Провадження № 2/369/126/18
РІШЕННЯ

Іменем України

27.08.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючої судді: Дубас Т.В.,

при секретарі Яцевич В.А.,

за участі представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Боярської міської територіальної громади, треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Свіриденко Анатолій Михайлович, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно у порядку спадкування, та за позовом третьої особи що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 до Боярської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Плахотня Оксани Георгіївни про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визначення розміру часток у спільній сумісній власності, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим що, згідно із Свідоцтвом на право власності від 06 серпня 1994 року, виданого органом приватизації Боярської міської Ради народних депутатів, квартира НОМЕР_2, загальною площею 52.7 м., АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

21 січня 2004 року ОСОБА_8 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області Панікар В.М., яким заповідав належну йому частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_10 та ОСОБА_13 в рівних частинах кожному.

В той же день його дружина ОСОБА_9 також склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області Панікар В.М., яким також заповідала належну їй частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_10 та ОСОБА_13 в рівних частинах кожному.

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Спадщину після неї в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв її чоловік ОСОБА_8, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, ОСОБА_8 є таким, що прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_9 у встановленому законом порядку.

Ні ОСОБА_10, ні ОСОБА_13 не подавали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_9, тобто не використали свого права на спадкування за заповітом або за законом.

На час смерті ОСОБА_9 її син ОСОБА_10 в квартирі АДРЕСА_1 не проживав і не був зареєстрований, на похованні матері присутнім не був.

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадщину після нього прийняла дочка ОСОБА_13, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1.

Батько ОСОБА_13 ОСОБА_8, 1929 р.н., останні два роки свого життя потребував постійного догляду та піклування, тому ОСОБА_13 постійно проживала разом з ним у м. Боярці з квітня 2011 року.

Дану обставину можуть підтвердити свідок ОСОБА_14 (ІНФОРМАЦІЯ_3.), яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2. та представник Позивача ОСОБА_15, яка бажає бути допитана в порядку ст. 184 ЦПК України.

ОСОБА_10 не подавав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_8, тобто не використав свого права на спадкування за заповітом або законом.

На час смерті ОСОБА_8 його син ОСОБА_10 в квартирі АДРЕСА_1 не проживав і не був зареєстрований. Де в даний час проживає ОСОБА_10 Позивачу невідомо. На похованні батька ОСОБА_10 присутнім не був.

Враховуючи викладене, ОСОБА_13 є такою, що прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_8 у встановленому законом порядку.

На жаль, за свого життя ОСОБА_13 не зверталася до нотаріуса для оформлення права па спадщину після померлого батька у встановленому законом порядку.

Вона вважала, що успадкувала квартиру АДРЕСА_1 як дочка померлого, яка фактично проживала з ним на час відкриття спадщини, доглядала його, піклувалася про нього та поховала його.

Дану обставину можуть підтвердити свідок ОСОБА_14 (ІНФОРМАЦІЯ_3.), яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2. та представник Позивача ОСОБА_15, яка бажає бути допитана в порядку ст. 184 ЦПК України.

ОСОБА_13, бабуся Позивача, померла ІНФОРМАЦІЯ_4. Батьком Позивача є син померлої ОСОБА_13 ОСОБА_13 ОСОБА_16 1972 р.н., який також помер у 2012 році, тобто до відкриття спадщини після смерті ОСОБА_13

За заявою спадкоємця ОСОБА_5 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Свириденко А.М. 28 грудня 2016 року була відкрита спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_13.

З огляду на наведене Позивач є таким, що прийняв спадщину після смерті бабусі ОСОБА_13 у встановленому законом порядку.

21 червня 2017 року Позивачем була подана приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Свириденко А.М. заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

В той же день приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Свириденко А.М. була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

В даній постанові зазначено, що нотаріальне оформлення свідоцтва про право на спадщину по спадковій справі № 22/2016 неможливо у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, яке є предметом спадкування.

Як зазначалось вище, після смерті ОСОБА_13 її онук ОСОБА_5, який є єдиним спадкоємцем померлої, у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Свириденко А.М з заявою про прийняття спадщини, тобто прийняв спадщину.

Позивач 21.06.2017 року звернувся до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Свириденко А.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Тому позивач просив визнати за ОСОБА_5, ІПН НОМЕР_1, право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом.

В березні 2018 року до суду надійшла позовна заява третьої особи, що заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3 яка була мотивована тим, що ОСОБА_3 являється онукою ОСОБА_8, а відповідно, є спадкоємицею 5 черги спадкування після смерті свого діда.

Так, згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, виданим Органом приватизації Боярської міської Ради народних депутатів від 06.08.1994 року, АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності в рівних частках ОСОБА_8 (дідові), ОСОБА_9 (бабі) та ОСОБА_18 (батькові).

ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. ОСОБА_9 на випадок своєї смерті склала заповіт, згідно з яким, належну їй на праві власності 1/3 частину спірної квартири заповіла в рівних частках своїм дітям ОСОБА_18 та ОСОБА_13.

Проте, ОСОБА_18 та ОСОБА_13 ані як спадкоємці за заповітом, ані як спадкоємці першої черги за законом не прийняли вищевказану спадщину від ОСОБА_9

В зв'язку з чим, ОСОБА_8, як спадкоємець за законом першої черги спадкування фактично прийняв після смерті своєї дружини ОСОБА_9 вищевказану спадщину, на підставі ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав зі спадкодавицею. Таким чином, її дід ОСОБА_8 володів належною йому 1/3 частиною спірної квартири, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності від 06.08.1994 р. та 1/3 частиною спірної кватири, яку він прийняв в якості спадщини після смерті своєї дружини.

Отже, ОСОБА_8 після смерті своєї дружини прийняв в порядку спадкування 1/3 частину спірної квартири. Даний факт підтверджується довідкою від 09.02.2018 року № 143.

З моменту смерті її баби та до моменту своєї смерті (ІНФОРМАЦІЯ_2) дід був зареєстрований та сам проживав у спірній квартирі.

До діда інколи навідувались Позивачка, тітка (ОСОБА_13.), однак з дідом ніхто не проживав, тим більше постійно, як про це зазначає ОСОБА_5

Таким чином, обставини викладені в позові ОСОБА_5 не відповідають дійсності, докази надані до позовної заяви ОСОБА_5 суперечать фактичним обставинам справи та надані з метою введення суду в оману.

ОСОБА_18 на протязі останніх 23-х років проживає за межами України, спілкування між ними відбувається вкрай рідко, стосунки з ними не дуже близькі.

Приблизно наприкінці 2013 року третя особа останній раз спілкувалась з батьком. В розмові з-поміж іншого, батько повідомив, що існує заповіт складений бабою та дідом на його користь.

Третій особі було відомо, що ОСОБА_13 зловживала алкоголем та не викликала особливої довіри у своїх батьків, тому вважала логічним, що заповіт складено на користь її батька.

Зміст заповітів третя особа не з'ясовувала, він їй на той час відомий не був. На той час, вважала, що існує спадкоємець за заповітом (тобто, батько), який і прийме спадщину. Така розмова відбулась після смерті діда, після цього, вона не з'ясовувала обставин з приводу спадкового майна та до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталась.

З батьком, останній раз вони спілкувались наприкінці 2013 року, після цього, не має можливості встановити з ним зв'язок, на всі повідомлення через відомі їй засоби зв'язку - батько не відповідає.

Про те, що батько не прийняв спадщину та про те, що він був не єдиним спадкоємцем за заповітом третій особі стало відомо тільки 02.02.2018 року, після того, як мати ОСОБА_5 - ОСОБА_15 зателефонувала їй та повідомила, що вона має намір отримати у власність квартиру батька та діда. При цьому, ОСОБА_15 також повідомила, що оскільки її батько не звернувся до нотаріальної контори, вона отримає у власність квартиру в судовому порядку і що вона подає відповідний позов.

