КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи № 361/268/15-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/2221/2018

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2015 року, ухваленого під головуванням судді Шинкар А.О., по справі за позовом Дочірнього підприємства «Житло» Орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом, на обґрунтування якого зазначив, що 28 вересня 2009 року відповідач отримав ордер НОМЕР_2 на поселення до кімнати № 119 гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 і був зареєстрований за вказаною адресою.

Гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1, був введений в експлуатацію 30 березня 1965 року та перебуває на балансі позивача, є відомчим гуртожитком.

28 січня 2014 року та 13 листопада 2014 року, представниками Броварського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області була здійснена перевірка паспортного режиму в вищезазначеному гуртожитку та зафіксовано, що відповідач за вищевказаною адресою не проживає, а в кімнаті проживали квартиранти.

Враховуючи викладене та посилаючись на положення ст.ст. 71, 72 ЖК України, позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право користування кімнатою № 119 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1.(т. 1 а.с. 1-3)

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2015 року позов задоволено, ОСОБА_1 визнано таким, що втратив право користування житловою кімнатою № 119 в гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.38-40)

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2018 року залишено без задоволення заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2015 року. (т. 1 а.с.139-140)

Не погодившись з рішенням районного суду, 04 липня 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 направила по пошті апеляційну скаргу. На обґрунтування скарги представник апелянта зазначила, що суд не врахував обставин і доказів по справі, зокрема того, що відповідач на законних підставах був поселений, проживав у гуртожитку та перебував на службі в органах внутрішніх справ України, не сповістив належним чином відповідача про розгляд справи судом і дійшов помилкового висновку про задоволення позову.(т. 1 а.с. 143-216)

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримала скаргу і просила її задовольнити.

Інші особи до суду не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази. ОСОБА_1 був сповіщений повідомленням на електронну пошту із фіксацію такого повідомлення, факт належного сповіщення відповідача підтвердила представник апелянта ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції.(т. 1 а.с. 242-247 т. 2 а.с. 1-7, 11)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Судом встановлено, що гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1, був введений в експлуатацію 30 березня 1965 року та перебуває на балансі позивача, є відомчим гуртожитком.(т. 1 а.с. 6)

28 вересня 2009 року ОСОБА_1 отримав ордер НОМЕР_2 на поселення до кімнати № 119 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 та з 30 вересня 2009 року був зареєстрований за вказаною адресою.(т. 1 а.с. 4-5, 28,100-102)

28 січня 2014 року та 13 листопада 2014 року, представниками Броварського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області була здійснена перевірка паспортного режиму в вищезазначеному гуртожитку та зафіксовано, що відповідач за вищевказаною адресою не проживає, а в кімнаті проживали квартиранти.(т. 1 а.с. 7-18)

01 лютого 2015 року представниками позивача був складений Акт перевірки фактичного проживання в гуртожитку, за змістом якого встановлено, що в кімнаті № 119 будинку 296 «А» зареєстрований ОСОБА_1, на час перевірки в кімнаті проживають квартиранти, які надати письмові пояснення відмовились.(т. 1 а.с. 29)

Надані відповідачем до суду квитанції, за якими протягом 2015-2017 років він сплачував за користування гуртожитком, не можуть бути визнані доказом фактичного проживання відповідача у наданій йому для проживання кімнаті.(т. 1 а.с. 54-98)

При цьому, такі пояснення відповідача суперечать вищевказаним доказам по справі, за якими під час фактичної перевірки протягом січня 2014 року - лютого 2015 року, проведеної як відповідачем так і представниками Броварського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області, у кімнаті № 119 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_1 не проживав, а проживали сторонні особи, які відмовились від надання пояснень.

Посилання відповідача ОСОБА_1, що він отримав кімнату в гуртожитку як працівник органів внутрішніх справ і під час проведення вищевказаних перевірок міг перебувати на роботі, будь-якими об'єктивними доказами по справі не підтверджуються.

Колегія суддів забезпечила право апелянта в суді апеляційної інстанції надати докази на підтвердження його пояснень, у тому числі докази на підтвердження факту проживання у вищевказаній кімнаті з січня 2014 року, роз'яснивши таке право представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_3, проте таких доказів надано не було. При цьому, представник апелянта в суді апеляційної інстанції зазначила, що ОСОБА_1 не проживає у вищевказаній кімнаті гуртожитку з початку 2018 року про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання.(т. 2 а.с. 11)

З огляду на положення частини 1 ст. 82 ЦПК України, колегія суддів визнала вказані обставини встановленими.

Виходячи з положень ст. 71 Житлового кодексу України та роз'яснень, даних у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України &q?но;Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України&q?ан; від 12 квітня 1985 р. N 2, право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї зберігається протягом 6 місяців або інших строків, передбачених цією статтею. У разі відсутності цих осіб понад установлені строки з поважних причин цей строк може бути продовжений судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки до суду не надано і судом не встановлено доказів проживання відповідача ОСОБА_1 з січня 2014 року у наданій йому для проживання кімнаті гуртожитку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Колегія суддів перевірила доводи апелянта що він не був сповіщений районним судом.

Так, районним судом здійснювалось сповіщення на зареєстровану адресу проживання ОСОБА_1 у вищевказаному гуртожитку, такі повідомлення повертались із відміткою працівників пошти «за закінченням терміну зберігання», що не може бути визнано належним сповіщенням.(т. 1 а.с. 32-33)

Враховуючи положення пункту 3 частини 3 ст. 376 ЦПК України, за якими зазначені апелянтом доводи є підставою для скасування оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення і ухвалення нового про задоволення заявленого позову.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, а тому, колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2015 року - скасувати, ухвалити нове.

Позовні вимоги Дочірнього підприємства «Житло» Орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 таким, що втратив право користування житловою кімнатою № 119 в гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 23 листопада 2018 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

Д.Р.Гаращенко