від 02.10.2001 року, згідно ст.31 Закону України «Про оренду землі», припинив свою дію.

Поміж іншого, умовами угоди від 02.10.2001 року в розділі Предмет договору визначено, що в разі якщо Орендар (в даному випадку ОСОБА_7Й.) з будь-яких поважних причин невзмозі виконувати обовязки згідно цього договору, Орендодавець (Ясинівська сільська рада ) бере на себе зобовязання укласти новий договір оренди.

Порядок укладення договорів оренди земельної ділянки водного фонду, яка знаходиться в комунальній власності, визначений ст. 123,124,134 ЗК України та ст.51 ВК України.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження сумісного використання земельних ділянок з орендарем ОСОБА_7, який має бути укладений в установленому законодавством порядку та згідно умов укладеного договорів від 28.08.2013 року, де в Розділу «Інші права та обовязки сторін», зазначено право орендаря в установленому законодавстві порядку заключати договори та угоди про сумісне господарювання з іншими субєктами цивільного права, а тому, в розумінні ст.7 Закону України «Про оренду землі», останній не є особою до якої можуть перейти права та обовязки орендаря.

Рішення Ясинівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області №72 від 23.12.2016 року, яким було погоджено на внесення змін до договорів на право тимчасового користування землею водного фонду та укладання додаткових угод, - скасовано (відмінено) рішенням дванадцятої сесії Ясинівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області шостого скликання №108 від 31.03.2017 року. Зазначене рішення сесії №108 є повноважним, законним та прийнятим у відповідності до вимог 33, 42, 46 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин), відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно п. 4 Аналізу окремих питань судової практики, що виникають при застосуванні судами рекомендаційних розяснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» ( п.5 ППВСУ №9) визначено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги.

До теперішнього часу, відповідач продовжує використовувати земельну ділянку водного фонду 43,2 га та жодним чином не реагує на усні та письмові вимоги власника звільнити та не перешкоджати використовувати зазначену земельну ділянку на власний розсуд. В даному випадку, захист права власності позивача можливий у спосіб, передбачений ст.ст.16, 215 ЦК України із застосуванням наслідків недійсності правочину в силу ст.216 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву (т.1 а.с.149-152), в якому просить відмовити Ясинівській сільській раді Олександрівського району у задоволенні позовних вимог. Вказано, що 02.10.2001 року Ясинівською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області було укладено з ОСОБА_7 договір на право тимчасового користування Землею Водного фонду загальною площею 43,2 га в межах села Ясинове ( договір від 02.10.2001 року посвідчений державним нотаріусом Олександрівської ДНК та зареєстровано в реєстрі за № 1088, з наступними змінами від 28.08.2013 року, посвідченими державним нотаріусом Новгородківської РДНК та зареєстровано в реєстрі за № 827) та договір на право тимчасового користування Землею Водного фонду загальною площею 7,6 га в межах села Ясинове ( договір від 02.10.2001 року посвідчений державним нотаріусом Олександрівської ДНК та зареєстровано в реєстрі за № 1087, з наступними змінами від 28.08.2013 року, посвідченими державним нотаріусом Новгородківської РДНК та зареєстровано в реєстрі за № 825).

ОСОБА_7, яка була стороною зазначених договорів, а саме орендарем, 01.01.2014 року було укладено з відповідачем - ОСОБА_1, договір на спільну діяльність. Відповідно до зазначеного договору, діяльність була спільною для досягнення цілей, відповідно до договорів від 02.10.2001 року.

11.07.2016 року гр.ОСОБА_7 померла.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про оренду землі», право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону.

В звязку з тим, що спадкоємець відмовився від права оренди (тимчасового користування) зазначених земельних ділянок, він у відповідності до вимог ст.7 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 12, 93 Земельного Кодексу України, звернувся до Ясинівської сільської ради, як до орендодавця, щодо внесення змін до договорів оренди на право тимчасового користування Землею Водного фонду від 02.10.2001 року, а саме щодо заміни орендаря по зазначеним договорам - ОСОБА_7

Відповідно до рішення сесії Ясинівської сільської ради від 23.12.2016 року за №72, було погоджено внесення змін до договорів на право тимчасового користування землею водного фонду та укладання додаткових угод, а саме замінено сторону по договорам від 02.10.2001 року, зареєстрованим в реєстрі за № 1087 та № 1088 з ОСОБА_7 на ОСОБА_1 без зміни меж земельної ділянки водного фонду, цільового призначення, інших істотних умов договору. Зазначеним рішенням сесії також було уповноважено сільського голову ОСОБА_4 на підписання додаткових угод.

29.12.2016 року між ОСОБА_1В та орендодавцем Ясинівською сільською радою, в особі сільського голови ОСОБА_4, було підписано додаткові угоди до договорів на право тимчасового користування землею водного фонду від 02.10.2001 року, зареєстрованим в реєстрі за № 1087 та № 1088, щодо зміни орендаря.

На підставі рішення сесії Ясинівської сільської ради від 23.12.2016 року за №72, додаткової угоди до договору на право тимчасового користування землею водного фонду від 02.10.2001 року зареєстровано в реєстрі за № 1088, 01.02.2017 року Олександрівською РДА було зареєстровано ОСОБА_1 як орендаря зазначеної земельної ділянки водного фонду, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 01.02.2017 року.

Крім того, на підставі та на виконання рішення сесії Ясинівської сільської ради від 23.12.2016 року за №72, додаткової угоди до договору на право тимчасового користування землею водного фонду від 02.10.2001 року, зареєстровано в реєстрі за №1087, листа Ясинівської сільської ради, яким було надано згоду на відновлення меж земельної ділянки, ОСОБА_1 було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) загальною площею 7,6000 га, для рибогосподарських потреб.

21.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до сесії Ясинівської сільської ради для погодження зазначеної технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 7,6000 га.

Відповідно до рішення сесії Ясинівської сільської ради від 31.03.2017 року за №109, йому було відмовлено в підписанні акта приймання-передачі межових знаків технічної документації із землеустрою.

Крім того, відповідно до рішення сесії Ясинівської сільської ради від 31.03.2017 року за № 108 було скасовано (відмінено) рішення десятої сесії Ясинівської сільської ради від 23.12.2016 року за № 72 «Про погодження на внесення змін до договорів на право тимчасового користування землею водного фонду та додаткових угод».

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області у цивільній справі за № 397/1119/17 н/п: 2/397/34/18, було задоволено позовні ОСОБА_1 та визнано протиправним та скасовано рішення Ясинівської сільської ради шостого скликання, від 31.03.2017 року за № 108 «Про скасування (відміну) рішення десятої сесії Ясенівської сільської ради, від 23.12.2016 року за № 72 «Про погодження на внесення змін до договорів на право тимчасового користування землею водного фонду та додаткових угод»; визнано протиправним та скасовано рішення Ясинівської сільської ради шостого скликання, від 31.03.2017 року за № 109 «Про відмову у підписанні акта приймання-передачі межових знаків на зберігання в технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 7,6 га.

Ст. 19 Конституції України та ч.3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, повязані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Законом України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право на усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Так, відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.1 ст.122 ЗК України до повноважень органів виконавчої влади, Верховної ОСОБА_11 Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ч.1 ст.123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу органу місцевого самоврядування. Таким чином, одержавши листа, в якому Ясинівська сільська рада надала згоду на відновлення меж земельної ділянки загальною площею 7,6000 га. та на виконання рішення сесії Ясинівської сільської ради від 23.12.2016 року за № 72, додаткової угоди до договору на право тимчасового користування землею водного фонду від 02.10.2001 року зареєстровано в реєстрі за № 1087, ОСОБА_1, як стороною договору, і було замовлено та виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) загальною площею 7,6000 га, для рибогосподарських потреб, з метою здійснення її подальшої державної реєстрації.

Порядок передачі земельних ділянок в оренду встановлений ст.124 ЗК України, згідно з якою передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Таким чином, ОСОБА_1, як свідомий громадянин та особа, яка використовувала цю земельну ділянку разом з орендарем і виявила бажання стати орендарем, у відповідності до ст.7 Закону України «Про оренду землі», звернувся до орендодавця - Ясинівської сільської ради про внесення змін до договорів оренди на право тимчасового користування Землею Водного фонду від 02.10.2001 року. Сільською радою зазначене звернення ОСОБА_1 було задоволено.

Обовязки орендаря за зазначеними додатковими угодами ОСОБА_1 виконує сумлінно, постійно сплачує орендодавцеві орендну плату.

Відповідно до ст.141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а)добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б)вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Згідно ч.1 ст.215, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 ЦК України.

Підстав для припинення права користування земельними ділянками немає.

Позивач зазначає, що додаткові угоди від 29.12.2016 року до договорів на право тимчасового користування землею водного фонду від 02.10.2001 року, укладені з порушенням норм чинного законодавства. Але зазначені додаткові угоди були укладені субєктом владних повноважень - Ясинівською сільською радою, а відповідач ОСОБА_1 їх підписав і сумлінно виконує.

Позивач також зазначає, що умовами угоди від 02.20.2001 року в розділі Предмет договору визначено, що в разі якщо Орендар з будь-яких поважних причин не в змозі виконувати обовязки згідно договору, Орендодавець бере на себе зобовязання укласти новий договір оренди. Зазначена норма договору є нечинною, оскільки договором про внесення змін від 28.08.2013 року, посвідченим державним нотаріусом Новгородківської РДНК та зареєстровано в реєстрі за № 827, та договором з наступними змінами від 28.08.2013 року, посвідченим державним нотаріусом Новгород РДНК та зареєстровано в реєстрі за № 825, - зазначені підстави у розділі Предмет договору - відсутні.

Оскільки ОСОБА_1 жодним чином не порушував умови чинних договорів оренди та додаткових угод, він не може бути належним відповідачем по даній справі - не він приймав рішення сесії Ясинівської сільської ради від 23.12.2016 року за № 72, не він своїми діями порушив норми чинного законодавства. Як зазначає у своєму позові позивач - норми чинного законодавства порушив сам позивач - Ясинівська сільська рада.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 належним чином користується земельними ділянками у відповідності до вимог основних договорів оренди на право тимчасового користування Землею Водного фонду від 02.10.2001 року, та додаткових угод від 29.12.2016 року до договорів на право тимчасового користування землею водного фонду від 02.10.2001 року, ніяких норм діючого законодавства своїми діями він не порушував, також має переважне право на укладання договору оренди землі - вважає, що позовні вимоги Ясинівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області незаконними та необґрунтованими, такими, що суперечать нормам Конституції України, Цивільного Кодексу України, Земельного кодексу України, ЗУ «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. При цьому, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

На підставі зазначеного вважає, що вимоги позивача є безпідставними, незаконними.

Представником позивача подано відповідь на відзив (т.1 а.с.186-189) в якому зазначено , що заперечення та вимоги відповідача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідач, спростовуючи обставини справи, викладені в позовній заяві Ясинівської сільської ради, посилається на норми ст.124 ЗК України, згідно з якою передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Порядок передачі в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Оскільки, ОСОБА_1 використовував земельну ділянку разом з орендарем ОСОБА_12, на підставі договору про спільну діяльність, то в силу ст.7 Закону України «Про оренду землі», останній мав переважне право на укладення договору оренди землі.

На підтвердження своєї позиції відповідачем надано договір про спільну діяльність від 01 січня 2014 року начебто укладеного між ним та ОСОБА_7.

Однак з такими доводами відповідача погодитись неможливо, враховуючи вимоги ст. 123, 124, 134 ЗК України та ст.51 ВК України, якими безпосередньо регулюється порядок укладення договорів оренди землі, яка перебуває в комунальній власності. До того ж, як зазначає сам відповідач в своєму відзиві, саме укладення договору оренди між власником землі та орендодавцем, а не додаткової угоди до договору оренди землі.

Згідно вимог вище вказаних статей, передача в оренду земельних ділянок комунальної власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів, за наявності паспорта водного обєкта, шляхом укладення нових договорів оренди землі.

Натомість, між позивачем та відповідачем були укладені-додаткові угоди до договору на право тимчасового користування землі Водного фонду, сторонами за якими виступали Ясинівська сілька рада та ОСОБА_7, за відсутності водних паспортів та проведення аукціону (земельних торгів). Паспорта водних обєктів «Ставок площею 43,2000 га розташований на території Ясинівської сільської ради с. Омельгород Олександрівського району Кіровоградської області » та «Ставок площею 14,1582 га розташований на території Ясинівської сільської ради с. Омельгород Олександрівського району Кіровоградської області » (зміна площі земельної ділянки під водним обєктом з 7,6 га на 14,1582 з урахуванням прибережних захисних смуг) виготовлені лише в травні 2017 році на замовлення Ясинівської сільської ради.

Крім того, відповідач, зазначаючи про наявність спільної діяльності, не надає жодних доказів на підтвердження існування таких правовідносин, окрім надання копії договору про спільну діяльність. Однак,так як, ОСОБА_1 є повним і незаперечним власником будь-яких доходів за даним договором, відповідно до п.8.1. розділу 8 вказаного договору, останній в силу п.64.6 ст.64 Податкового кодексу України, має перебувати на обліку у контролюючих органах та виконувати обовязки платника податків. Так, відповідно до вказаного пункту ПК України, на обліку у контролюючих органах повинні перебувати угоди про розподіл продукції, договори управління майном (крім договорів щодо операцій, визначених у другому реченні абзацу другого підпункту 5 пункту 180.1 статті 180 цього Кодексу) та договори про спільну діяльність на території України без створення юридичних осіб, на які поширюються особливості податкового обліку та оподаткування діяльності за такими договорами (угодами), визначені цим Кодексом. У контролюючих органах не обліковуються договори про спільну діяльність, на які не поширюються особливості податкового обліку та оподаткування спільної діяльності, визначені цим Кодексом. Кожен учасник таких договорів перебуває на обліку у контролюючих органах та виконує обов'язки платника податків самостійно. Взяття на облік договору або угоди здійснюється шляхом додаткового взяття на облік управителя майна, учасника договору про спільну діяльність або угоди про розподіл продукції як платника податків відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору або угоди. Заяву про взяття на облік такий платник податків зобов'язаний подати протягом 10 календарних днів після реєстрації договору або угоди або після набрання ним чинності, якщо відповідно до законодавства реєстрація договору не проводиться.

