Справа № 484/2670/18
Провадження № 2/484/1236/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2018р.Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Медведєвої Н.А.

секретар судового засідання - Бикова О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина на час навчання

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для повнолітньої дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином двадцяти трьох років, за умови, що він буде продовжувати навчання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що син продовжує навчатись на ІІ курсі в Одеській державній академії будівництва та архітектури на денній формі навчання, отже потребує матеріальної допомоги. Влаштуватись на роботу він не має змоги. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, має у власності земельну ділянку, яка перебуває в оренді ПСП «Ніко», власне підсобне господарство, автомобіль. Вважає, що вказане свідчить про те, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання сина на час його навчання.

На судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позов у повному обсязі, просила його задовольнити та розглянути справу без її участі.

Відповідач на судове засідання також не з'явився, надав заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, проти його задоволення не заперечував та просив розглянути справу без його участі. Відзив до суду не надав.

Частини 1, 4 статті 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки учасники справи на судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що сторони мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається у Інженерно-будівельному інституті Одеської державної академії будівництва та архітектури на денній формі навчання за державним замовленням із періодом навчання до 30.06.2020р.. Проживав разом із позивачем. У зв'язку з навчанням він потребує матеріальної допомоги, оскільки йому необхідно купувати канцелярські предмети, витрачати кошти на проїзд до навчального закладу, на проживання за місцем його знаходження.

Відповідач проживає окремо, має у власності земельну ділянку, за оренду якої отримує орендну плату від ПСП «Ніко». Докази того, що він є непрацездатний, має інших утриманців та не має можливості утримувати повнолітнього сина суду не надані.

Статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Таким чином, враховуючи викладене вище, те, що відповідач визнав позов та таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову, та приходить до висновку про наявність передбачених ст. 199 СК України підстав для покладення на відповідача обов`язку щодо утримання сина на час навчання в розмірі 1/4 частини усіх виді його заробітку (доходу).

В позовні заяві позивач просила стягнути аліменти на утримання сина не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для повнолітньої дитини відповідного віку. Однак нормами Сімейного кодексу України не передбачений мінімальний розмір аліментів, що стягуються на утримання повнолітнього сина (доньки) та чинним законодавством не визначений прожитковий мінімум для повнолітньої дитини. Таким чином, суд вважає за необхідне в задоволенні позову у вказаній частині відмовити.

Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивач від його сплати звільнена.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_2) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 15 червня 2018 року до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення ним двадцяти трьох років.

В задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання сина не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для повнолітньої дитини відповідного віку відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн.. 80 коп. в доход держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи або особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Миколаївської області безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Н.А.Медведєва