АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

24 вересня 2018 року

м. Харків

справа № 632/418/18

провадження № 22-ц/790/4252/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Бурлаки І.В.,

ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового провадження в місті Харкові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Добрий господар» на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14 травня 2018 року, головуючого першої інстанції судді Росоха А.В. по справі № 632/418/18 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Добрий господар» про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарського підприємства «Добрий господар» (далі ТОВ «СП «Добрий господар»), після уточнення якого просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати в сумі 6240,00 грн., за період з вересня по листопад 2017 року.

В обґрунтування зазначала, що вона працювала на посаді охоронця в ТОВ «СП «Добрий господар». З 10.11.2017 року її перестали допускати до виконання покладених обовязків, обґрунтовуючи це проведенням службової перевірки стосовно колишнього керівництва підприємства.

15.11.2017 року позивачем, у звязку із неможливістю виконувати свої обовязки та бажанням влаштуватися на нове місце роботи, було прийнято рішення про звільнення з займаної посади. На підставі викладеного позивачем на адресу відповідача було направлено заяву про звільнення за власним бажанням, яка ним отримана 25.11.2017 року.

До 29.11.2017 року позивач намагалась виходити на робоче місце і сумлінно виконувати покладені на неї обовязки, проте її не допускали до їх виконання. Отже, 29.11.2017 року керівництво ТОВ «СП «Добрий господар» повинно було видати наказ про її звільнення та провести всі розрахунки, що відповідачем зроблено не було.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14 травня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ТОВ «СП «Добрий господар» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі за період з вересня по листопад 2017 року в сумі 6240,00 грн.

Стягнути з ТОВ «СП «Добрий господар» на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Повернуто ОСОБА_2 суму помилково сплаченого судового збору в розмірі 704,80 грн. за квитанцією № 0.0.969313512.1 від 20.02.2018 року.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «СП «Добрий господар» - ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Посилається на те, що під час виконання ОСОБА_2 своїх трудових обовязків було виявлено нестачу товарноматеріальних цінностей на загальну суму 35 439 487,58 грн. та незаконне заволодіння майном відповідача на загальну суму 68 604 875,00 грн., яка була допущена через невиконання позивачем своїх прямих обовязків.

Також зазначає, що заробітна плата за вересень отримана позивачем у повному обсязі, що підтверджується відомостями про виплату грошей, в яких міститься особистий підпис ОСОБА_2, а грошові кошти за жовтень-листопад нараховані, необхідні податки і збори відповідачем перераховані, однак з невідомих причин позивачем не отримуються.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Посилається на те, що відповідачем не було надано доказів на спростування позовних вимог.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення суд виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Судова колегія не може погодитись у повному обсязі з таким висновком.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 направила на адресу відповідача заяву про звільнення за власним бажанням від 10.11.2017 року. Дану заяву відповідач отримав 25.11.2017 року (а.с.10).

14.12.2017 року позивачем на адресу відповідача направлено письмову заяву, про видачу їй трудової книжки та здійснення розрахунку по заробітній платі. Дана заява отримана 23.12.2017 року (а.с.12).

30.11.2017 року на підставі п. 2 ч.1 ст. 41 КЗпП України, позивача було звільнено з ТОВ «СП Добрий господар».

Частиною 1 статті 115 КЗпП України та частиною 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню грошова сума без урахування податків та обовязкових платежів.

З розрахунку заборгованості складеному відповідачами вбачається, що за період вересень-листопад 2017 року заробітна плата ОСОБА_2 склала: вересень 2017 року 2370,00 грн.; жовтень 2017 року 2370,00 грн.; листопад 2017 року 1500,00 грн., а разом 6240,00 грн.

Підлягало до видачі позивачу грошова сума за відрахуванням 18% ПДФО та 1,5% військового збору: вересень 2017 року 1907,85 грн.; жовтень 2017 року 1907,85 грн.; листопад 2017 року 1351,50 грн., а разом 5167,20 грн.

Заробітна плата за вересень 2017 року у розмірі 1907,85 грн. позивачем отримана, що підтверджується відомостями про виплату грошей № 37 та № 41 від 07.10.2017 року та 23.10.2017 року відповідно (а.с. 57, 58).

Наполягаючи на повній відмові у задоволенні позивача, представник відповідача у апеляційній скарзі фактично визнав наведені обставини.

З урахуванням встановленого судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Стягненню на користь ОСОБА_2 з ТОВ «СП Добрий господар» підлягає заробітна плата за жовтень-листопад 2017 року за вирахуванням ПДФО та військового збору у розмірі 1907,85+1351,50=3259,35.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач ухиляється від отримання нарахованих грошових коштів не є підставою для відмови у позові.

Обовязок платити заробітну плату, що нараховано працівнику покладається на власника або уповноважену ним особу чи орган.

Судові витрати підлягають перерахуванню у відповідності до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 382, 383, 384 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14 травня 2018 року змінити.

Зменшити грошову суму стягнуту з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Добрий господар» () на користь ОСОБА_2 (РНО КПП: 1) з 6240,00 грн. до 3259,35 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Добрий господар» () на користь ОСОБА_2 (РНО КПП: 1) судові витрати у розмірі 368,12 грн., понесених у звязку з розглядом справи у суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНО КПП: 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Добрий господар» () судові витрати у розмірі 505,02 грн., понесених у звязку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 24.09.2018 року.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - І.В.Бурлака

ОСОБА_1