Крім того, п.7.1. договору про спільну діяльність зазначено, що грошові та майнові внески сторін, а також майно, створене або придбане сторонами в результаті сумісної діяльності, відображається в окремому балансі ОСОБА_1, який ведеться в порядку узгодженому з ОСОБА_7 Баланс відповідач також не надає на підтвердження спільної діяльності з ОСОБА_7

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою, згідно ч.4 вказаної статті.

Зазначає, що на неодноразові вимоги голови сільської ради ОСОБА_4 до ОСОБА_1 надати примірник договору про спільну діяльність з ОСОБА_7, останній так і не виконав. В звязку з чим, сільською радою було прийнято рішення №109 від 31.03.2017 року (скасоване рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.03.2018 року) про відмову в підписанні акта приймання-передачі межових знаків технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі по 7,6 га землі водного фонду саме з підстав відсутності в сільській раді підтверджуючих документів про спільну діяльність з орендарем ОСОБА_7 Примірник договору ОСОБА_1 надав вже безпосередньо до суду, як додаток до своїх заперечень проти позову Ясинівської сільської ради, а тому, у позивача існують обґрунтовані сумніви щодо природи існування договору про спільну діяльність.

Крім зазначеного, відповідач вважає, що умови угод від 02.10.2001 року в розділі Предмет договору, яким визначено, що в разі якщо орендар з будь-яких поважних причин невзмозі виконувати обовязки згідно договору, орендодавець бере на себе зобовязання укласти новий договір оренди, є нечинною, оскільки договір на право тимчасового користування землею водного фонду №1088 від 02.10.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №827 на 7,6 га та договір про внесення змін до Договору на право тимчасового користування землею водного фонду №1087 від 02.10.2001 року, нотаріально посвідченого та зареєстрованого під №825 - зазначені підстави у розділі Предмет договору - відсутні; а тому, ОСОБА_1 правомірно користується земельними ділянками водного фонду на підставі укладених додаткових угод.

Однак, з такими доводами відповідача погодитись неможливо, оскільки, як вже зазначалось позивачем в своїй позовній заяві, в розумінні ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору, згідно ч.2 цієї ж статті.

Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України, визначено, що зміна або розірвання договору пускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту укладеної додаткової угоди вбачається, що зазначеною угодою вносяться зміни щодо зміни сторони укладеного правочину між Ясинівською сільською радою та ОСОБА_1, який не являється стороною за основним договором, а саме, договором на право тимчасового користування землею Водного фонду від 02.10.2001 року.

В презумпції вище перелічених статей чітко встановлено, що укладення додаткової угоди (тобто зміна умов договору ) можливе лише за участю сторін за основним договором. Сторонами за укладеним договором на право тимчасового користування землею Водного фонду від 02.10.2001 року є Ясенівська сільська рада та ОСОБА_7. Оскільки орендар ОСОБА_7 11.07.2016 року померла, то договори на право тимчасового користування землею Водного фонду від 02.10.2001 року за №1087, №1088, припинили свою дію в силу ст.31 Закону України «Про оренду землі» та ст.ст. 792, 781 ЦК України.

Представником відповідача подано заперечення (т.1 а.с.214-216) в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Вимоги Ясинівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області є незаконними та необгрунтованими, такими, що суперечать нормам ЦК України.

1. У відповіді на відзив позивач вказує на невиконання відповідачем вимог п.64.6 ст.64 Податкового кодексу України, у відповідності до яких відповідач повинен перебувати на обліку у контролюючих органах та виконувати обовязки платника податків.

Спільна діяльність це коли сторони (учасники) договору про спільну діяльність зобов'язуються спільно діяти (без створення юридичної особи) для досягнення певної мети, що не суперечить чинному законодавству.

Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без такого об'єднання. Кількість сторін учасників договору про спільну діяльність чинним законодавством не обмежується. Тобто таких сторін може бути дві і більше. Крім того, в гл. 77 Цивільного кодексу України немає обмежень щодо статусу суб'єктів спільної діяльності, ними можуть бути як юридичні особи резиденти, так і фізичні особи, і нерезиденти.

Відповідно до ст.1131 цього Кодексу договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Крім того, частиною другою цієї статті встановлено, що умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спірних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій, та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Статтею 1133 Цивільного кодексу встановлено, що вкладом учасника вважається все те, що він вносить у спільну діяльність (спільне майно), в тому числі кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв'язки.

Прибуток, одержаний учасниками договору простого товариства в результаті їх спільної діяльності, розподіляється пропорційно вартості вкладів учасників у спільне майно, якщо інше не встановлено договором простого товариства або іншою домовленістю учасників.

Особливості оподаткування для договорів про спільну діяльність встановлені Податковим кодексом України стосовно податку на додану вартість.

Так, відповідно до п.64.6 ст.64 Податкового кодексу України, на обліку у контролюючих органах повинні перебувати угоди про розподіл продукції, договори управління майном ( крім договорів щодо операцій, визначених у другому реченні абзацу другого пп.5 п. 180.1 ст.180 цього Кодексу) та договори про спільну діяльність на території України без створення юридичних осіб, на які поширюються особливості податкового обліку та оподаткування діяльності за такими договорами (угодами), визначені цим Кодексом.

У податковому обліку оподаткування спільної діяльності на території України без створення юридичної особи віднесено до оподаткування операцій особливого виду. Головною вимогою оподаткування спільної діяльності є наявність договору про спільну діяльність.

А головною особливістю є те, що облік результатів спільної діяльності ведеться платником податку, уповноваженим на це іншими сторонами згідно з умовами договору, окремо від обліку господарських результатів такого платника податку.

Відповідно до п. 1.3 розділу І Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 року за № 1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 22.04.2014 року за № 462), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 року за № 1562/20300, взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають усі платники податків.

Взяття на облік у контролюючих органах юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, а також самозайнятих осіб здійснюється незалежно від наявності обов'язку щодо сплати того чи іншого податку та збору.

Відповідно до п. 1.5 розділу І, дія цього Порядку поширюється на платників податків - юридичних осіб (резидентів та нерезидентів), їх відокремлені підрозділи та постійні представництва нерезидентів, а також самозайнятих осіб.

Пунктом 3.5 розділу III зазначеного Порядку визначено, підставою для взяття на облік договору про спільну діяльність є прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію платником ПДВ.

Згідно з пунктом. 4.6 розділу IV Порядку, для взяття на облік договору про спільну діяльність уповноважена особа подає контролюючого органу за своїм основним місцем обліку одночасно із реєстраційною заявою платника ПДВ - заяву за формою № 1-ОПП та копію договору (контракту) про спільну діяльність.

Таким чином, договори про спільну діяльність між юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями обліковуються в контролюючих органах за умови, що на такі договори поширюються особливості податкового обліку та оподаткування діяльності за такими договорами, визначені положеннями ПКУ і уповноважена особа за такими договорами зареєстрована платником ПДВ.

Зазначений порядок застосовується до тих договорів про спільну діяльність, за якими провадиться господарська діяльність на території України або метою яких є отримання доходів, що підлягають оподаткуванню відповідно до розділу III Податкового кодексу, та уповноваженим платником у частині ведення обліку є платник податку на прибуток.

Відповідно до пп.14.1.36 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що повязана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Облік результатів спільної діяльності на території України без створення юридичної особи застосовується до тих договорів про спільну діяльність, за якими провадиться господарська діяльність на території України або метою яких є отримання доходів, що підлягають оподаткуванню відповідно до розділу III Податкового кодексу.

Згідно з пп. 153.14.5 п. 153.14 ст. 153 Податкового кодексу для цілей оподаткування господарські відносини між учасниками спільної діяльності прирівнюються до відносин на основі окремих цивільно-правових договорів. Крім того, пп. 153.14.3 цього пункту встановлено, що виплата (нарахування) частини прибутку, отриманого учасниками спільної діяльності, оподатковується за ставкою, встановленою п. 151.1 ст. 151 цього Кодексу, особою, уповноваженою вести облік результатів спільної діяльності до/або під час такої виплати.

Підпунктами 136.1.3 та 136.1.14 п. 136.1 ст. 136 цього Кодексу встановлено, що не враховуються при визначенні об'єкта оподаткування грошові або майнові внески згідно з договорами про спільну діяльність на території України без створення юридичної особи, а також кошти або майно, які повертаються учаснику договору про спільну діяльність без створення юридичної особи, в разі припинення, розірвання або внесення відповідних змін до договору про спільну діяльність, але не більше вартості вкладу.

Таким чином, у відповідності до п. 1.5 розділу І Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 року № 1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 22.04.2014 року за №462), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 року за № 1562/20300, зазначеного Порядку не поширюється на відносини, які склались у сторін договору про спільну діяльність від 01.01.2014 року - ОСОБА_1 та ОСОБА_7

2. Щодо відображення в окремому балансі ОСОБА_1 грошових та майнових внесків сторін, а також майна, створеного або придбаного сторонами в результаті сумісної діяльності, у відповідності до п.7.1 договору про спільну діяльність, необхідно зазначити, що за час дії договору створеного або придбаного майна в результаті сумісної діяльності - у сторін не було.

Крім того, у відповідності до п.5.1. зазначеного договору, ведення спільних справ за даним Договором здійснюється сторонами за їх спільною згодою.

3. Щодо твердження представника позивача про наявність сумнівів щодо природи існування договору про спільну діяльність, про те, що примірник договору позивач отримав лише як додаток до заперечень проти позову Ясинівської сільської ради, зазначені твердження не відповідають дійсності, а саме.

Відповідно до довідки за № 158 від 28.10.2016 року, що була видана Ясинівською сільською радою, позивач зазначає: «що ОСОБА_1 з орендарем земельного фонду ОСОБА_7 (договори оренди № 1088 від 2.10.2001 року площею 43,2 га та № 1087 від 2.10.2001 року площею 7,6 га) разом використовували вищезгадані землі за договором сумісного господарювання».

У рішенні сесії Ясинівської сільської ради від 23.12.2016 року за №72 в мотивувальній частині також зазначено: « гр.ОСОБА_1, який використовував дані земельні ділянки водного фонду, загальною площею 50,80 га. разом з орендарем...».

Відповідач особисто надавав позивачу - Ясинівській сільській раді в особі голови ОСОБА_4, примірник договору про спільну діяльність у 2014 році.

Ухвалою Олександрівського районного суду від 19.08.2017 року було відкрито провадження по цивільній справі № 397/1119/17 за позовом ОСОБА_1 до Ясинівської сільської ради, одним із додатків до позовної заяви був зазначений договір про спільну діяльність. Ухвалу про відкриття провадження по справі з копією позовної заяви та додатками - позивач отримав.

Крім того, позивач - Ясинівська сільська рада, кожного року отримувала грошові кошти у вигляді орендної плати як від ОСОБА_7 так і від ОСОБА_1, і жодних питань у позивача не виникало. Кошти платникам не повертались.

Позивач зазначає, що додаткові угоди від 29.12.2016 року до договорів на право тимчасового користування землею водного фонду від 02.10.2001 року, укладені з порушенням норм чинного законодавства. Але зазначені додаткові угоди були укладені субєктом владних повноважень - Ясинівською сільською радою, а відповідач ОСОБА_1 їх підписав і сумлінно виконує.

Оскільки ОСОБА_1 жодним чином не порушував умови чинних договорів оренди та додаткових угод, він не може бути належним відповідачем по даній справі - не він приймав рішення сесії Ясинівської сільської ради від 23.12.2016 року за № 72, не він своїми діями порушив норми чинного законодавства. Як зазначає у своєму позові позивач - норми чинного законодавства порушив сам позивач - Ясинівська сільська рада.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 належним чином користується земельними ділянками у відповідності до вимог основних договорів оренди на право тимчасового користування Землею Водного фонду від 02.10.2001 року, та додаткових угод від 29.12.2016 року до договорів на право тимчасового користування землею водного фонду від 02.10.2001 року, ніяких норм діючого законодавства своїми діями він не порушував, також має переважне право на укладання договору оренди землі - вважає позовні вимоги Ясинівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області незаконними та необґрунтованими, такими, що суперечать нормам Конституції України, Цивільного Кодексу України, Земельного кодексу України, ЗУ «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі зазначеного вважає, що вимоги позивача є безпідставними, необгрунтованими, незаконними.

За ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28.09.2017 року (т.1 а.с.86-88), залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 25.10.2017 року (т.1 а.с.117-121) зупинено провадження по даній цивільній справі до набрання законної сили судовим рішення по цивільній справі № 397/1119/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до Ясинівської сільської ради про визнання протиправними та скасування рішень сільської ради.

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 08.05.2018 року (т.1 а.с.130-131) поновлено провадження у даній цивільній справі.

Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-017 від 24.04.2017 року (т.1 а.с.26-28) Ясинівській сільській раді належить земельна ділянка кадастровий номер :55:000:7501, площею 43,2 га. для рибогосподарських потреб, що розташована в с. Омельгород Олександрівського району Кіровоградської області.

Згідно договору на право тимчасового користування землею Водного фонду від 02.10.2001 року, укладеного між Ясенівською сільською радою в особі сільського голови ОСОБА_6 (орендодавець) та ОСОБА_7 (орендар), посвідченого державним нотаріусом Олександрівської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 та зареєстрованого в реєстрі за №1087, на підставі рішення сесії Ясинівської сільської ради №113 від 27.06.2001 року Ясенівська сільська рада надала, а ОСОБА_7 прийняла в оренду земельну ділянку водного фонду Ясенівської сільської ради загальною площею 7,6 га, в тому числі водного дзеркала 7,6 га, що знаходиться в межах с. Ясенове Олександрівського району Кіровоградської області, в тимчасове користування для створення рибного господарства на 25 років (т.1 а.с.18).

Згідно договору на право тимчасового користування землею Водного фонду від 02.10.2001 року, укладеного між Ясенівською сільською радою в особі сільського голови ОСОБА_6 (орендодавець) та ОСОБА_7 (орендар), посвідченого державним нотаріусом Олександрівської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 та зареєстрованого в реєстрі за №1088, на підставі рішення сесії Ясинівської сільської ради №108 від 27.06.2001 року Ясенівська сільська рада надала, а ОСОБА_7 прийняла в оренду земельну ділянку водного фонду Ясенівської сільської ради загальною площею 43,2 га, в тому числі водного дзеркала 43,2 га, що знаходиться в межах с. Ясенове Олександрівського району Кіровоградської області, в тимчасове користування для створення рибного господарства на 25 років (т.1 а.с.19).

28.08.2013 року між Ясенівською сільською радою (орендодавць) та ОСОБА_1, що діяв на підставі довіреності №920 від 17.08.2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 (орендар), було укладено Договір про внесення змін до Договору на право тимчасового користування землею водного фонду №1087 від 02.10.2001 року, який посвідчено державним нотаріусом Новгородківської районної державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Олександрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_14 та зареєстрованого в реєстрі за №825. Згідно умов договору орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування водний обєкт рекреаційних, спортивних, туристичних цілей шляхом виробництва рибної продукції, який розташований в с.Омельгород Олександрівського району Кіровоградської області строком на 25 років. Обєктом оренди є вода (водний простір) водного обєкта загальною площею 7,6 га, земельна ділянка під водним обєктом 7,6 га. (т.1 а.с.20-22).

Також, 28.08.2013 року між Ясенівською сільською радою (орендодавць) та ОСОБА_1, що діяв на підставі довіреності №920 від 17.08.2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 (орендар), було укладено Договір про внесення змін до Договору на право тимчасового користування землею водного фонду №1088 від 02.10.2001 року, який посвідчено державним нотаріусом Новгородківської районної державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Олександрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_14 та зареєстрованого в реєстрі за №827. Згідно умов договору орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування водний обєкт рекреаційних, спортивних, туристичних цілей шляхом виробництва рибної продукції, який розташований в с.Омельгород Олександрівського району Кіровоградської області строком на 25 років. Обєктом оренди є вода (водний простір) водного обєкта загальною площею 43,2 га, земельна ділянка під водним обєктом 43,2 га. (т.1 а.с.23-25).

За повідомленням Олександрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану №669 від 21.03.2017 року (т.1 а.с.29) ОСОБА_7 померла 11.07.2016 року, актовий запис про смерть №101 від 12.07.2016 року складений вказаним відділом.

Згідно заяви ОСОБА_9 від 22.12.2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_10 та зареєстрованої в реєстрі за №876 (т.1 а.с.30) він відмовився від прийняття спадщини на право користування ставками, які знаходяться в с. Омельгород Олександрівського району Кіровоградської області на території Ясенівської сільської ради, які перебували в оренді його дружини ОСОБА_7, котра померла 11.07.2016 року; не заперечує проти передачі в оренду вказаних ставків ОСОБА_1

Згідно рішення №72 десятої сесії Ясинівської сільської ради сьомого скликання від 23.12.2016 року в звязку зі смертю фізичної особи-орендаря ОСОБА_7 та бажання фізичної особи ОСОБА_1 стати орендарем земельних ділянок водного фонду вирішено погодити внесення змін до договорів на право користування землею водного фонду від 02.10.2001 року, зареєстрованих в реєстрі за №1087 та №1088, укладених між Ясинівською сільською радою, в особі сільського голови ОСОБА_6 та ОСОБА_7, змінити сторону орендаря з ОСОБА_7 на ОСОБА_1 без зміни меж земельної ділянки водного фонду, цільового призначення, інших істотних умов договору та укласти відповідні додаткові угоди. Укласти додаткові угоди до договорів на право тимчасового користування землею водного фонду та зареєструвати у відповідності до чинних вимог законодавства. Уповноважити сільського голову ОСОБА_4 на підписання додаткової угоди (т.1 а.с.31).

29.12.2016 року між Ясинівською сільською радою та ОСОБА_1 укладено Додаткові угоди до Договорів на право тимчасового користування землею Водного фонду від 02.10.2001 року, зареєстрованих в реєстрі за №1088 та 1087, згідно з якими в звязку зі смертю фізичної особи орендаря ОСОБА_7, змінено сторону орендаря на ОСОБА_1 без зміни земельних ділянок водного фонду, цільового призначення та інших істотних умов договорів; покладено на ОСОБА_1 всі права та обовязки орендаря за вказаними договорами. Угода набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації (т.1 а.с.32, 33).

З листа Ясинівської сільської ради за вих. №87 від 17.03.2017 року (т.1 а.с.34), адресованому ОСОБА_1 вбачається, що в зазначеній технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 7,6 га не зазначено, що він є орендарем зазначеної ділянки, в договорі оренди не зазначено, що він є орендар, ним не подані відповідні документа для підтвердження, тому сільська рада не може погодити технічну документацію та просять надати документ, в якому вказано, що він дійсно з орендарем ОСОБА_7 вели сумісне господарювання.

З заяви ОСОБА_1 від 21.03.2017 року (т.1 а.с.35), адресованої голові Ясинівської сільської ради вбачається, що в поданій ним технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки водного фонду, загальною площею 7,6 га, ніяким чином не може бути зазначено, що він являється орендарем згаданої ділянки. Орендарем до цього часу є ОСОБА_7 Предметом технічної документації є встановлення меж земельної ділянки. Витребування будь-яких документів, поза межами даної документації, є не законним і буде оскаржено в контролюючих органах. Якщо у них є претензії до технічної документації, площі, меж чи такого іншого, просить викласти їх письмово на належному професійному рівні в передбачений законом термін, для усунення недоліків проектною організацією. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки водного фонду, загальною площею 7,6 га є складовою державної реєстрації Додаткової угоди до Договору на право тимчасового користування земель водного фонду від 02.10.2001 року №1087 та носить суто технічний характер, так як договір є діючим. Межі по даному договору були встановлені ще в 2001 році.

