Справа № 739/1236/18
Номер провадження 2-о/739/86/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючої судді Кочура О.О.,

за участі: секретаря- Худорба Р.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський, Чернігівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, поданою представником заявника ОСОБА_2, заінтересована особа Блистівська сільська рада Новгород-Сіверського району Чернігівської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, діючи через свого представника ОСОБА_2, звернувся до суду із заявою про встановлення факту його постійного проживання разом із батьком ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5.

Свою заяву мотивує тим, що на день смерті батька вони проживали разом у АДРЕСА_2. Але в звязку з тим, що заявник змінив паспорт у 2009 році відмітка про реєстрацію, також була зроблена у 2009 році. В свою чергу ця обставина призвела до того, що нотаріус не вбачає за можливе прийняти заяву про прийняття спадщини, через відсутність у паспорті реєстрації на 2005 рік. Встановлення факту постійного проживання йому необхідно для оформлення прав на спадщину. У судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не зявилися, при цьому від заявника та його представника надійшли заява про розгляд справи без їх участі, в яких зазначено, що заявлені вимоги вони підтримують в повному обсязі і просять їх задовольнити.

Заінтересована особа Блистівська сільська рада Новгород-Сіверського району Чернігівської області до суду не зявилася, при цьому подала заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечує.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_5 в АДРЕСА_2 помер ОСОБА_3 (а.с. 6).

Заявник є сином померлого ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.12.1963 року відповідно до якого батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3 (а.с. 7). Згідно копії паспорта Серії НОМЕР_2, виданого Новгород-Сіверським РВ УМВС України в Чернігівській області від 29.10.2009 року, ОСОБА_1, з 18.11.2009 року по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.5).

З довідки №1008 Блистівської сільської ради від 26.07.2018 року вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно погосподарських книг сільської ради, постійно проживав в АДРЕСА_2 разом зі своїм батьком ОСОБА_3, по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 8).

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що заявник фактично постійно проживав разом з своїм батьком в АДРЕСА_2 на день його смерті. Той факт, що відсутні відомості про зареєстроване місце проживання заявника станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 жодним чином не спростовує вказаних висновків, оскільки реєстрація місця проживання не позбавляє особу права вільно обирати місце проживання на території України.

Частиною другою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи те, що заявник є сином ОСОБА_3 і згідно статті 1261 ЦК України її спадкоємцем за законом першої черги, то встановлення факту постійного проживання заявника із ОСОБА_3 на день смерті останнього має важливе значення для заявника, оскільки підтвердить факт прийняття ним спадщини свого батька, тобто від встановлення зазначеного факту залежить виникнення у заявника відповідних майнових прав.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1261, 1268 Цивільного кодексу України, статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», статтями ст.ст. 263-268, 273, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд-

В И Р I Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, подану представником заявника ОСОБА_2, заінтересована особа Блистівська сільська рада Новгород-Сіверського району Чернігівської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживала разом зі своїм померлим батьком ОСОБА_3 в АДРЕСА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, на день його смерті. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О.О.Кочура