ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача КрижанівськоїГ.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договоромза апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року, ухваленого в складі судді Чалої А.П.,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 11.01.2008 між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», і ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, згідно якого позичальник отримав кредит в сумі 80 000 доларів США, що в еквіваленті відповідало 404 000 грн. за курсом НБУ на день укладення кредитного договору, зі сплатою відсотків шляхом сплати ануїтентних платежів у розмірі 1 215 доларів США в день сплати ануїтентних платежів і строком повернення кредиту не пізніше 11.01.2018.

В забезпечення даного кредитного зобов'язання 11.01.2008 між банком і ОСОБА_3 був укладений договір поруки №1610190.

Враховуючи, що відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує, в результаті виникла заборгованість перед банком, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 44 173, 48 доларів США, з яких: 38 920,07 доларів США кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з жовтня 2014 року - 9 080,04 доларів США, заборгованість по відсоткам - 5 253,41 доларів США; заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків становить 57 930 грн. 31 коп., з яких: 36 950,24 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 20 980,07 грн. - пеня за прострочення сплати відсотків.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року позов задоволено.

Справа № 759/11959/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/39/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Чала А.П. .
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно, на користь ПАТ «УкрСиббанк» 38 920,07 доларів США кредитної заборгованості, в тому числі прострочена заборгованість з жовтня 2014 року - 9 080,04 доларів США, заборгованість по відсоткам - 5 253,41 доларів США, всього 44 173, 48 доларів США, що станом на 19.11.2015 відповідає еквіваленту в національній валюті 1 056 187, 91 коп., а також 36 950,24 грн. пені за прострочення сплати кредиту, 20 980,07 грн. пені за прострочення сплати відсотків, а всього пені 57 930, 31 грн. і 3 654 грн. судового збору.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.03.2017 залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ПАТ «УкрСиббанк» подав апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Вказував, що при звернені до суду з позовної заявою банк надав копію кредитного договору та довідки-розрахунки заборгованості, в яких зазначена заборгованість, яка виражена у доларах США, а відтак вважав, що заборгованість з відповідачів повинна бути стягнута саме у доларах США.

Так, представник банку просив апеляційну скаргу задовольнити та змінити рішення в частині визначення стягнення суми заборгованості в національній валюті та зазначити суму стягнення у відповідності до заявлених вимог.

Учасники справи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 11.01.2008 між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», і ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, згідно якого позичальник отримав кредит в сумі 80 000 доларів США, що в еквіваленті відповідало 404 000 грн. за курсом НБУ на день укладення кредитного договору, зі сплатою відсотків шляхом сплати ануїтентних платежів у розмірі 1 215 доларів США в день сплати ануїтентних платежів і строком повернення кредиту не пізніше 11.01.2018 (а.с. 4-11).

В забезпечення даного кредитного зобов'язання 11.01.2008 між банком і ОСОБА_3 був укладений договір поруки №1610190 (а.с. 12-13).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, заборгованість ОСОБА_2 перед банком складає: 38 920,07 доларів США кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з жовтня 2014 року - 9 080,04 доларів США, заборгованість по відсоткам - 5 253,41 доларів США; заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків становить 57 930 грн. 31 коп., з яких: 36 950,24 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 20 980,07 грн. - пеня за прострочення сплати відсотків (а.с. 27-38).

27.05.2015 на адресу боржника та поручителя банком направлена вимога про усунення порушень кредитного договору шляхом погашення заборгованості (а.с. 14-17).

Разом з тим, відповідачами заборгованість перед банком погашена не була.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що взяті на себе зобов'язання відповідачами не виконані, заборгованість за кредитним договором не погашена, доказів на спростування розміру заборгованості до суду надано не було.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду, проте вважає помилковим зазначення судом еквіваленту в національній валюті України - гривни в частині визначення стягнення суми заборгованості. У вказаній частині рішення суду підлягає зміні виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. У статті 192 ЦК України закріплено, що гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 524 та частиною першої статті 533 ЦК України зобов'язання має бути виражене та виконане у грошовій одиниці України - гривні. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим, частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній вал юті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до положень частини 2 статті 192 ЦК іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок та правила використання іноземної валюти на території України на сьогодні встановлені Декретом від 19 лютого 1993 р. № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Правилами використання готівкової іноземної валюти на території України (затверджено постановою Правління Національного банку України від 30 травня 2007 р. № 200; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 червня 2007 р. за № 656/13923), Положенням про порядок здійснення операцій з чеками в іноземній валюті на території України (затверджено постановою Правління НБУ від 29 грудня 2000 р. № 520; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 лютого 2001 р. за № 152/5343) та іншими документами.

Відповідно до частин першої та третьої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, в чинному законодавстві хоча й закріплено статус національної валюти як єдиного законного платіжного засобу на території України, однак не міститься заборони на визначення у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення розрахунків за зобов'язанням, визначеним грошовим еквівалентом в іноземній валюті.

Так, з кредитного договору, укладеного між сторонами вбачається, що валютою грошового зобов'язання є долари США, заборгованість, що виникла у позичальника розрахована також у іноземній валюті.

Як було зазначено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 14-134цс18, у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням.

Тобто, визначаючи характер грошового зобов'язання, судом було визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті, що на момент ухвалення рішення суду становило визначений за офіційним курсом НБУ еквівалент у національній валюті України. Зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов'язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення суми заборгованості з зазначенням еквіваленту в національній валюті.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 268, 374, 376, 381-383 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року змінити, виключивши з резолютивної частини рішення: «що станом на 19.11.2015 відповідає еквіваленту в національній валюті 1 056 187, 91 коп…».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 1339, 80 грн. у відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді