АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи: 664/2248/17
Номер провадження: 22-ц/791/1259/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м. Херсон

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)

Судді: Приходько Л.А.

ОСОБА_1,

Секретар: Зварич С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18 червня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Савчака С.П., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області про знесення самочинно збудованого нерухомого майна та заборону вчиняти певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області про знесення самочинно збудованого нерухомого майна та заборону вчиняти певні дії.

Позовна заява мотивована тим, що він є власником будинку №208, розташованого по вул. Шевченка у м. Олешки Херсонської області.

На суміжній земельній ділянці за адресою: вул. Шевченка, буд. 208 у м. Олешки, мешкає ОСОБА_2, який утримує на своєму подвірї велику рогату худобу (корів та бичків в кількості від 3-х до 10-ти голів в залежності від пори року), яка знаходиться в самовільно збудованій відповідачем господарській споруді (сараї) на межі земельних ділянок.

Відстань від місця утримання худоби до жилого будинку позивача становить лише 3м. Через нестерпний сморід, постійний стогін корів та биківсімя позивача позбавлена можливості перебувати у дворі, чи залишити відкритими вікна та двері свого будинку.

Оскільки ОСОБА_2 створив неможливі для проживання позивача умови у належному йому на праві власності будинку, на усні вимоги щодо усунення порушень відповідач не реагує, нехтує законодавством щодо дотримання санітарних та протипожежних норм, ОСОБА_3 просив зобовязати ОСОБА_2 знести самовільно побудований сарай за адресою: м.Олешки, вул. Шевченка, 208; заборонити відповідачу утримувати свійських тварин на відстані менше 10-12 метрів від вікон сусіднього житлового будинку за адресою: м. Олешки, вул. Шевченка, 206; заборонити відповідачу складувати на відстані менше ніж 10 метрів від житлових будинків і господарських будівель і споруд сіно, солому та інші грубі корми.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Ухвалено зобовязати ОСОБА_2 знести самовільно побудований сарай за адресою: Херсонська область, місто Олешки, вулиця Шевченка, 208.

Заборонено ОСОБА_2 утримувати свійських тварин на відстані менше 12 метрів від вікон сусіднього житлового будинку за адресою: Херсонська область, місто Олешки, вулиця Шевченка, 206.

Заборонено ОСОБА_2 складувати на відстані менше ніж 10 метрів від житлових будинків і господарських будівель і споруд сіно, солому та інші грубі корми.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, пославшись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зокрема апелянт вказав, що позов подано неналежним позивачем, оскільки питання щодо знесення самовільного будівництва має вирішуватися Державною архітектурно-будівельною інспекцією у Херсонській області, яка повинна виступати позивачем в справі з метою безпосередньої реалізації своїх владних управлінських функцій.

Також зазначив, що рішенням суду його повторно притягнуто до відповідальності за одне й те саме правопорушення, оскільки за зазначені порушення він притягувався до адміністративної відповідальності.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4, зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду від 18 червня 2018 року, просив скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Статтею 351 ЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, а тому Апеляційний суд Херсонської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Херсонського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.9 ст.1 Перехідних положень вказаного Кодексу).

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку розташованого за адресою: Херсонська обл., Олешківський р-н, м.Олешки, вул. Шевченка, 206, який межує із земельною ділянкою, на якій знаходиться житловий будинок №208, належний на праві власності ОСОБА_2

Згідно акту Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області № 201 від 21.07.2017 року, складеного внаслідок перевірки дотримання субєктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт зафіксовано, що ОСОБА_2 без набуття права на виконання будівельних робіт самочинно здійснене будівництво господарської будівлі за адресою: Херсонська область, м. Олешки, вул. Шевченка, 208, будівельний паспорт забудови земельної ділянки відсутній, земельна ділянка у власність або у користування відповідача не відведена (а.с.87-93).

За результатами вказаної перевірки, 08 серпня 2017 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області винесено припис за №02-1/410, яким ОСОБА_2 зобовязано привести обєкт будівництва у відповідність до вимог чинного містобудівного законодавства в термін до 08.10.2017 року, у разі неможливості привести земельну ділянку у первісний стан в термін до 08.11.2017 року (а.с.96).

Постановою Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області від 14.08.2017 року за № 1021-01-51/86 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за проведення самочинних будівельних робіт по будівництву господарської будівлі за адресою: Херсонська область, м. Олешки, вул. Шевченка, 208 (а.с.97).

Згідно акту Цюрупинського районного управління головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області від 24.01.2018 року внаслідок обстеження домогосподарства ОСОБА_2 встановлено, що відповідачем утримується 5 голів великої рогатої худоби. Приміщення, де перебувають тварини, знаходиться на відстані 3м до житлового будинку ОСОБА_3 (а.с.65).

Встановивши, що ОСОБА_2 самовільно збудував господарське приміщення (сарай) для утримання худоби на межі земельної ділянки, яка межує із земельною ділянкою позивача, будівництво здійснене на відстані 3 метрів від будинку ОСОБА_3 з порушенням санітарних та протипожежних норм, складає сухі та грубі корми на відстані меншій ніж 10 метрів від житлових будинків, суд першої інстанції правильно виходив з того, що діями відповідача порушено права ОСОБА_3, як власника сусіднього житлового будинку, та обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Виявлені порушення полягають в недотриманні ОСОБА_2 санітарних, епідеміологічних та будівельних норм, що фактично відповідачем в апеляційній скарзі не заперечується.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.293 ЦК України, гарантовано право особи на повагу до житла і до приватного життя та право на безпечне для життя і здоров'я довкілля.

Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які зокрема означають можливість належним чином використовувати майно для своїх потреб за її призначенням.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, при здійсненні права власності власник зобов'язаний дотримуватись вимог закону і моральних засад суспільства, та не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Частиною третьою статті 375 ЦК України передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник, права якого порушені, має право вимагати усунення будь-якого порушень його права, хоч би вони й не були пов'язані з порушенням права володіння, та має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що позов подано неналежним позивачем до уваги колегії суддів не приймаються, оскільки не мають правового обґрунтування.

Здійснення правопорушень тягне за собою юридичну відповідальність у вигляді застосування до правопорушників заходів державного примусу. В залежності від характеристики видів правопорушень розрізняються і види юридичної відповідальності, а саме: кримінальну, адміністративну, цивільну, дисциплінарну та матеріальну.

Відповідно до положень ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідні компетентні органи державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної охорони, інспекції з благоустрою міста притягували відповідача до адміністративної відповідальності за порушення законодавства у цих сферах. Посилання апелянта на застосування до нього подвійної відповідальності колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки відповідач продовжує ці порушення чинити, чим завдає шкоди правам позивача. Тому рішенням в даній цивільній справі, суд зобовязав відповідача припинити порушення шляхом знесення самочинно збудованого сараю для худоби та заборонив відповідачу порушувати інші цивільні права позивача, а саме застосував юридичну відповідальність іншого виду цивільно-правову.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 та його представник не заперечували утримання відповідачем великої рогатої худоби в господарському приміщенні розташованому на межі земельної ділянки, яка межує із земельною ділянкою позивача ОСОБА_5, зазначене будівництво є самочинним, а утримання рогатої худоби та розміщення кормів здійснено з порушенням вимог законодавства.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду від 18 червня 2018 року слід визнати законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги залишити без задоволення, як такі, що висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 25 вересня 2018 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.А. Приходько

ОСОБА_1