У Х В А Л А

11 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 641/4323/15-ц

провадження № 61-28635св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_4,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_5,

третя особа - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 25 квітня 2017 року у складі судді Боговського Д. Є. та рішення апеляційного суду Харківської області від 02 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Кругової С. С., Колтунової А. І., Пилипчук Н. П.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просила:

- визнати її право особистої приватної власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 65,5 кв. м, житловою - 44,0 кв. м;

- припинити право власності ОСОБА_6 на 1/2 частини автомобіля «Mitsubishi Outlаnder», реєстраційний номер НОМЕР_1, в рахунок компенсації вартості 1/2 частки автомобіля «ВАЗ-211040», реєстраційний номер НОМЕР_2, на суму 48 850,00 грн, 1/2 частки автомобіля «ВАЗ-11183», реєстраційний номер НОМЕР_3, на суму 24 240,00 грн, частки грошового боргу на суму 27 000,00 грн;

- визнати за нею право власності на автомобіль «Mitsubishi Outlаnder», реєстраційний номер НОМЕР_1;

- стягнути з ОСОБА_6 на її користь частку грошового боргу в розмірі 54 900,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 30 квітня 2004 року до 02 квітня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6, у якому народилась донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час шлюбу ними придбано автомобілі «Mitsubishi Outlаnder», реєстраційний номер НОМЕР_1, «ВАЗ-211040», реєстраційний номер НОМЕР_2, «ВАЗ-11183», реєстраційний номер НОМЕР_3.

Крім того, за договором купівлі-продажу від 16 червня 2005 року вона придбала квартиру АДРЕСА_1, сплативши за неї кошти, отримані від реалізації її особистого майна та за рахунок отриманих кредитних коштів на підставі кредитного договору, укладеного нею 17 червня 2005 року з ПАТ «КБ «ПриватБанк». При цьому, ОСОБА_6 не брав жодної участі в оплаті кредиту і не мав на це фінансової можливості, всі витрати зі сплати кредиту здійснювались виключно нею як у період шлюбу, так і після його розірвання. 28 грудня 2015 року вона повністю погасила кредитну заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за особисті кошти, а тому вважає, що наявні підстави для визнання за нею права особистої приватної власності на спірну трикімнатну квартиру з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини, яка проживає в ній та перебуває на її (позивача) повному утриманні.

Крім того, вона разом із своєю матір'ю продала земельні ділянки на території Белгородської області, Російська Федерація, а виручені від продажу грошові кошти та заощадження матері були використані на придбання автомобіля «Mitsubishi Outlаnder», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким користувалась і до теперішнього часу використовує лише вона (позивач).

У березні 2006 року та липні 2010 року подружжям придбано автомобілі «ВАЗ-11183», реєстраційний номер НОМЕР_3, та «ВАЗ-211040», реєстраційний номер НОМЕР_2, які відповідач відчужив без її згоди і не в інтересах сім'ї на користь третьої особи, тому просила припинити право власності ОСОБА_6 на 1/2 частку автомобіля «Mitsubishi Outlаnder» в рахунок компенсації половини вартості автомобілів «ВАЗ-211040» та «ВАЗ-11183».

08 вересня 2010 року вона отримала в борг в інтересах сім'ї у ОСОБА_8 грошові кошти для купівлі меблів у дитячу кімнату та побутової техніки.

ОСОБА_6 не брав жодної участі у поверненні позики, тому просила стягнути з нього половину суми боргу в розмірі 27 000,00 грн, та зарахувати як компенсацію частки вартості автомобіля «Mitsubishi Outlаnder», а залишок боргу в розмірі 54 900,00 грн стягнути на її користь.

ОСОБА_6 подав зустрічний позов, у якому з урахуванням уточнень просив визнати спільним сумісним майном подружжя трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, автомобіль «Mitsubishi Outlаnder», реєстраційний номер НОМЕР_1, земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий НОМЕР_4, яка розташована на АДРЕСА_2, та поділити вказане спільне майно подружжя по 1/2 частці кожному.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що зазначене майно придбано під час подружнього життя, проте дійти згоди про його поділ сторони не можуть.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 25 квітня 2017 року первісний та зустрічний позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 в порядку поділу майна подружжя право власності на 2/3 частки трикімнатної квартири № 328 загальною площею 65,5 кв. м, житловою - 44,0 кв. м, яка розташована на АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_6 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/3 частки трикімнатної квартири № 328 загальною площею 65,5 кв. м, житловою - 44,0 кв. м, яка розташована на АДРЕСА_1, та право власності на 1/2 частки автомобіля «Mitsubishi Outlаnder», реєстраційний номер НОМЕР_1.

Інші позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_6 залишено без задоволення.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення обох позовів, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 в грудні 2015 року в повному обсязі погасила кредитні зобов'язання перед ПАТ КБ «ПриватБанк» і з нею залишилась проживати неповнолітня дитина, тому відступив від рівності часток у праві власності на квартиру, вважав недоведеним факт купівлі спірної квартири за грошові кошти, отриманні від продажу належної позивачу квартири. Безпідставним вважав припинення права власності відповідача на автомобіль «Mitsubishi Outlаnder», і включення до спільного сумісного майна подружжя земельної ділянки, право власності на яку не зареєстроване.

Відмовляючи у задоволенні вимог про поділ автомобіля «ВАЗ - 11183», суд виходив з положень частини другої статті 65 СК України, згідно з якою при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Відмовляючи у задоволенні вимог про поділ автомобіля «ВАЗ - 211040», суд виходив з того, що він є особистою власністю ОСОБА_6 відповідно до частини шостої статті 57 СК України, оскільки придбаний ним за час окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин у 2010 році, що встановлено рішенням суду у справі про розірвання шлюбу.

За цих самих обставин суд відмовив у задоволенні вимог ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_6 грошового боргу за розпискою від 08 вересня 2010 року.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 02 жовтня 2017 року рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 25 квітня 2017 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/2 частини земельної ділянки та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Визнано за ОСОБА_6 в порядку поділу майна подружжя право власності на ? частину земельної ділянки на АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_5, право власності на іншу 1/2 частину земельної ділянки залишено за ОСОБА_4

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Оскільки відсутність державної реєстрації земельної ділянки порушує права другого з подружжя, апеляційний суд вважав за можливе визнати спірну земельну ділянку спільним сумісним майном подружжя та поділити на загальних підставах, виходячи з рівності часток у спільній сумісній власності подружжя, оскільки це не суперечить та не порушує чинне законодавство.

У листопаді 2017 року ОСОБА_4 подала касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову у повному обсязі та про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п'яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третя особа - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про поділ майна подружжя, призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н.О. Антоненко

В.І. Крат