Ухвала

12 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 676/2672/15-ц

провадження № 61-39127ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 12 квітня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 12 квітня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2018 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків до 13 серпня

2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення заявнику копії цієї ухвали для звернення до суду касаційної інстанції з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження та сплати судового збору або надання доказів на підтвердження звільнення від його сплати.

Копію зазначеної ухвали Верховного Суду ОСОБА_1 отримала 14 серпня

2018 року, що підтверджується даними зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення.

У серпні 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків касаційної скарги, яка містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

За змістом частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення прощенного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Вивчивши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та додані до докази, вважаю, що причини пропуску строку на касаційне оскарження, наведені заявником, є поважними, касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення копії оскаржуваної постанови, а тому строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.

Крім того, ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із клопотанням про звільнення від сплати судового збору. На обгрунтування підстав звільнення від сплати судового збору, зазначила, що вона є безробітною та не має коштів для сплати судового збору, що не може бути підтверджене будь-якими доказами.

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України, статтею 8 Закону України

«Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій статті 136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Частино першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено випадки коли суд може звільнити особу від сплати судового збору, зокрема якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред'явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (пункт 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» (Shishkovv. Russia).

Клопотання про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 вже заявлялось при поданні касаційної скарги. Відмовляючи у задоволенні клопотання Верховний Суд роз'яснив заявнику правові підстави та умови, за наявності яких, особу може бути звільнено від сплати судового збору.

Ураховуючи наведене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, не підлягає задоволенню, оскільки заявником не надано будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору та не зазначено обставин, які б відповідали вимогам встановленим статтею 8 Закону України «Про судовий збір» для звільнення її від сплати судового збору.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Хмельницької області від 12 квітня

2018 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Хмельницької області від 12 квітня 2018 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 12 квітня 2018 року відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 12 квітня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик