Справа №705/2280/18
2/705/1601/18

18 грудня 2018 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Кормана О.В.
секретаря судового засідання Власової Т.Ю.
позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умані Черкаської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 18.10.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4 за реєстром № 5571. 02.09.2005 року у квартиру АДРЕСА_2 був прописаний відповідач ОСОБА_3. Починаючи з жовтня 2005 року по даний час відповідач в квартирі не проживає. На теперішній час позивачу відомо, що відповідач проживає в будинку своєї дружини за адресою: вул. Юнацька (Піонерська), 46, м. Умань, періодично виїжджає на заробітки в м. Київ. В звязку з тим, що відповідач зареєстрований в квартирі позивача, позивач не може належним чином оформити субсидію.
На цих підставах просив визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_3.
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат ОСОБА_2, у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, не заперечували проти винесення заочного рішення по справі. Позивач пояснив, що звернувся до суду, так як відповідач, який являється його братом, упродовж 13 років лише зареєстрований у квартирі позивача, проте там не проживає. Вказане питання позивач ігнорував, поки дозволяла субсидія. В травні 2018 року позивач звертався до відповідача, щоб той виписався з квартири, проте той лише висловився нецензурними словами. Брата він зареєстрував тоді, коли мати у 2005 році продала в селі Пугачівка хату, в якій брат був раніше зареєстрований. Зареєстрував, так як відповідач все ж таки є братом позивача. Просив позов задовольнити, судовий збір, який він сплатив при зверненні до суду, не стягувати на його користь з відповідача.
Відповідач ОСОБА_3 у судові засідання, призначені на 18 жовтня 2018 року та 18 грудня 2018 року не зявився, про день та час судового розгляду був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу його зареєстрованого місця проживання та адресою фактичного проживання, вказаного позивачем, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Про причини своєї неявки у судові засідання відповідач суду не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду, відзив на позовну заяву чи зустрічну позовну заяву до суду не подав.
Частина 1 статті 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно статті 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.
Суд у судовому засіданні, враховуючи згоду позивача та його представника, ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, враховуючи наявність підстав, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України.
Суд, заслухавши позивача та його представника, показання свідків, допитаних за клопотанням позивача, дослідивши письмові докази, надані позивачем, встановив наступне.
Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 показала, що вона з осені 2005 року працювала у ЖБК-16 (в якому проживає позивач) бухгалтером, у тому числі оформлювала субсидії. Позивач звертався до неї, вона допомагала йому оформлювати книжки за комунальні послуги, які позивач постійно сплачував. Брата позивача вона у будинку ніколи не бачила, хоча знає всіх мешканців будинку.
Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 показала, що з 1998 року до червня 2018 року вона була зареєстрована і проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 по сусідству з позивачем, з яким у неї завжди були гарні відносини. За весь цей час вона навіть не знала, що у позивача є брат. Дізналась про це лише тоді, коли до неї прийшов позивач і попросив допомогти виписати брата. Весь час поки вона проживала у будинку, позивач проживав у своїй квартирі разом з матірю поверхом нижче. Інших осіб, які б проживали у квартирі позивача, вона не бачила.
ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_4, що підтверджується Договором дарування квартири від 18.10.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу ОСОБА_4
02.09.2005 року у вищевказаній квартирі був зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується записом в будинковій книзі.
З жовтня 2005 року відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, не проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується довідкою про склад сімї від 30.05.2018 року та актом від 31.05.2018 року, затверджених головою ЖБК №16.
Згідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України). Як зазначено у ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст.379 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до ч 2. ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Під час розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 з жовтня 2005 року.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Враховуючи прохання позивача, суд не стягує на його користь з відповідача судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду.
На підставі ст. ст. 316, 317, 319, 391, 321, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 82, 258, 259, 263-265, 268, 272, 274-279, 280-283 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_4.
Заочне рішення може бути переглянуте Уманським міськрайонним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подання через Уманський міськрайонний суд Черкаської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 22 грудня 2018 року.

Головуючий суддя О.В.Корман