РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

01.10.2018 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якому просить розірвати шлюб, укладений 03 квітня 1992 року у міському ЗАГСі міста Мелітополь Запорізької області, актовий запис №304.

Позовну заяву мотивує тим, що 03 квітня 1992 р. зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, у міському ЗАГСі міста Мілітопіль Запорізької області, актовий запис №304.

Від шлюбу у сторін є син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Вони не проживають однією сімєю, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні відносини. Шлюб існує лише формально, а тому його збереження є недоцільним та суперечить спільним інтересам.

Відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою.

15.11.2017 року сторонами укладено договір про поділ майна подружжя, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Договір посвідчено Шафраном Р.І. - приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за реєстрованим №5206.

На підставі вищевикладеного, просить задоволити позовні вимоги.

В судове засідання позивач не з'явилася, однак подала на адресу суду клопотання про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи повторну неявку відповідачів в судове засідання та відсутність заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб 03 квітня 1992 року у міському ЗАГСі міста Мелітополь Запорізької області, актовий запис №304, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1.

Від шлюбу у сторін є син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

15.11.2017 року сторонами укладено договір про поділ майна подружжя, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Договір посвідчено Шафраном Р.І. - приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за реєстрованим №5206.

Судом встановлено, що між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сім'я фактично розпалась, її збереження недоцільне.

У відповідності до ст.51Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно з ч. 2ст.104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частиною 1 ст.110Сімейного кодексу України, передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Зі змісту ст.112Сімейного кодексу України, вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не можливе, оскільки сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, строк для примирення нічого не змінить.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований у міському ЗАГСі міста Мілітопіль Запорізької області, актовий запис №304.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12,13,81, 223,247,263,265,280, 354, Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, до ОСОБА_2, що проживає за адресою:АДРЕСА_2 про розірвання шлюбу,- задоволити.

Розірвати шлюб, укладений 03 квітня 1992 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, у міському ЗАГСі міста Мілітопіль Запорізької області, актовий запис №304.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.

Суддя Ванівський Ю.М.