Справа № 502/1421/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області

про визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Фурманівської сільської ради та просив суд:

- встановити факт належності правовстановлюючого документу, державного акту на право приватної власності на землю площею 3,15 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області, належна спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого Кілійською районною державною адміністрацією Одеської області 21 грудня 2004 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 20 липня 2004 року №386, зареєстрованого відділом Держгеокадастру у Кідлійськоиму районі Одеської області в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №66, кадастровий номер кадастровий номер НОМЕР_3; НОМЕР_4- ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7;

- встановити факт належності земельної ділянки площею 3,15 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області, кадастровий номер НОМЕР_3; НОМЕР_4 - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8;

- визнати за позивачем, ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 3,15 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області, кадастровий номер НОМЕР_3; НОМЕР_4 в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_7 помер батько позивача, ОСОБА_3, який на день смерті проживав в АДРЕСА_1. На день смерті за вказаною адресою проживали та були зареєстровані, позивач, ОСОБА_2 та мати позивача, ОСОБА_4. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 3,15 га., яка розташована на території Фурманівської сільської ради та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцями за законом, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7. Спадщину яка залишилася після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 позивач та його мати прийняли в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, тобто фактично, оскільки на час відкриття спадщини проживали та були зареєстровані за однією адресою разом із спадкодавцем. Таким чином спадщина, яка залишилася після смерті померлого ОСОБА_3 належить по 1/2 частці ОСОБА_2 та його матері, ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_8 мати позивача, ОСОБА_4 померла. На день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_4, прийняв позивач, ОСОБА_2, в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, фактично, оскільки на час відкриття спадщини проживав та був зареєстрований за однією адресою разом із спадкодавцем. Крім того за його заявою про прийняття спадщини, приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачовою Н.М., була заведена спадкова справа. Таким чином право на 1/2 частину земельної ділянки площею 3,15 га., яка розташована на території Фурманівської сільської ради та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_7, на яку мала право ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8, належить у цілому позивачу, ОСОБА_2. Державний акт на земельну ділянку було видано ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 відділом у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеської області був заповнений та виданий після смерті спадкодавця - 21 грудня 2004 року. Однак дійсно право власності на зазначену земельну ділянку, належало ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_7, оскільки вищезазначене розпорядження Кілійської районної державної адміністрації видавалось на підставі заяви спадкодавця як громадянина, якому дійсно належало право на вказану земельну ділянку. Державний акт був виданий замість сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_5. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_5 розміром 3,62 умовних кадастрових гектарів був виданий ОСОБА_3 по агрофірмі «Колос», Фурманівська сільська рада Кілійського району Одеської області. Під час звернення до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачової Н.М., позивачу було надано роз'яснення, у якому приватний нотаріус роз'яснила, що вказаний державний акт на право приватної власності на землю, відсутній, що не підтверджує права власності спадкодавця та рекомендувала звернутись до суду. Інших спадкоємців, в тому числі за законом та осіб які мають право на обов'язкову частку у спадщині, немає. На даний час у позивача виникла необхідність оформити спадщину після смерті спадкодавця, однак із-за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу, позивач змушений звернутись до суду, за захистом свої прав.

Представник позивача надав заяву, згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача, Фурманівської сільської ради Кілійського району, в судове засідання не з'явився, надав заяву згідно якої з позовними вимогами згоден, зауважень до позову не має, просив суд розглянути справу за його відсутності.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_6, виданого та зареєстрованого Виконкомом Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 12, ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_7.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_7 виданого та зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 241, ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_8.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_8, виданого повторно 18.12.2009 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області та зареєстрованого Виконавчим комітетом Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області, запис акта про народження № 14 - ОСОБА_4 та ОСОБА_3є батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_8, перебували у зареєстрованому шлюбі, вказаний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис №9 від 20 жовтня 1957 року.

З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 20.07.2004 року № 386, вбачається, що ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку площею 3,15 гектарів, розташовану на території Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери НОМЕР_3; НОМЕР_4.

З довідки виданої Фурманівською сільською радою № 254 від 05.07.2018 р., вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7., був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті. На день його смерті за вказаною адресою проживали та були зареєстровані ОСОБА_4 - дружина, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8. та син - ОСОБА_2.

З довідки виданої Фурманівською сільською радою № 254/1 від 05.07.2018 р., вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті. На день її смерті за вказаною адресою проживав та був зареєстрований син - ОСОБА_2.

Відповідно до заповіту посвідченого секретарем виконкому Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області від 18.03.2015 р., ОСОБА_4, заповідала ОСОБА_2, все її майно де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося.

Як вбачається з інформаційного листа від 20.07.2018 р. № 339/01-16, приватний нотаріус Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачова Н.М. на підставі звернення ОСОБА_2 щодо оформлення спадщини, роз'яснила, що оскільки не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, за їх відсутності питання оформлення спадщини вирішується в судовому порядку.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 53232810 від 10.09.2018 р. сформованої приватним нотаріусом Богачовою Н.М., заповідачем є ОСОБА_4, номер у спадковому реєстрі 57721349, дата посвідчення 18.03.2015 р., місце посвідчення Фурманівська сільська рада Кілійського району Одеської області.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 53232794 від 10.09.2018 р. сформованої приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Богачовою Н.М., вбачається, що після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8. приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Богачовою Н.М.була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 59625077.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 53232866 від 10.09.2018 р., сформованої приватним нотаріусом Богачовою Н.М., відносно ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7., інформація відсутня.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стосовно встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд виходить з наступного:

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги представника позивача, щодо встановлення факту належності земельної ділянки ОСОБА_3, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє зазначену вимогу.

Враховуючи факт того, що державний акт на право приватної власності на землю площею 3,15 га видано на ім'я ОСОБА_3, вимога представника позивача щодо встановлення факту належності земельної ділянки площею 3,15 га сумісно за ОСОБА_3 та ОСОБА_4, задоволенню не підлягає.

Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2., суд виходить з наступного:

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку у нотаріуса, в зв'язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався представник позивача по справі, як на підстави своїх вимог, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частковому обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1233, 1268 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу, державного акту на право приватної власності на землю площею 3,15 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області, належна спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого Кілійською районною державною адміністрацією Одеської області 21 грудня 2004 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 20 липня 2004 року №386, кадастрові номери НОМЕР_3; НОМЕР_4- ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 3,15 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області, кадастровий номер НОМЕР_3; НОМЕР_4 в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8.

В задоволенні позовної вимоги про встановлення факту належності земельної ділянки площею 3,15 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області, кадастровий номер НОМЕР_3; НОМЕР_4 - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников