АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1746/18Головуючий по 1 інстанції - Скляренко В.М.
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Нерушак Л.В .(суддя - доповідач )

Суддів Василенко Л.І., Фетісової Т.Л.

за участю секретаря Чуйко А.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3;

відповідач - ДП «Сетам», Шевченківський районний відділ ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві;

третя особа: ТОВ «Фортекс», приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Кондакові Неля Володимирівна;

особа, яка подає апеляційну скаргу - ОСОБА_3

розглянувши у м. Черкаси у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 вересня 2018 року, ухвалену під головуванням судді Скляренко В.М. у Придніпровському районному суді м. Черкаси 12 вересня 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ДП «Сетам», Шевченківського районного відділу ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи: ТОВ «Фортекс», приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Кондакова Неля Володимирівна про визнання недійсним електронних торгів, визнання недійсним та скасування акту державного виконавця про проведення електронних торгів, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на вбудовано-прибудоване приміщення, - :

в с т а н о в и в :

10.09.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ДП «Сетам», Шевченківського районного відділу ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи: ТОВ «Фортекс», Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Кондакова Неля Володимирівна про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним та скасування акту державного виконавця про проведення електронних торгів, визнання недійсним та скасування свідоцтва про прав власності на вбудовано-прибудоване приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 також подав в суд заяву про забезпечення позову, в обгрунтування якої він посилається, що переможцем торгів стало ТОВ «Фортекс», якому у власність і перейшло вищезазначене нежитлове приміщення, і дане товариство може в будь-який час здійснити відчуження цього майна на користь третіх осіб, що унеможливить виконання рішення суду. Тому ОСОБА_3 просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме на вбудовано - прибудоване приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та происв заборонити відчуження даного майна.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 вересня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 оскаржив дану ухвалу в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що на його думку, вказана ухвала винесена з порушенням вимог чинного законодавства України, тому повинна бути скасована, оскільки судом першої інстанції не взято до уваги подальше відчуження нерухомого майна переможцем, яке унеможливить у разі задоволення даного позову проведення повторних торгів з реалізації майна, необхідність яких матиме місце за наслідками визнання недійсними оскаржуваних торгів.

ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси про відмову у забезпеченні позову від 12.09.2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову по справі № 711/7590/18 шляхом накладення арешту на майно, а саме: вбудоване-прибудоване приміщення, загальною площею 1310,90 кв. м. , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши відчуження вказаного майна.

23 жовтня 2018 року на адресу апеляційного суду Черкаської області надійшов відзив на апеляційну скаргу від директора ТОВ «Фортекс» ОСОБА_6 У відзиві третя особа вважає доводи та обґрунтування позивача безпідставними, які не підлягають задоволенню, просить залишити без змін ухвалу суду першої інстанції , оскільки вважають, що суд дійшов вірного висновку про відмову у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на майно третьої особи, яка стала переможцем електронних торгів та заборони відчуження вказаного майна. Суд правильно вказав, що майно належить саме третій особі, а не відповідачам, що суперечить вимогам п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, яка пов'язує належність майна саме відповідачу. Також ТОВ «Фортекс» погоджується із висновками суду, що позивачем не наведено достатніх доказів, які б з урахуванням предмету позову підтвердили ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист для поновлення порушених чи оспорених прав або інтересів позивача, оскільки позивач ОСОБА_3 не є стороною оспорюваного правочину, тому не наділений правом віндикації щодо цього майна, та не заявляє будь - яких майнових вимог до учасників справи.

ТОВ «Фортекс» просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Справа розглядається Апеляційним судом Черкаської області у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням, але без виклику сторін.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Так, за положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Постановлюючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що нежитлові приміщення, на які позивач ОСОБА_3 просить накласти арешт, не належать відповідачам у справі і не можуть підлягати передачі відповідачами позивачу, так як належать третій особі. Суд першої інстанції послався, що у випадку задоволення позовних вимог ОСОБА_3 судом, реалізація такого рішення стане призначенням нових торгів, участь в яких зможе взяти позивач. Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що власник вбудовано-прибудованого приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - ТОВ «Фортекс» не є відповідачем по справі, а є тільки третьою особою, що суперечить вимогам п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, яка пов'язує належність майна саме відповідачу.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вважає висновки суду обгрунтованими, такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону. Суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення заяви про забезпечення позову.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ДП «Сетам», Шевченківського районного відділу ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи: ТОВ «Фортекс», Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Кондакова Неля Володимирівна про визнання недійсним електронних торгів, визнання недійсним та скасування акту державного виконавця про проведення електронних торгів, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на вбудовано-прибудоване приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Подаючи заяву про забезпечення позову ОСОБА_3 посилається, що переможцем торгів стало ТОВ «Фортекс», якому у власність і перейшло вищезазначене нежитлове приміщення, і дане товариство може у будь-який час здійснити відчуження цього майна на користь третіх осіб, що унеможливить виконання рішення суду, у зв'язку з чим він і просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме на вбудовано-прибудоване приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити відчуження даного майна.

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України вбачається, що накладення арешту на майно відповідача допускається лише за умови, що майно належить відповідачу, та є необхідність саме у цьому виді забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, власник вбудовано-прибудованого приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - ТОВ «Фортекс» не є відповідачем у справі, а є тільки третьою особою, позовні вимоги до нього позивачем ОСОБА_3 не пред'явлено.

Згідно до роз'яснення п. 4 Постанови Пленуму ВС України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Таким чином, суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, обставини справи, зазначивши, що ТОВ «Фортекс» не є відповідачем по справі, а є тільки третьою особою, а тому накладення арешту на майно та заборони на відчуження майна ТОВ «Фортекс» обмежить права останнього на розпорядження своїм майном, прийшов до вірного, обґрунтованого та вмотивованого висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що, оцінюючи вказані в заяві про забезпечення позову обставини, слід відмітити, що матеріали заяви не містять підтверджень доводів позивача про існування загрози невиконання майбутнього рішення, з якими пов`язується застосування таких видів забезпечення позову позивач.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України докази є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, беручи до уваги характер спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_3

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та необґрунтованими, обставини, на які посилається позивач, як на підставу для перегляду справи, не знайшли свого підтвердження, а тому відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову , та задоволення вимог апеляційної скарги.

Отже, доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню, оскільки постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 149,150, 371, 374, 375 , 381- 384 ЦПК України апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 вересня 2018 року про відмову у забезпеченні позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ДП «Сетам», Шевченківського районного відділу ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи: ТОВ «Фортекс», Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Кондакова Неля Володимирівна про визнання недійсним електронних торгів, визнання недійсним та скасування акту державного виконавця про проведення електронних торгів, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на вбудовано-прибудоване приміщення - залишити без змін.

Судові витрати залишити за особою, яка подавала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законом.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Василенко Л.І.

Фетісова Т.Л.