З листа Ясинівської сільської ради за вих. №98 від 04.04.2017 року (т.1 а.с.38), адресованому ОСОБА_1 вбачається, що відповідно до довідки Олександрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_7, з якою був заключений Договір на право тимчасового користування землею Водного фонду від 02.10.2001 року, померла 11.07.2016 року, про що свідчить актовий запис про смерть №101 від 12.07.2016 року, складений даним відділом. Відповідно до ст.781 ЦК України договір найму припиняється у разі смерті фізичної особи наймача, якщо інше не передбачено договором або законом. Спадкоємці померлої, а саме ОСОБА_9 написав відмову від прийняття спадщини на право користування ставками. В даному договорі не було внесено пункту про право на успадкування оренди земель водного фонду. А тому, договір на право тимчасового користування землею водного фонду від 02.10.2001 року, укладений між Ясинівською сільською радою та ОСОБА_7 вважати припиненим. Сільська рада не має права погодити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення межземельної ділянки водного фонду загальною площею 7,6 га, і державна реєстрація додаткової угоди до Договору на право тимчасового користування земель водного фонду від 02.10.2001 року №1087 після смерті орендаря є порушенням законодавчих актів.

Рішенням №108 дванадцятої сесії шостого скликання Ясинівської сільської ради від 31.03.2017 року «Про скасування рішення десятої сесії сільської ради сьомого скликання №72 від 23.12.2016 року» встановлено, що Ясинівська сільська рада вирішила скасувати (відмінити) рішення десятої сесії Ясинівської сільської ради сьомого скликання №72 від 23 грудня 2016 року «Про погодження на внесення змін до договорів на право тимчасового користування землею водного фонду та укладання додаткових угод» (т.1 а.с.36).

Рішенням №109 дванадцятої сесії сьомого скликання Ясинівської сільської ради від 31.03.2017 року «Про відмову в підписанні акта приймання-передачі межових знаків на зберігання в технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 7,6000 га. встановлено, що сесія сільської ради вирішила відмовити в підписанні акта приймання-передачі межових знаків технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) так як в звязку з смертю орендатора ОСОБА_7 договір №1087 площею 7,6 га втратив чинність, а ОСОБА_1 не є орендарем даної земельної ділянки і в сільській раді не має підтверджувальних документів про спільну діяльність з орендарем, тому в технічній документації не повинно бути вказано, що ОСОБА_1 являється користувачем даної земельної ділянки, а в акті приймання-передачі межових знаків не може бути вказано, що дана ділянка перебуває у користуванні ОСОБА_1, тому межі не можуть передаватись на зберігання даній особі (т.1 а.с.37).

Згідно довідки Ясинівської сільської ради №158 від 28.10.2016 року (т.1 а.с.57, 169) ОСОБА_1 з орендарем земельного фонду ОСОБА_7 (договори оренди №1088 та №1087 від 02.10.2001 року, площею 43,2 га та 7,6 га) разом використовували землі за договором сумісного господарювання; за час сумісної діяльності ставки щорічно зариблювалися, проводилися заходи з благоустрою та поліпшення обєкту оренди, виділено місце загального водокористування; орендна плата вносилась постійно та в повному обсязі. Претензій до ОСОБА_1 та ОСОБА_7 у сільської ради за час господарської діяльності та їх сумісного використання земель водного фонду не виникало.

01.01.2014 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 було укладено Договір про спільну діяльність (т.1 а.с.58-60, 163-165), за яким сторони зобов'язалися без обєднання вкладів учасників та з обєднанням зусиль, спільно діяти для збереження потивного екологічного фону земель сільськогосподарського призначення; охорони, відтворення та нагляду за обєктами флори та фауни на землях сільськогосподарського призначення; створення рекреаційної зони на землях сільськогосподарського призначення згідно договорів на право тимчасового користування землею водного фонду №1088 та 1087 від 02.10.2001 року (серія бланків АЕЕ 212521 та АЕЕ №212518 відповідно) із змінами та доповненнями. Керівництво за даним договором, а також ведення спільних справ доручено ОСОБА_1, який є повноважним представником ОСОБА_7, керує всією сумісною діяльністю та чинить усі необхідні юридичні дії та акти для досягнення поставленої за договором цілі без нотаріального доручення. Договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 01.10.2026 року.

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.03.2018 року, що набрало законної сили (т.1 а.с.124-129, 157-162) визнано протиправним та скасовано рішення Ясинівської сільської ради шостого скликання, від 31.03.2017 року за № 108 «Про скасування (відміну) рішення десятої сесії Ясенівської сільської ради, від 23.12.2016 року за № 72 «Про погодження на внесення змін до договорів на право тимчасового користування землею водного фонду та укладення додаткових угод»; визнано протиправним та скасовано рішення Ясинівської сільської ради шостого скликання, від 31.03.2017 року за № 109 «Про відмову у підписанні акта приймання-передачі межових знаків на зберігання в технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 7,6000 га.

На ставки площею 43,2 га та 14,1582 га, розташовані в с. Омельгород на території Ясинівської сільської ради було виготовлено паспорти (т.1 а.с.190-191, 192-193).

Реєстрація додаткової угоди від 29.12.2016 року до Договору на право тимчасового користування землею Водного фонду від 02.10.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №1088 підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (т.1 а.с.155-156).

Листом сільського голови Ясинівської сільської ради (т.1 а.с.168) надано згоду на відновлення меж земельної ділянки загальною площею 7,6 га, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Олександрівський район, Ясинівська сільська рада, с. Омельгород та надана в оренду на 25 років для риборозведення, згідно договору оренди землі від 02.10.2001 року.

Квитанціями від 07.08.2017 року та податковими повідомленнями-рішеннями від 27.06.2017 року (т.1 а.с.170, 171) підтверджується сплата ОСОБА_1 орендної плати в сумі 3042,91 грн., 9272,16 грн. та 10000 грн.

Відносини , що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин , що виникають внаслідок укладання правочинів , у тому числі договору оренди земельної ділянки та земельних правовідносин щодо захисту прав на землю , та вважає за необхідне керуватися главою 16 ЦК України «Правочини», ЗК України ,ВК України , Законом України «Про оренду землі» .

Згідно ч.5 ст.126 ЗК України - право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про оренду землі" укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Згідно ч.1 ст.210 ЦК України - правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1-5 ст.215 ЦК України - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому майно.

Виходячи з викладеного , суд приходить до наступного висновку.

Згідно договорів №1087,1088 на право тимчасового користування землею Водного фонду від 02.10.2001 року, укладених між Ясинівською сільською радою та ОСОБА_7 , сільська рада надала, а ОСОБА_7 прийняла в оренду дві земельні ділянки водного фонду вказаної сільської ради , загальною площею -7,6 га та 43,2 га, в тимчасове користування для створення рибного господарства на 25 років .

