Справа № 766/5833/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Херсонська міська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заяву мотивовано тим, що 31 грудня 2007 року помер батько заявника ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Херсонській області від 02 січня 2008 року, актовий запис №14. Після його смерті залишилась спадщина, до складу якої входить 1/2 квартири за адресою м.Херсон, пр.-т 200 років Херсона, 12, кв. 166. Обставини перебування у власності спадкодавця ОСОБА_5 спірного майна підтверджуються копією Свідоцтва про право власності на житло від 09.01.1997 р. №4316, виданого Управлінням обліку і використання комунального майна м.Херсона виконкому Херсонської міської ради. Згідно зазначеного свідоцтва ОСОБА_1 і померлий ОСОБА_5 в рівних частинах є власниками квартири загальною площею 50,55 кв.м. за адресою м.Херсон, пр.-т 200 років Херсона, 12, кв. 166.

Спадщину Заявник фактично прийняв, оскільки постійно проживала разом з батьком на день його смерті (відкриття спадщини), що підтверджується копією ордеру про вселення до квартири(підтверджує вселення до квартири заявника), довідкою КП «Таврійський» від 19.05.2016 р. № 586(підтверджує проживання неповнолітніх дітей заявника в квартирі).

У звязку з вищевикладеним, просив суд заяву задовольнити та встановити факт його постійного проживання з спадкодавцем ОСОБА_5, на час відкриття спадщини, а саме 31.12.2007 року за адресою: м.Херсон, пр.-т. 200 років Херсона, 12, кв. 166.

В судове засідання від представника заявника адвоката ОСОБА_6 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Заяву підтримав та наполягав на її задоволенні.

Крім того, до суду надійшла заява про оголошення показань свідків, допитаних у справі ОСОБА_3, який є заінтересованою особою та надав пояснення в якості свідка, ОСОБА_7. Зазначені свідки допитувались в судовому засіданні. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 лютого 2018 року у справі № 766/5833/16-ц заяву було залишено без розгляду. Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 17 квітня 2018 ухвалу від 26 лютого 2018 року було скасовано, а справу направлено для розгляду по суті. Неможливість повторного допиту свідків обґрунтована їх відсутністю в межах міста Херсон.

У відповідності до ст. 233 ЦПК України У разі відкладення розгляду справи показання свідків, зібрані за судовими дорученнями в порядку забезпечення доказів під час допиту їх за місцем проживання, або показання, дані ними у судовому засіданні, в якому було ухвалено скасоване рішення, повинні бути оголошені і досліджені в судовому засіданні, в якому ухвалено рішення, якщо участь цих свідків у новому судовому засіданні є неможливою.

Від зацікавлених осіб - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7, як законного представника ОСОБА_4 до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, при розгляді заяви просили її задовольнити.

Від зацікавленої особи Херсонської міської ради до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, при розгляді заяви покладалися на розсуд суду.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали заяви, суд приймає до уваги наступне.

Кожна особа відповідно до ст. 4 ЦПК України має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови №7 від 30.05.2008 р. роз'яснив, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка і вразі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року. Пунктом 23 зазначеної вище Постанови роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження, серії І КГ №349491 народився ОСОБА_1. Згідно вказаного свідоцтва про народження батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_5.

ОСОБА_5, помер 31.12.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КГ № 064020.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належну йому за життя 1/2 частину квартири розташованої за адресою: м.Херсон, пр.-т. 200 років Херсона, 12, кв. 166 (відповідно до свідоцтва про право власності на житло №4316 від 09.01.1997 р.). Інша 1/2 частина квартири розташованої за адресою: м.Херсон, пр.-т. 200 років Херсона, 12, кв. 166 належить заявнику ОСОБА_1.

На день смерті ОСОБА_5, зі спадкодавцем були зареєстровані ОСОБА_7 дружина сина померлого, ОСОБА_2 онук померлого, ОСОБА_4 онучка померлого, що підтверджується довідкою КП «Таврійський» від 19.05.2016 р. № 586.

Факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №4316 від 09.01.1997 р., ордером про вселення до квартири. Оголошеними показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_7 встановлено, що на день смерті ОСОБА_5 в гркдні 2007 року вся сімя проживала разом за адресою м.Херсон, пр.-т. 200 років Херсона, 12, кв. 166. Заявник ОСОБА_1 був зареєстрований за іншою адресою, однак фактично постійно проживав з членами своєї сімї батьком ОСОБА_5, своєю дружиною ОСОБА_7 та дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Судом також встановлено, що ОСОБА_1, звертався до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, де Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_8, на підставі вказаної заяви заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_5, померлого 31.12.2007 року.

Крім того, ОСОБА_1, з питань оформлення спадщини після смерті спадкодавця звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, однак йому було відмовлено (лист приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_9 № 687/01-16 від 28.11.2017 р.). Згідно відповіді нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на майно померлого ОСОБА_5 не може бути видане, в звязку з відсутністю доказів постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_5, який був батьком заявника.

Згідно довідки приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_9 № 96/02-14 від 26.02.2018 р., свідоцтв про право на спадщину на майно померлого ОСОБА_5 не видавалось, що свідчить про відсутність спору про право.

Частиною 1ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 1ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті з життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що інших спадкоємців, не залучених до участі у справі, які б прийняли спадщину після ОСОБА_10, не було.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.1 листа від 16 травня 2013 року № 24- 753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. Лише якщо спадщина відкрилась після 1 липня 2003 року та не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування на підставі ЦК УРСР, право спадкування виникає також у спадкоємців за законом третьої, четвертої та п'ятої черг ("нових черг") відповідно до статей 1263 - 1265 ЦК України.

У зв'язку з тим, що спадкодавець ОСОБА_5, помер 31.12.2007 року (тобто після 1 липня 2003 року) застосуванню підлягає Цивільний кодекс України.

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини на які посилається заявник, дані докази повністю узгоджуються із заявою ОСОБА_1, і є такими, що дозволяють встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, разом з батьком ОСОБА_5. Одночасно суд приймає до уваги, що заявник позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Керуючись ст. ст.7,8, 12,13, 141, 258-259,263-265,293-294 ЦПК України, ст. ст. 1217, 1220-1221, 1261, 1268-1269, 1270 ЦК України, Постанова Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Херсонська міська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із спадкодавцем ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, на час відкриття спадщини, а саме 31.12.2007 року за адресою: м.Херсон, пр.-т. 200 років Херсона, 12, кв. 166.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.Е. Дорошинська