Постанова

Іменем України

24 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 515/718/16-ц

провадження № 61-23287 св 18

Головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Коротун В, М., Курило В.П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі - прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області Бролінський Роман Олександрович, прокуратура Одеської області, слідчий Татарбунарського відділення поліції Арцизького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Алєксєєнко Олександр Анатолійович, Головне управління Національної поліції в Одеській області, Державна казначейська служба України,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21 березня 2017 року в складі судді Кравця Ю. І.,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області Бролінського Романа Олександровича, прокуратури Одеської області, слідчого Татарбунарського відділення поліції Арцизького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області АлєксєєнкаОлександра Анатолійовича, Головного управління Національної поліції в Одеській області, Державної казначейської служби України та просив стягнути з Бролінського Р. О. та Алєксєєнка О. А. моральну шкоду, еквівалентну 190 мінімальним заробітним платам на момент прийняття рішення.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 січня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 січня 2017 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

Апеляційний суд виходив із того, що апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини другої, частиною третьою, п'ятою статті 295 ЦПК України, вимоги ухвали апеляційного суду Одеської області від 01 березня 2017 року ОСОБА_4 не виконав, недоліки відповідної скарги не усунув, а тому наявні підстави для визнання неподаною та повернення апеляційної скарги.

20 лютого 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21 березня 2017 року та просив скасувати її як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2017 року відкрито провадження в даній справі.

19 серпня 2017 року Головне управління Національної поліції в Одеській області подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на зазначену касаційну скаргу та просило касаційну скаргу відхилити, оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2017 року призначено дану справу до судового розгляду

На виконання вимог підпункту 4 пункту 1 розділу XIII ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» 11 травня 2018 року дана справа передана до Верховного Суду.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

28 січня 2017 року ОСОБА_4 подав до суду апеляційну скаргу на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 січня 2017 року, яку апеляційний суд вважав такою, що не відповідає вимогам пунктів 1, 3, 4 частини другої, частини третьої, п'ятої статті 295 ЦПК України, а саме: ОСОБА_4 не зазначив імена (найменування) всіх осіб, які беруть участь у справі, їх місце проживання або місцезнаходження та не подав копії скарги з доданими матеріалами відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. В порушення вимог статті 7 ЦПК України та статті 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» апеляційна скарга викладена російською мовою.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 01 березня 2017 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху та надано ОСОБА_4 строк для усунення вказаних недоліків протягом п'яти днів з дня отримання цієї ухвали, а також роз'яснено наслідки її невиконання.

Згідно з рекомендованим повідомленням ДП «Укрпошта» про вручення поштового відправлення ОСОБА_4 отримав копію зазначеної ухвали 11 березня 2017 року та до 17 березня 2017 року мав усунути недоліки касаційної скарги.

20 березня 2017 року ОСОБА_4 подав до суду заперечення на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 01 березня 2017 року, в якому вказав, що в тексті апеляційної скарги наведені імена та найменування всіх учасників справи, а також їх місце проживання та розташування. Зазначив, що в порушення вимог Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, апеляційний суд Одеської області не склав акт про відсутність додатків, указаних в апеляційній скарзі, а саме: 5 апеляційних скарг.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 січня 2017 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала, а також роз'яснено ОСОБА_4, що він не позбавлений права повторно звернутись до суду в установленому законом порядку, коли перестануть існувати обставини, що стали причиною повернення апеляційної скарги.

Згідно зі статтями 121, 297 ЦПК України в редакції, чинній станом на 01 березня 2017 року, суддя, встановивши, що апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 295 ЦПК України, а також у разі несплати судового збору, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє особу, яка подала апеляційну скаргу, та надає їй строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання нею ухвали.

Відповідно до положень статей 121, 297 ЦПК України в указаній редакції в разі невиконання ухвали суду про залишення скарги без руху в установлений строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Обґрунтованим є висновок апеляційного суду про наявність правових підстав для визнання неподаною та повернення апеляційної скарги ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_4 не виконав вимоги ухвали апеляційного суду Одеської області від 01 березня 2017 року та не усунув недоліки апеляційної скарги.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

Н. О.Антоненко

В. І.Журавель

В. М. Коротун

В. П.Курило