ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4992/18
провадження № 2/753/4344/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"18" вересня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарях Горбенко А.О., Слаква О.О.

за участю:

позивача ОСОБА_2

представник відповідача не з'явилася

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3.), яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 (далі по тексту - ОСОБА_4.) про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_4 є його донькою. ОСОБА_4 не проживає в АДРЕСА_1 з липня 2014 року, оскільки постійно проживає у Вінницькій області з його колишньою дружиною ОСОБА_3 В своїх позовних вимогах позивач просив суд визнати ОСОБА_4, зареєстровану за вказаною вище адресою, такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Ухвалою суду від 24 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в частині вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було повернуто позивачам.

Ухвалою суду від 24 квітня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 червня 2018 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, відзив на позов не надіслала, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило.

Третя особа в судове засідання також не з'явилася, однак її представником подану клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до приписів ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), оскільки позивач не заперечував проти вирішення справи саме таким чином.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 02 лютого 2004 року, копія якого наявна в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. А ч. 1 ст. 317 цього Кодексу встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, 2008 року народження, зареєстрована в АДРЕСА_1.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. А відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Тобто, за аналізом вказаної правової норми право користування житлом членом сім'ї власника житла втрачається виключно у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З наданих в судовому засіданні пояснень позивача вбачається, що позивач є співвласником зазначеної квартири, ОСОБА_3 разом з малолітньою донькою ОСОБА_4 з липня 2014 року (після розірвання шлюбу з позивачем) у спірній квартирі не проживає. Вказане підтверджується також показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5, які суду показали, що ОСОБА_3 разом із спільною донькою позивача - ОСОБА_4, переїхали проживати у Вінницьку область, в спірній квартирі не з'являються протягом тривалого часу, комунальні послуги не сплачують, речей там не мають, поточний ремонт не здійснюють.

Згідно ч. 3 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Враховуючи те, що малолітня донька ОСОБА_2 - ОСОБА_4 з липня 2014 року в спірній квартирі не проживає, а ОСОБА_3 як мати, в інтересах малолітньої доньки не зверталася з заявами до відповідних органів про усунення перешкод у користуванні цією квартирою, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 втратила право користування квартирою № АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 83, 141, 258, 263, 265, 268, 280, 354-356 ЦПК України, на підставі ст. 405 ЦК України, ст.ст. 6,7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 такою, що втратила право користування квартирою № АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 24 вересня 2018 року.

Суддя: