КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №755/5945/18

Провадження №22-ц/824/208/2018

01 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Дуці В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою представника стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення, дії та бездіяльність посадових осіб Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, за участю боржника житлово-будівельного кооперативу «Буревісник-3», за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року,

встановив:

19 квітня 2018 р. представник стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив визнати неправомірними рішення, дії та бездіяльність державного виконавця, начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, а саме відсутність належного виконання та контролю за виконанням судового рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року по справі №755/5357/16-ц . Також просив відшкодувати заподіяну моральну шкоду в сумі 8000 грн. та зобов'язати старшого державного виконавця Федоріну А.М. вжити невідкладних заходів для виконання вищевказаного судового рішення, про що повідомити заявника у відповідності до ст. 453 ЦПК України.

Скарга мотивована тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року зобов`язано житлово-будівельний кооператив «Буревісник-3» надати вичерпну відповідь на заяви ОСОБА_1 На виконання вказаного судового рішення 12 липня 2017 року було видано виконавчий лист. 27 липня 2017 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження та надано боржнику десятиденний термін на виконання судового рішення. Постанова про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду винесена лише 29 грудня 2017 року. Подальших дій по примусовому виконанню рішення суду згідно виконавчого провадження не вбачається, що свідчить про неналежне виконання державним виконавцем приписів ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та відсутність контролю з боку начальника відділу за діяльністю підпорядкованих йому службовців.

Оскільки дана скарга була подана до Дніпровського районного суду м. Києва 06 грудня 2017 року, але 11 квітня 2018 року була повернута судом з метою подання як окремої скарги, вважав строк подання скарги не пропущеним. У разі наявності у суду іншої думки просив поновити цей строк.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року скаргу представника ОСОБА_1 залишено без розгляду та повернуто скаржнику.

В апеляційній скарзі представник стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі (для продовження розгляду).

Свої доводи мотивує тим, що скарга на бездіяльність старшого державного виконавця Федоріної А.М. при виконанні ВП №54391362 була подана до суду 06 грудня 2017 року, проте у розгляді вказаної скарги було відмовлено та останню було повернуто судом 11 квітня 2018 року.

Зазначив, що про існування постанови державного виконавця про накладення на боржника штрафу йому стало відомо лише наприкінці березня 2018 року та подано дану скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на оскарження. З'ясувавши, що скарга подана з пропуском строку на її подання, суддя не залишила скаргу без руху та не надала строк на усунення виявлених недоліків.

Також зазначив, що судом помилково застосовано наслідки пропущення процесуальних строків, встановлені ч.2 ст. 126 ЦПК України, оскільки вказана норма стосується інших документів, а не позовної заяви (скарги).

Крім цього, Закон України «Про виконавче провадження» не містить норми про строк виконання судового рішення, а тому неможливо визначити початок перебігу строку для звернення зі скаргою та застосувати наслідки пропуску цього строку. На даний час судове рішення не виконано.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

В судове засідання учасники справи не з'явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року зобов'язано житлово-будівельний кооператив &q?ді;Буревісник-3&q?ив; надати ОСОБА_1 вичерпну відповідь на її заяву від 09 січня 2015 року та інформацію щодо розгляду заяви від 20 липня 2015 року на ім`я голови ревізійної комісії правління житлово-будівельного кооперативу «Буревісник-3», яка була передана на розгляд правлінню кооперативу 27 липня 2015 року.

Як вбачається зі змісту поданої скарги, постановою старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федоріної А. М. 27.07.2017 відкрито виконавче провадження ВП №54391362.

З огляду на те, що вищевказане судове рішення боржником виконано не було, 29.12.2017 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу.

Враховуючи те, що подальших дій, спрямованих на виконання судового рішення, державним виконавцем не вчинялось, а з боку начальника відділу ДВС не було здійснено належного контролю за вчиненням виконавчих дій, представник стягувача просив захисти порушене право шляхом визнання дій (бездіяльності) державного виконавця, керівника державної виконавчої служби неправомірними та зобов'язати старшого державного виконавця вжити невідкладних заходів для виконання судового рішення, відшкодувати заподіяну моральну шкоду.

Залишаючи вказану скаргу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що строк для звернення зі скаргою пропущений, доказів поважності пропуску строку скаржником не надано. Заява про поновлення пропущеного процесуального строку скаржником не подавалася. Вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

З такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

За змістом п. а) ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Частиною другою цієї статті передбачено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Постановляючи ухвалу про залишення скарги без розгляду, суд першої інстанції не встановив дату, з якої слід обраховувати строк на оскарження бездіяльності державного виконавця щодо невиконання судового рішення, а також посадової особи державної виконавчої служби - з приводу відсутності контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішення.

Крім цього, скарга містить клопотання про поновлення строку для звернення.

Відповідно до положень пункту 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 &qu л;Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах&q?нь; строки для звернення зі скаргою є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Висновок суду першої інстанції про відсутність заяви про поновлення строку звернення зі скаргою є помилковим.

Можливість залишення скарги без розгляду у випадку пред'явлення скаржником вимог, які не підлягають розгляду в порядку розділу VII ЦПК України &qu R;Судовий контроль за виконанням судових рішень&q?на;, цивільним процесуальним законодавством України не передбачена.

Допущене судом першої інстанції норм процесуального права призвело до постановлення помилкової ухвали, що відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставою для її скасування і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України суд

Постановив:

Апеляційну скаргу представника стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 2 листопада 2018 року.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк