Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2018 Справа №607/15995/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М.,

з участю секретаря судового засідання Осів І.В.,

представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОАЗІС ТРЕВЕЛ Україна», фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про розірвання договору та повернення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна», фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, в якій просить розірвати договір про надання туристичних послуг від 31 січня 2018 року, укладений між нею та ФОП ОСОБА_4, яка діє під контролем та за дорученням ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна», стягнути солідарно з ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна» грошові кошти, передбачені у договорі про надання туристичних послуг від 31 січня 2018 року у сумі 33 710 грн. та суму моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень.

В обґрунтування позову зазначила, що 31 січня 2018 року нею було укладено договір про надання туристичних послуг з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, яка діяла під контролем та за дорученням ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна» на підставі агентського договору № 1118 від 23 травня 2012 року, згідно умов якого туроператор зобовязався забезпечити їй та її сімї надання туристичної подорожі за маршрутом Україна-Туніс-Україна, з терміном проживання у період з 11 липня 2018 року по 18 липня 2018 року. Зобов'язання за умовами цього договору з оплати туристичних послуг позивачем були виконані, що підтверджується квитанціями ПАТ КБ «ПриватБанк» від 31 січня 2018 року на суму 8870 гривень та від 20 червня 2018 року на суму 24840 гривень. Однак, звертаючись до турагента щодо дати вильоту, номера рейсу літака, наявності підтверджуючих документів про бронювання номера в готелі ним не видавалася жодна інформація, окрім тієї, що рейс відмінено. Після того, турагентом її було повідомлено про відсутність рейсу та запропоновано новий туристичний продукт, однак від такого була змушена відмовитись, оскільки було втрачено довіру до даного туроператора. У звязку з цим, 10 липня 2018 року звернулась із заявою до туроператора про повернення сплачених коштів, однак станом на теперішній час кошти не повернуті. Вважає, що оскільки, ФОП ОСОБА_4 спільно діяла з туроператором ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна» відповідальність повинні нести відповідачі солідарно. Крім того, вона та члени її сімї, які повинні були подорожувати, зазнали значної моральної шкоди, що полягала у душевних хвилюваннях, погіршенні стосунків з оточуючими, і як наслідок погіршення її та чоловіка здоровя, а також розчарування дитини. Посилаючись на вищевикладене, просить розірвати договір про надання туристичних послуг від 31 січня 2018 року, стягнути солідарно з ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна» грошові кошти у сумі 33 710 грн. та суму моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень.

Від відповідача ФОП ОСОБА_4 надійшов відзив на позов, у якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в частині стягнення з неї грошових коштів у розмірі 33710 грн. та суми моральної шкоди у розмірі 20000 грн. у звязку з безпідставністю заявлених вимог. Зазначила, що 31.01.2018 року між нею та ОСОБА_3 було укладено договір про надання туристичних послуг. У даному договорі вказано, що вона діє від імені, під контролем та за дорученням ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна», який є туроператором. До укладення даного договору ОСОБА_3 отримала всю необхідну інформацію, передбачену Законом України «Про туризм» та всі документи, необхідні для подорожі. Позивач була ознайомлена зі всіма умовами договору, про що свідчить її власноручний підпис. На підставі вказаного договору, кошти, які були отримані від ОСОБА_3, згідно платіжного доручення №28 від 31.01.2018 року та №388 від 20.06.2018 року перераховано в розмірі 8870 грн. та 22266,20 грн. на рахунок ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна». 18 вересня 2018 року згідно платіжного доручення № 692 нею були перераховані грошові кошти за ненадані послуги, які отримані як винагорода, в розмірі 2573,80 грн. позивачу. Тому, вважає, що питання про повернення грошових коштів в розмірі 33710 грн. слід вирішувати з ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна», у якого знаходяться ці кошти. Окрім того, безпідставною вважає вимогу про відшкодування моральної шкоди, оскільки нею не вчинено порушень прав позивача, які б могли спричинити моральну шкоду. Навпаки нею було повернуто грошові кошти, які в неї знаходилися, а також вона неодноразово зверталася до ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна» про необхідність повернення коштів позивачу. З викладених підстав, просить відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з неї грошових коштів.

Відповідач ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна» своїм правом надати заяви по суті на позов не скористався.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, з підстав викладених у ньому, та просила його задовольнити.

Представник відповідача ФОП ОСОБА_4 ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в частині стягнення грошових коштів з ФОП ОСОБА_4 та просила відмовити в їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна», будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлені такі обставини.

31 січня 2018 року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 було укладено договір про надання туристичних послуг.

Відповідно до умов договору ФОП ОСОБА_4 діяла від імені, під контролем та за дорученням товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна» на підставі агентського договору №1118 від 23 травня 2012 року на реалізацію туристичних продуктів/послуг.

Відповідно до п. 1.1 договору туроператор зобовязується забезпечити надання туристу туристичного продукту (туру) на умовах, визначених цим договором, а турист зобовязується прийняти і своєчасно в повному обсязі оплатити вартість туру, згідно цього договору.

Згідно умов п. 2.6 договору туроператор зобовязується організувати тур для туриста (на 3 осіб, прізвища яких зазначаються в рахунку або калькуляції) в Туніс з 11.07.2018 року по 18.07.2018 року, який включає в себе наступний комплекс туристичних послуг: бронювання авіаквитків на літак, що слідує за маршрутом Львів-Монестир-Львів, дата вильоту з аеропорту о 07.40 год. переліт економкласом; розміщення в готелі Khayam Garden Beach Resort, категорії 4; екскурсійна програма; медичне страхування туриста та страхування від нещасних випадків, що підтверджується страховим полісом або свідоцтвом страхової компанії.

Умовою п. 2.1.1 договору передбачено, що турист зобовязаний своєчасно, у повному обсязі відповідно до умов цього договору та калькуляції оплатити вартість туристичних послуг, що надаються туроператором, але в будь-якому разі не пізніше ніж 25 червня 2018 року. Форма розрахунку готівкова чи безготівкова, за вибором туриста. Вартість послуг за цим договором становить 35470 гривень, що є еквівалентом 1236 євро (доларів США). Вартість послуг визначена цим договором в еквіваленті в іноземній валюті, сплачується у гривнях за фіксованим курсом, що становить 28,70 гривень, по відношенню до євро (долару США) на день здійснення оплати.

Згідно п. 2.2.3 договору турист має право на відшкодування збитків, завданих у разі невиконання туроператором своїх зобовязань відповідно до чинного законодавства України або неналежного виконання умов договору.

Пунктом 2.3.8 договору вказано, що підписанням цього договору турист підтверджує, що до укладення цього договору туроператор надав йому всю необхідну згідно законодавства інформацію про тури, країни відвідування, вартість туристичних послуг, розмір та застосування штрафних санкцій.

Згідно п. 5.6 договору зобовязання туроператора щодо виконання умов договору виникає тільки після сплати туристом вартості туристичного обслуговування в повному обсязі та надання всіх необхідних для оформлення туристичної подорожі документів та відомостей.

Пунктом 3.2. договору визначено, що в разі, якщо невиконанням, неналежним виконанням умов цього договору однією стороною іншій стороні будуть заподіяні збитки, інша сторона зобовязується відшкодовувати такі збитки в повному розмірі.

Відповідно до п. 5.1 договору, цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання його умов сторонами.

Крім того, ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна» (туроператор) та ФОП ОСОБА_4 (турагент) 23 травня 2012 року уклали агентський договір №2012/1118 на реалізацію туристичних продуктів/послуг.

Як вбачається із п.1.1 агентського договору туроператор доручає, а турагент приймає на себе зобовязання від імені, під контролем та в інтересах туроператора укладати договори із споживачами туристичних послуг (надалі туристами), а також виконувати інші дії, повязані з реалізацією туристичного продукту та передбачені умовами цього договору.

Згідно п.4.1.1 агентського договору туроператор, в межах свої компетенції, гарантує надання туристам турагента замовлених, підтверджених та своєчасно оплачених в повному обсязі туристичних послуг відповідної якості, що визначається за нормами і стандартами країни тимчасового перебування туриста та/або за правилами міжнародних перевезень, протягом всього терміну туру. Туроператор компенсує вартість таких туристичних послуг у випадку ненадання або надання у неповному обсязі з вини туроператора. Розмір відшкодування збитків за цим пунктом договору обмежується фактичними витратами турагента на придбання ненаданих туристичних послуг.

31 січня 2018 року та 20 червня 2018 року позивач двома платежами сплатила ФОП ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 8870,00 гривень та 24840,00 гривень за туристичні послуги (турпакет до Тунісу), що підтверджується квитанціями ПАТ КБ «ПриватБанк» за № 0.0.953192806.2 від 31 січня 2018 року, № 0.0..2 від 20 червня 2018 року.

ФОП ОСОБА_4 здійснила переказ грошових коштів на рахунок ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна» 31 січня 2018 року в розмірі 8870 гривень та 20 червня 2018 року в сумі 22266 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями Тернопільської філії АТ КБ «Приватбанк» за № 28 від 31 січня 2018 року та № 388 від 20 червня 2018 року.

05 липня 2018 року із заявою про повернення коштів до ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна» звернулась ФОП ОСОБА_4 згідно якої просила повернути перераховані кошти в сумі 8700 грн. та 22266 грн., у звязку з тим, що туристи мали вилетіти 11 липня 2018 року, однак рейс не відбувся.

10 липня 2018 року ОСОБА_3 звернулась із листом-проханням до ФОП ОСОБА_4 про повернення їй коштів в розмірі 33710,00 гривень по заявці за № 5938918, згідно якої вона, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повинні були 11 липня 2018 року подорожувати до Тунісу.

Відповіддю за № 60 від 18 вересня 2018 року ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна» повідомило ФОП ОСОБА_4 про те, що звернення про повернення коштів за заявкою № 5938918 ними прийняте та розглядається. Компанія «Оазіс Тревел Україна» гарантує туристам повернення коштів, сплачених ними за відпочинок, що не відбувся як наслідок скасування рейсів авіакомпанією «Браво». До кінця вересня 2018 року планується затвердження порядку та умов повернення коштів, що будуть доведені до відома агентів та туристів. Усі питання, повязані з компенсацією, після затвердження порядку та умов повернення коштів, будуть вирішуватись в індивідуальному порядку.

Як вбачається із платіжного доручення Тернопільської філії АТ КБ «ПриватБанк» № 692 від 18 вересня 2018 року, ФОП ОСОБА_4 було повернуто грошові кошти на рахунок ОСОБА_3 за ненадані туристичні послуги в розмірі 2573,80 гривень.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до переконання що позов слід задовольнити частково, виходячи із такого.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм» (далі - Закон), за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт).

До договору на туристичне обслуговування застосовується загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання.

Статтею 1 Закону визначено, що туристичний продукт - це попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов'язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об'єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо).

Згідно визначених Законом понять «Туроператор» та «Турагент», - Туристичні оператори - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність.

Туристичні агенти - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб'єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною 13 ст. 20 Закону України "Про туризм" права й обов'язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом.

Частиною 12 ст. 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов'язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь.

Агентські відносини регулюються главою 31 Господарського кодексу України, відповідно до частин першої, другої статті 297 якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов'язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами.

Статтею 33 Закону України «Про туризм» передбачено, що суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Тому, враховуючи що судом встановлено та не заперечується сторонами, що туроператором не з вини позивача не надано послуги, передбаченої п. 2.6 договору послуги, а саме - організувати тур для туриста (на 3 осіб, прізвища яких зазначаються в рахунку або калькуляції) в Туніс з 11.07.2018 року по 18.07.2018 року, а тому позовна вимога про розірвання договору є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Згідно із частиною п'ятою статті 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо інше не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Отже, за змістом ч. ч. 1, 2, 10 ст. 20, ч. 2 ст. 30, ч. ч. 1, 2 ст. 32, ч. 1 ст. 33 Закону України від 15 вересня 1995 року «Про туризм», ч. 4 ст. 10 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів», ст. ст. 610 і 611, ч. 5 ст. 653, ч. 1 ст. 901 ЦК України майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-42цс13 від 03 липня 2013 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Судом встановлено, що послуги з надання туристичних послуг, відповідно до умов договору, мав надавати саме туроператор - ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна», а укладаючи договір про надання туристичних послуг ОСОБА_8 ОСОБА_9, діяла на підставі від імені, за дорученням та під контролем ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна» (туроператор) на підставі агентського договору від 23 травня 2012 року №2012/1118.

Тому саме ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна», як сторона договору про надання послуг, повинен нести відповідальність за порушення умов договору - ненадання ОСОБА_3 та її сімї туристичної подорожі в Туніс.

Судом не встановлено, та сторонами не надано доказів, що невиконання умов договору сталося з вини інших осіб.

Покликання позивача на те, що ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна» та ОСОБА_8 ОСОБА_9 повинні нести солідарну відповідальність за порушення умов договору суд вважає безпідставним, виходячи із наступного.

Так, відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Проте, ні договором, на законом не передбачено солідарний обов'язок за порушення умов договору про надання туристичних послуг туроператора та турагента.

При цьому при укладенні договору ОСОБА_8 ОСОБА_9 діяла на підставі від імені, за дорученням та під контролем ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна» (туроператор), а не від свого імені, про що було відомо позивачу та зазначено в договорі.

Тому, суд доходить до висновку, що збитки, які завдані у звязку із невиконанням умов договору повинні відшкодовуватися туроператором ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна», від імені якого укладала договір ФОП ОСОБА_4

Як було встановлено судом, ФОП ОСОБА_4 було повернуто грошові кошти на рахунок ОСОБА_3 за ненадані туристичні послуги в розмірі 2573,80 гривень.

Тому, зважаючи на те, що за туристичні послуги позивачем було оплачено 33710 грн. (31 січня 2018 року та 20 червня 2018 року 8870,00 гривень та 24840,00 гривень), ФОП ОСОБА_4 повернуто позивачу 2573,80 гривень, вимога про стягнення солідарно із ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна» 33710 грн. підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення із ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна» 31136,20 грн. (33710 - 2573,80). В задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОАЗІС ТРЕВЕЛ УКРАЇНА» про стягнення 2573,80 грн. грошових коштів за договором про надання туристичних послуг слід відмовити у звязку із тим, що збитки в цій сумі вже відшкодовані позивачу.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 слід відмовити в повному обсязі у звязку із тим, що вона діяла як представник ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна» від його імені, та послуги ненадані саме туроператором.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд приходить до висновку про часткове задоволення позову у цій частини, виходячи з наступного.

Позивач посилається на те, що їй та її сімї була завдана моральна шкода у зв'язку з ненаданням туристичних послуг, яку остання оцінила в 20 000,00 грн.

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування моральної шкоди.

Частиною другою ст. 33 Закону України «Про туризм» заподіяна туристу моральна шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб'єктом туристичної діяльності в порядку встановленому законом.

Відповідно до частини 2 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Також в Постанові Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди") зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

При визначені розміру моральної шкоди суд враховує положення п 9 вищевказаної постанови Пленуму ВС України, відповідно до якої розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Очевидно, що в результаті порушення з вини ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна» прав споживача позивачу емоційно переживав через ненадання туристичної послуги, зірвався запланований відпочинок її та її сімї, та завдано особливих хвилювань і моральних страждань, оскільки вказана подорож планувалась протягом тривалого часу - з січня 2018 року. Тому, враховуючи обсяг душевних та фізичних страждань, заподіяних позивачу та її сімї через неможливість запланованого відпочинку, емоції розчарування, неповернення в добровільному порядку на протязі тривалого часу відповідачем сплачених за подорож грошових коштів, а отже продовження тривалості душевних страждань, виходячи із засад розумності та справедливості суд доходить до висновку, що в користь позивача слід стягнути 3000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_5 «Оазіс Тревел Україна» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2014,40 грн. (одна вимога майнового характеру 704,80 грн. та дві вимоги немайнового характеру по 704,80 грн.)

На підставі викладеного та керуючись Законом України "Про туризм", ст. ст. 524, 525, 526, 533, 902, 1167 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 10-11, 15, 56-59, 60, 61, 79, 84, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 ОСОБА_3 (Тернопільська область, Тернопільський район, село Біла вул. Крушельницької буд. 23, ІПН НОМЕР_1) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОАЗІС ТРЕВЕЛ УКРАЇНА» (04071, м.Київ, вул. Почайнинська будинок 25/49, ), фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (46027, АДРЕСА_1, ІПН 324101925) задовольнити частково.

Розірвати договір про надання туристичних послуг від 31 січня 2018 року укладений між ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9, яка на підставі агентського договору діяла від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «ОАЗІС ТРЕВЕЛ УКРАЇНА»

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОАЗІС ТРЕВЕЛ УКРАЇНА» 31136 (тридцять одна тисяча сто тридцять шість) гривень 20 копійок отриманих грошових коштів за договором про надання туристичних послуг та 3000 (три тисячі) гривень моральної шкоди.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОАЗІС ТРЕВЕЛ УКРАЇНА» про стягнення 2573 (дві тисячі пятсот сімдесят три) грн. 80 коп. грошових коштів за договором про надання туристичних послуг та 17000 (сімнадцять тисяч) грн. моральної шкоди відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ОАЗІС ТРЕВЕЛ УКРАЇНА» в користь держави судовий збір в сумі 2014 (дві тисячі сто чотирнадцять) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення виготовлено 05 листопада 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_10