Справа № 417/6208/18
Провадження № 2/417/283/18
РІШЕННЯ

Іменем україни

"06" листопада 2018 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді - Дідоренко А.Е.

за участю секретаря - Колеснік В.В.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

встановив:

07.08.2018 року позивач звернулася до Марківського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що їй на праві власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: Україна, Луганська область, Марківський район, с.Бондарівка, пров.Радянський (Садовий)АДРЕСА_1, що підтверджується технічним паспортом від 05.11.2000 року.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є її рідним сином та зареєстрований в належному їй на праві власності житловому будинку.

Приблизна в квітні 2014 року ОСОБА_2 виїхав з с.Бондарівка Марківського району Луганської області, з реєстраційного обліку не знівся і до цього часу значиться зареєстрованим в житловому будинку, який належить ОСОБА_1

У вищевказаному житловому будинку позивач проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач не має постійного заробітку, час від часу їздить на заробітки до Російської Федерації та інколи в м.Луганськ, отже постійно змінює своє місце проживання.

Позивач звернувся до суду з даним позовом так як, реєстрація відповідача у вказаному будинку створює труднощі у здійсненні свого права власності, зокрема для оформлення житлової субсидії, при призначенні якої враховуються доходи всіх зареєстрованих в будинку осіб, чи його продажу.

У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутність, не заперечувала проти ухвалення рішення суду при заочному розгляді справи ( а.с.15).

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, заперечень на позов не надав.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи без його участі та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

На підставі ст. 281 ЦПК України 06 листопада 2018 року без виходу до нарадчої кімнати, винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 власником будинку, який знаходиться за адресою: Луганська область, Марківський район, с.Бондарівка, пров.Радянський (Садовий)АДРЕСА_2, що підтверджується технічним паспортом (а.с.9-13).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія ІІІ-ЕД №388362 від 19.10.1984 року (а.с.7).

Згідно довідки про склад сімї від 06.06.2018 року №927, за адресою: Луганська область, Марківський район, с.Бондарівка, пров.Радянський (Садовий)АДРЕСА_2, зазначено, що до складу сімї, які проживають за даною адресою, значиться ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований, але не проживає (а.с.14).

Відповідно акта складеного депутатом Бондарівської сільської ради ОСОБА_4 засвідчує в тому, що дійсно ОСОБА_2, зареєстрований, але мешкає за адресою: РФ, м.Амурськ, Хабаровський край, АДРЕСА_3 (а.с.8).

Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 391 ЦК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у будинку за адресою: Луганська область, с.Бондарівка, пров.Радянський (Садовий)АДРЕСА_2, відсутній з 2014 року, не є власниками вищевказаного будинку, а тому втратив право користування цим будинком, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.26-32).

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 11, 81 280, 281 ЦПК України, суд-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користуванням житловим приміщенням, а саме будинком, що знаходиться за адресою: Україна, Луганська область, Марківський район, с.Бондарівка, пр.Радянський (Садовий)АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може також бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Луганського апеляційного суду з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України»).

Суддя А.Е. Дідоренко