Справа № 587/1706/18
РІШЕННЯ
31 жовтня 2018 року Сумський районний суд Сумської області у складі:
головуючого - судді - Черних О.М.,
з участі секретаря судового засідання - Скрипка Соіна О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( зареєстрованої: ІНФОРМАЦІЯ_1; фактично проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_2) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), третя особа - орган опіки та піклування Конотопської міської ради ( пр.. Миру, 8, каб.130, м. Конотоп, Сумської області) про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-
Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що вона 30.04.2010 року уклала шлюб з відповідачем, від даного шлюбу вона народила доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. Зазначає, що шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені та відновлення їх є неможливим у зв'язку із постійними непорозуміннями між подружжям, втрати поваги один до одного, відсутності почуття любові. Вони з відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть, відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей, не бере участі у спільному їх вихованні, навіть не спілкується з ними по телефону. Вважає, що знаходження в шлюбі з відповідачем і проживання з ним однією сім'єю неможливе. Просить шлюбу між нею та відповідачем розірвати та визначити місце проживання доньок з нею.
В судове засідання позивачка не зявилась, направила суду заяву в якій просила справу слухати у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився про час і місце розгляду повідомлений в установленому законом порядку, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подав.
Представник третьої особи - органу опіки та піклування Конотопської міської ради до суду звернувся з заявою в якій просив справу слухати у відсутність представника, надав письмовий висновок щодо позовної вимоги в частині місяця проживання малолітніх дітей, в якому зазначив, що орган опіки та піклування Конотопської міської ради вважає за можливе визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 з матір'ю.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Судом встановлено, що 30.04.2010 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис №422, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.12).
Від шлюбу сторони мають доньок - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.13-14).
В зв'язку з тим, що подружжя втратило почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного, у них постійно виникають конфлікти та сварки, вони вважають, що їх сім'ю зберегти неможливо. На даний час вони проживають кожен своїм життям і не підтримують шлюбних стосунків.
Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України).
Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сім'ї (ст. 55 СК України).
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України).
Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому шлюб між ними необхідно розірвати.
Крім того, частиною 1 ст. 160 СК передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків.
Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким з них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з батьків, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини що мають істотне значення.
Згідно ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. При вирішенні спору між батьками щодо місця проживання дитини мають вагу не тільки матеріальні обставини. Неможливо прийняти рішення суто механічно тільки з урахуванням житла та заробітної плати батьків. До обставин, що мають істотне значення відносяться умови, які кожен з батьків може створити для виховання та розвитку дитини. Велике значення має кількість часу, який кожен з батьків може та бажає приділити дитині, необхідно також враховувати і почуття та емоції дитини.
За змістом ст.3,9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991р., у всіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитина розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», вирішуючи спір між батьками, які проживають окремо (в томі числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи з рівності прав та обов'язків батька та матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихільність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.
Відповідно до Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 р. (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної асамблеї ООН) малолітня дитина не повинна, крім тих випадків коли є виключені обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Ця норма є загальною.
У висновку органу опіки та піклування Конотопської міської ради зазначено, що є всі підстави, щоб встановити подальше місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 з матір'ю (а.с. 55-57).
Суд, також звертає увагу, що діти, за яких розглядається спір є дівчинками і більше потребують материнських порад, материнської ласки, уваги, ніж батька.
Враховуючи вищевказане, суд вважає, що буде доцільним встановити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з матір'ю.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати в розмірі 1409 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 10, 13, 258, 263,264,265 ЦПК України суд -
Позов ОСОБА_1 ( зареєстрованої: ІНФОРМАЦІЯ_1; фактично проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_2) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), третя особа - орган опіки та піклування Конотопської міської ради ( пр.. Миру, 8, каб.130, м. Конотоп, Сумської області) про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 30.04.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис №422.
Визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з матір'ю ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1409 грн. 60 коп.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Черних