Договорами від 28.08.2013 року про внесення змін до наведених Договорів на право тимчасового користування землею водного фонду №№1087,1088 від 02.10.2001 року, укладених між Ясинівською сільською радою та ОСОБА_1, що діяв на підставі довіреності ОСОБА_7 , були внесені відповідні зміни.

ОСОБА_7 , що є орендарем за наведеними договорами ,померла 11.07.2016 року.

Спадкоємець після її смерті , ОСОБА_9, заявою від 22.12.2016 року відмовився від прийняття спадщини на право користування наведеними ставками.

За договором про спільну діяльність від 01.01.2014 року , що був укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_1, визначено їх спільну діяльність для досягнення цілей, відповідно до наведених договорів №1088,1088 на право тимчасового користування землею Водного фонду від 02.10.2001 року, терміном дії з часу підписання до 01.10.2026 року.

Згідно абз.5 ч.1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» - договір оренди землі припиняється в разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки .

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про оренду землі» - право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи - орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону.

Згідно ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» - перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

А тому , суд приходить до висновку , що за договорами №1087,1088 на право тимчасового користування землею Водного фонду від 02.10.2001 року, укладених між Ясинівською сільською радою та ОСОБА_7 , відбулася зміна орендаря у звязку зі смертю останньої на правонаступника - ОСОБА_1, так як він використовував земельні ділянки разом з орендарем, на підставі договору про спільну діяльність від 01.01.2014 року, та виявив бажання стати орендарем, звернувшись з відповідною заявою до Ясинівської сільської ради.

Правонаступництво саме по собі достатнє, щоб стверджувати про те, що змінилася сторона правочину.

Згідно ч.1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суд, враховуючи наведену презумпцію правомірності правочину ,бере до уваги умови договору про спільну діяльність від 01.01.2014 року,укладеного між відповідачем та ОСОБА_7, та вважає , що по договорам №№1087,1088 на право тимчасового користування землею Водного фонду від 02.10.2001 року, змінилася сторона правочину з орендаря ОСОБА_7 на її правонаступника ОСОБА_1

Доводи представника позивача щодо не визначення конкретних умов договору про спільну діяльність , відсутності спільного балансу , не визначеної мети діяльності , а також не дотримання положень Податкового Кодексу України відповідачем при веденні спільної діяльності , не заслуговують на увагу,виходячи з наведеної презумпції правомірності правочину.

Відповідно до вищенаведених положень ст.ст.31,32 Закону України «Про оренду землі» , договори №1087,1088 на право тимчасового користування землею Водного фонду від 02.10.2001 року після смерті орендаря ОСОБА_7 не припинили свою дію у звязку з правонаступництвом переходом її прав та обовязків до відповідача ОСОБА_1

Суд не може погодитися з доводами представників позивачів , що їм не було відомо про наявність договору про спільну діяльність , оскільки у довідці Ясинівської сільської ради за №158 від 28.10.2016 року ( 1 том а.с.169) сільський голова ОСОБА_4 зазначила про те , що ОСОБА_1 з орендарем земельного фонду ОСОБА_7 (договори оренди №№1087,1088 від 02.10.2001 року) разом використовували вищезгадані землі (площа 43,2 га і 7,6 га ) за договором сумісного господарювання . За час сумісної діяльності ставки щорічно зариблювалися, проводилися заходи благоустрою та поліпшення обєкту оренди , виділено місце загального водокористування. Орендна плата вносилася постійно та своєчасно. Претензій до ОСОБА_1 та ОСОБА_7 за час господарської діяльності та їх сумісного використання земель водного фонду не виникало.

Тому , право оренди перейшло за правонаступництвом до відповідача.

Він є стороною договорів №№1087,1088 на право тимчасового користування землею Водного фонду від 02.10.2001 року, а тому ОСОБА_1 має право укладати зміни та додаткові угоди до основних договорів. Тому , вказана підстава позовних вимог щодо визнання додаткової угоди від 29.12.2016 року недійсною не може бути взята до уваги судом.

Аналіз зазначених вище норм дає змогу зробити висновок про те, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою саме для зміни умов або розірвання договору. Таким чином, це свідчить про відсутність необхідності укладення нового договору.

Порядок правонаступництва чітко законодавцем не визначено ( як варіант : укладення додаткової угоди або звернення до суду з позовом про визнання права на оренду земельної ділянки).

В даному випадку правонаступнику необхідно звертатися з клопотанням до відповідного органу місцевого самоврядування про внесення змін до існуючого договору оренди земельної ділянки в частині заміни сторін договору в звязку із зміною орендаря земельної ділянки, що і було зроблено відповідачем.

Таке твердження цілком відповідає розясненням державних органів з цього питання - лист Державного комітету України із земельних ресурсів «Щодо розяснень деяких питань земельного законодавства при внесенні змін до договору оренди земельної ділянки» від 21 грудня 2009 року № 23382/17/7-09.

У судовому засіданні було встановлено , що державна реєстрація Додаткової угоди від 29.12.2016 року до договору на право тимчасового користування землею водного фонду від 02.10.2001 року, зареєстровану в реєстрі за №1087 на 7,6 га , не була проведена.

Оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статті 210 ЦК України повязується з державною реєстрацією, тому він не є укладеним.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - право оренди земельної ділянки підлягає обовязковій державній реєстрації, а згідно із ч. 3 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Таким чином, право оренди земельної ділянки, виникає у відповідача з моменту державної реєстрації його права оренди ділянок .

Зазначене є підставою для позовної вимоги про витребування у відповідача земельної ділянки водного фонду , площею - 7,6 га.

Як пояснив у судовому засіданні відповідач , представник позивача своїми діями унеможливлює зазначене, а саме сільський голова відмовляється підписувати технічну документацію, що , в свою чергу, робить неможливим державну реєстрацію додаткової угоди.

Як повідомив , представник відповідача , зазначені дії позивача вони мають намір оскаржити у судовому порядку.

Однак , на даний час вказане звернення до суду відсутнє , тобто - спір у судовому порядку не вирішений.

Тому ,суд приходить до висновку , що у відповідача відсутні підстави для здійснення оренду вказаного обєкту.

Однак , підстави для витребування від відповідача та повернення вказаного об»єкту позивачу відсутні , виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно зі статтею 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У судовому засіданні було встановлено , що вказана земельна ділянка була надана позивачем в оренду ОСОБА_7 ще в 2001 році , яку вона використовувала спільно з ОСОБА_1 Договір про їх спільну діяльність був укладений 01.01.2014 року. Після її смерті ,11.07.2016 року , відповідач самостійно продовжив оренду ставка з відома позивача. Орендна плата відповідачем сплачувалася регулярно , у тому числі за останній 2017 рік. Позивач уклав з відповідачем додаткову угоду щодо переведення права оренди з померлої ОСОБА_7 на відповідача.

Позивачем не було надано до суду жодного доказу про звернення до відповідача з вимогою щодо повернення зазначеної ділянки , відповідно і відмови відповідача виконати зазначене .

Крім того , суд враховує , що у даному випадку відсутня ознака безпідставності заволодіння відповідачем майном позивача, так як спірна земельна ділянка фактично була надана йому позивачем в оренду.

Згідно п.п.3,5 ,6 ст. 3 ЦК України - до загальних засад цивільного законодавства, яким мають відповідати як цивільні права, так і цивільні інтереси, відносяться свобода договору та судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Як вбачається з положень додаткового договору представник позивача підписав його умови щодо заміни , а відповідно продовження оренди саме відповідачем.

У разі зміни позиції з приводу зазначеного представник позивача мав повідомити відповідача про підстави повернення наданої в оренду земельної ділянки з вимогою її повернення у визначений строк.

У цьому випадку у разі не виконання відповідачем зазначеної вимоги , цивільне право позивача вважається порушеним , що є підставою для звернення до суду з позовом.

Зазначеного представниками позивача виконано не було , а тому на даний час суд не вбачає спору щодо зазначеного , що є підставою для відмови у задоволення вказаної позовної вимоги.

Суд приходить до висновку , що позивачем у судовому засіданні не було доведено порушення його права , що є підставою для звернення до суду з позовом , а саме - не повернення земельної ділянки відповідачем на вимогу позивача.

А тому , необхідно відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо витребування земельної ділянки водного фонду 7,6 га, розташовану в с. Омельгород, Олександрівського району, Кіровоградської області з володіння ОСОБА_1 та поверненні її в користування власника Ясинівській сільській раді Олександрівського району Кіровоградської області.

Також підставою для визнання додаткової угоди від 29.12.2016 року недійсною у позові зазначено не дотримання порядку укладення договорів оренди земельної ділянки водного фонду, яка знаходиться в комунальній власності, визначений ст. 123,124,134 ЗК України та ст.51 ВК України, ст. 14 ЗУ «Про аквакультуру» від 18.09.2012 року N 5293-VI.

Так , згідно ч.3 ст. 51 Водного Кодексу України ( зі змінами на 16.10.2012 року), передбачено надання водних обєктів у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою.

Положення ст.14 ЗУ «Про аквакультуру» від 18.09.2012 року N 5293-VI регламентують особливості умов здійснення аквакультури та надання рибогосподарського водного об'єкта (його частини), рибогосподарської технологічної водойми, акваторії (водного простору) внутрішніх морських вод, територіального моря, а також акваторії (водного простору) виключної (морської) економічної зони України в користування на умовах оренди для цілей аквакультури .

Так, ч.ч.1 ,2 наведеної статті передбачають надання рибогосподарського водного об'єкту для цілей аквакультури в користування на умовах оренди юридичній чи фізичній особі відповідно до Водного кодексу України. Надання рибогосподарської технологічної водойми у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта рибогосподарської технологічної водойми та/або технічного проекту рибогосподарської технологічної водойми.

Положення ст.ст. 123, 124,134 ЗК України ( зі змінами станом на 14.07.2016 року ) передбачають передачу в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів. При укладенні додаткової оспорюваної угоди зазначені норми дотримані не були.

Разом з тим необхідно відмітити , що на час укладання договорів №1087,1088 на право тимчасового користування землею Водного фонду від 02.10.2001 року, наведенні положення ЗК України та ВК України мали іншу редакцію і наведеного порядку надання об»єктів в оренду не передбачали , а Закон України «Про аквакультуру» був підписаний значно пізніше - 18.09.2012 року за N 5293-VI .

Відповідно до частини другої статті 5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Тому , застосувати дані норми до договорів від 02.10.2001 року та послідуючих додаткових угод , підстав не має . На даний час дані норми діють лише до договорів , що укладаються .

Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ч.ч.1-5 ст.215 ЦК України - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ст.654 ЦК України - зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Суд погоджується з доводами представника позивача , що оспорювану додаткову угоду також необхідно було завіряти нотаріально , що мало місце при укладенні основної угоди, що зроблено не було . Однак , вказана обставина не може бути підставою для визнання її недійсною .

А тому ,суд приходить до висновку , що не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання недійсною Додаткової угоди від 29.12.2016 року до договору на право тимчасового користування землею водного фонду від 02.10.2001 року, зареєстровану в реєстрі за №1088 на 43,2 га. Також необхідно відмовити щодо зобовязання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку водного фонду 43,2 га, розташовану в с. Омельгород Олександрівського району Кіровоградської області власнику Ясинівській сільській раді Олександрівського району Кіровоградської області шляхом її звільнення.

Оскільки не підлягають задоволенню наведені позовні вимоги , то також слід відмовити і щодо позовної вимоги про скасування запису про інше речове право №18802540, право оренди земельної ділянки водного фонду, внесений в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 33655184 від 01.02.2017 року ; так як вказані запису були здійснені щодо вищенаведеної Додаткову угоду від 29.12.2016 року до договору на право тимчасового користування землею водного фонду від 02.10.2001 року, зареєстровану в реєстрі за №1088 на 43,2 га.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України , у разі відмови у задоволенні позову ,судові витрати необхідно покласти за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 265 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволення позову Ясинівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок, визнання недійсною додаткової угоди до договору на право тимчасового користування землею водного фонду, скасування запису про речове право.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення через Олександрівський районний суд до апеляційного суду Кіровоградської області.

Повний текст рішення складений 01.10.2018 року .

Позивач : Ясинівська сільська рада, місце знаходження: 27325, с. Ясинове, вул. Чигиринська , 37, Олександрівський район, Кіровоградська область ,ЄДРПОУ-20654749 .

Представники позивача:

ОСОБА_2 , місце перебування : 25006, вул.Шульгіних,10/14, офіс 6, м.Кропивницький рнокпп НОМЕР_1 ;

ОСОБА_3 ,місце проживання : 27325 , вул.Галицька ,10. с.Омельгород, Олександрівський район, Кіровоградська область, рнокпп -НОМЕР_2 ;

ОСОБА_4 ОСОБА_13»янівна , місце проживання : 27325, вул.Чигиринська,8, с.Ясинове ,Олександрівський район, Кіровоградська область, рнокпп -НОМЕР_3.

Представник відповідача : ОСОБА_5, місце перебування : 27300, вул. Незалежності України , 63, смт. Олександрівка, Олександрівський район, Кіровоградська область, рнокпп НОМЕР_4.

Відповідач: ОСОБА_1 ; місце проживання : 27340, , вул. Вокзальна, 27, с. Михайлівка, Олександрівський район, Кіровоградська область; рнокпп - НОМЕР_5.

Третя особа зі сторони відповідача , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору : сектор з питань державної реєстрації Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, місце знаходження: 27300, вул. Незалежності України, 82, смт. Олександрівка, Кіровоградська область ; ЄДРПОУ- 04055133.

Суддя : (підпис)

З оригіналом вірно.

Рішення набуло законної сили "___" ________ 201 ______ року .

Оригінал рішення зберігається у справі №397/885/17.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_15