І тільки після того, як третій особі стали відомі ці обставини, вона одразу ж звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Тому третя особа просила визначити ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті діда ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, в три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили. Встановити, що частки померлої ОСОБА_9 та померлого ОСОБА_8 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становили по 1/3 частині.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов ОСОБА_5 задоволити, а у вимогах позову третьої особи ОСОБА_3 відмовити.

Представник третьої особи ОСОБА_3 проти вимог позову ОСОБА_19 заперечувала та просила в позові відмовити, а позов третьої особи що заявляє самостійні вимоги просила задоволити в повному обсязі.

Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Плахотня Оксана Георгіївна направила до суду лист згідно якого просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Представник Боярської міської територіальної громади та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Свіриденко Анатолій Михайлович в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, покази свідків, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній письмові докази, знаходить, що позова не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, виданим Органом приватизації Боярської міської Ради народних депутатів від 06.08.1994 року, АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності в рівних частках ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

Згідно заповіту від 21.01.2004 посвідченого державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області, ОСОБА_8, належну йому частину АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_10 та ОСОБА_13 (в рівних частках кожному).

Згідно заповіту від 21.01.2004 посвідченого державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області, ОСОБА_9, належну йому частину АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_10 та ОСОБА_13 (в рівних частках кожному).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_3.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_4.

До майна померлого ОСОБА_8 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Плахотня О.Г. була заведена спадкова справа за № 4/2018.

Із заявою про прийняття спадщини звернулась онука померлого, третя особа по справі ОСОБА_3, що підтверджується заявою від 13.02.2018 року № 6.

Постановою від 16.02.2018 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Плахотня О.Г. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_13, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Свириденко А.М. було заведено спадкову справу до майна померлої ОСОБА_13 № 22/2016.

28.12.2016 року ОСОБА_5 звернувся до приватного Київського міського нотаріального округу Свириденко А.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_13

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Свириденко А.М. була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 червня 2017 року, у зв'язку з тим, що позивачем не було надано документів на майно, яке є предметом спадкування.

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Стаття 1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно аб.3п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р., у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Стаття 1272 ЦК України передбачає що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови ПВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини 3 ст. 1272 ЦК України.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вбачається що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається що ОСОБА_13 за час свого життя не зверталась до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_8

Згідно довідки від 06.02.2018 р. № 116 виданої Катюжанською сільською радою, вбачається, що остання проживала з 2009 року по день смерті в АДРЕСА_3. Факт непроживання ОСОБА_13 за адресою АДРЕСА_1 також підтверджується актом депутата Боярської міської ради від 13.02.2018 року.

Таким чином ОСОБА_13 в силу ст. 1268 та 1269 вважається такою, що не прийняла спадщину після своїх батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, оскільки не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, та відповідно належних та допустимих письмових доказів, що вона проживала разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини надано не було.

Тому суд, приходить до висновку про необґрунтованість вимог позову ОСОБА_5, оскільки останній не набув права на спадкування на частину квартиру АДРЕСА_1, оскільки частина даної квартири не входить до спадкової маси після смерті ОСОБА_13

Також, не підлягають до задоволення вимоги позову третьої особи, оскільки судом не було встановлено поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для ОСОБА_3, які б позбавляли її прийняти спадщину після ОСОБА_8 встановлено не було.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про необхідність відмови у вимогах позовів.

Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1222, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_5 до Боярської міської територіальної громади, треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Свіриденко Анатолій Михайлович, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно у порядку спадкування та в позові третьої особи що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 до Боярської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Плахотня Оксани Георгіївни про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визначення розміру часток у спільній сумісній власності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Апеляційного суду Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 5 вересня 2018 року.

Суддя: Дубас Т.В.