печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

19 жовтня 2018 року суддя Печерського районного суду м. Києва Матійчук Г.О., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

17.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просив суд постановити ухвалу про заборону з боку Приватного виконавця виконавчого органу м. Києва Горбача І.С. в подальшому вчиняти дії на підставі наданих відповідних документів, дійсність яких заявник оспорює в законному порядку. Просив вважати пропущення строків для подання даної заяви поважною причиною, у зв'язку з перебуванням на лікарняному.

Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим вподальшому виконання рішення суду, у зв'язку з чим вимушена була звернутися до суду з даною заявою.

Згідно положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позовними вимогами.

Також, слід зазначити, що згідно роз'яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, суд прийшов до висновку, що заява стосовно забезпечення позову до подання позовної заяви не підлягає задоволенню, оскільки заявником не зазначено, а судом не встановлено обставин, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим вподальшому виконання рішення суду.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.О.Матійчук