Справа № 190/1271/18
Провадження №4-с/190/6/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року м. Пятихатки

Дніпропетровська область

Пятихатський районний суд

Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Митошоп В.М.

за участі секретаря Пронської Т.В.

представника заінтересованої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пятихатки Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, заінтерисовані особи Пятихатський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» на дії начальника Пятихатського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області,-

встановив:

ОСОБА_2, звернувся до Пятихатського районного суду Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_3 зі скаргою на дії начальника Пятихатського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1

В обгрунтування скарги посилається на те, що на виконанні в Пятихатському РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області знаходилося виконавче провадження №13114489 щодо примусового виконання судового наказу №2-н-154 виданого 21.11.2008 року Пятихатським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 3450 грн. 28 коп., в межах суми стягнення накладено арешт на все майно ОСОБА_3 Останній заборгованість погасив, але арешт з його майна не знято, тому просить визнати дії начальника ДВС незаконними та зобовязати зняти арешт з майна ОСОБА_3

Скаржник та представник скаржника до суду не явилися. Про розгляд справи повідомлені належним чином, представник скаржника направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, скаргу підтримав в повному обємі.

АТ КБ « Приватбанк» про розгляд справи повідомлені належним чином, свого представника до суду не направили.

Представник Пятихатського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 скаргу не визнав, прохав відмовити в задоволені скарги на підставі доводів викладених у відзиві на скаргу.

27.09.2018 року від Пятихатського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області надійшов відзив, в якому просять відмовити у задоволені скарги посилаючись на те, що на виконанні перебував наказ № 2-н-154 від 21.11.2008 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» 3450 грн. 28 коп., одночасно з відкриття виконавчого провадження було накладено арешт на майно боржника. Оскільки встановити місце проживання, перебування боржника ОСОБА_3 неможливо було встановити, судовий наказ було повернуто стягувачу. Поновлення закритого виконавчого провадження, навіть якщо заборгованість перед стягувачем погашена не передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Заслухавши представника заінтересованої особи, вивчивши наявні у справі матеріали, суд дійшов висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК…

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно відзиву Пятихатського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області та інформації з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта - 28.05.2009 року у Пятихатському РВ ДВС ГТУЮ У Дніпропетровській області на примусовому виконанні перебував судовий наказ № 2-н-154 від 21.11.2008 року виданий Пятихатським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 3450 грн. 28 коп.

28.05.2009 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження №13114489 та накладено арешт на майно ОСОБА_3

11.04.2013 року державним виконавцем судовий наказ № 2-н-154 від 21.11.2008 року повернуто стягувачеві на підставі п.5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» . (а.с.46-57)

Згідно копії заяви 20.06.2018р. представник скаржника звернувся до Пятихатського РВ ДВС із заявою про поновлення закритого виконавчого провадження та зняття накладеного арешту з майна останнього в звязку з погашенням заборгованості. (а.с.10)

Згідно копії довідки від 20.06.2018 року ОСОБА_3 станом на 20.06.2018 року заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості не має. (а.с.11, 92, 100)

Згідно копії листа 06.07.2018р. начальником Пятихатського РВ ДВС відмовлено в заяві представника скаржника щодо поновлення провадження та зняття арешту з майна ОСОБА_3. (а.с.12-13)

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, мається обтяження № 13114489 на невизначене майно, все нерухоме майно, в межах суми боргу 3450 грн. 28 коп. ОСОБА_3, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 28.05.2009 року ВДВС Пятихатського РУЮ. (а.с.55)

Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду у справі № 522/11850/15-ц, провадження № 61-1632св18 від 07 лютого 2018 року суд, звернув увагу на те, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом та розгляд скарги на рішення державного виконавця у позовному провадженні само по собі не є підставою для скасування правильного по суті рішення, та не є законним обґрунтуванням відмови у захисті порушеного права.

Згідно правової позиції Верховного Суду у справі № 910/8019/15-г від 17.01.2018р., суд відхиляє аргумент скаржника про те, що навіть у разі погашення ним заборгованості, державний виконавець законодавчо позбавлений права прийняти постанову про зняття арешту з майна боржника, ніщо не перешкоджає боржнику виконати рішення суду, після чого арешт з майна боржника буде знято у відповідності до приписів чинного законодавства. Суд відхиляє посилання скаржника на те, що в силу приписів частини п'ятої статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" арешт з майна боржника має бути знятий у судовому порядку, оскільки виконавчий документ повернутий стягувачу і необхідність забезпечення виконання рішення шляхом накладення арешту відпала.

Враховуючи той факт, що в межах виконавчого провадження № 13114489 по якому постановою державного виконавця від 11.04.2013 року був повернутий судовий наказ, арешт накладений постановою від 28.05.2009 року не скасований, підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи відомості з Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, суд приходить до висновку про наявність порушень з боку начальника Пятихатського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, що призвело до порушення права ОСОБА_3, як боржника у виконавчому провадженні, тому скарга підлягає задоволенню, враховуючи, що скаржник оскаржує дії начальника Пятихатського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 в частині відмови в знятті арешту накладеного на підставі постанови, яка була винесена державним виконавцем 28.05.2009 року,

Доказів понесення сторонами витрат, повязаних з розглядом справи, суду не надано, а тому, ці витрати не відшкодовуються відповідно до ст. 452 ЦПК України.

Керуючись ст. 447-451 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, заінтересовані особи Пятихатський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» на дії начальника Пятихатського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області - задовольнити.

Визнати дії начальника Пятихатського районного відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 в частині відмови в знятті арешту з всього майна ОСОБА_3 накладеного на підставі виконання судового наказу №2-н-154 виданого 21.11.2008 року Пятихатським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 3450 грн. 28 коп. незаконним.

Зобовязати начальника Пятихатського районного відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 зняти арешт з майна ОСОБА_3 накладений згідно судового наказу №2-н-154 виданого 21.11.2008 року Пятихатським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 3450 грн. 28 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Пятихатський районний суд Дніпропетровської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя