Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" жовтня 2018 р. Справа № 608/1592/18

Номер провадження2/608/701/2018

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л. С.

представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про втрату права на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про втрату права на користування житловим приміщенням.

В позовній заяві позивачка вказала, що є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 У даному будинку зареєстрований колишній співжитель сестри позивачки ОСОБА_3, який фактично там проживав менше двох років, з 2012 року за вказаною адресою він не з'являвся. Факт його реєстрації створює ОСОБА_1 зайві клопоти з комунальними платежами, можливістю оформити житлову субсидію, обмежує її права як власника нерухомого майна. Тому вона просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 із зняттям з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Представник позивачки ОСОБА_2 подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням по АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_1, шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим будинком в порядку, передбаченому ст.. 386 ЦК України.

Представник позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримуює, просить задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві та в заяві про уточнення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, свідка, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 Тернопільської області, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 03.02.2010 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25216408 від 03.02.2010 року.

З копії будинкової книги вбачається, що в АДРЕСА_1 з 17 березня 2010 року зареєстрований відповідач ОСОБА_3

Актом обстеження матеріально-побутових умов від 17 серпня 2018 року встановлено, що ОСОБА_3 з 2010 року зареєстрований в АДРЕСА_1 проте з 2012 року по місцю реєстрації не проживає.

Такі обставини підтвердила в судовому засіданні і свідок ОСОБА_4.

Відповідно до частини першої статті 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому, не має значення ким саме спричинено порушення права та з яких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності жилого приміщення, будинку, квартири від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 з 2012 року і на момент звернення до суду з цим позовом у спірному житловому будинку як член сім'ї позивачки не проживав, а тому позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 321, 383, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 279, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням по АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування житловим будинком, який знаходиться по АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. І. Парфенюк