26.10.2018 ЄУН 337/2253/18
Провадження 2/337/1321/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.10.2018 року Хортицкий районний суд м. Запоріжжя
в складі: головуючого судді Салтан Л.Г.
за участю секретаря Гальцевій К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, що зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_3) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
В С Т А Н О В И В :
01.06.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням: квартирою 39 в будинку 11 по вул. В.Сергієнка у м. Запоріжжі, посилаючись на те. Що відповідач не мешкає у спірній квартирі з 2002 року без поважних причин.
Ухвалою судді від 22.06.2018 року справа прийнята до провадження судді Салтан Л.Г., призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 20.09.2018 року справа призначена до розгляду у судовому засіданні.
Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву щодо розгляду справи у його відсутність, в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду справи у його відсутність., просить позов задовольнити .
Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Оскільки позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України.
Розглянувши матеріали провадження, повно та всебічно встановив обставини справи, оцінив за внутрішнім переконанням наявні докази у справі, які є належними, достовірними та допустимими, давши належну оцінку як кожного доказу окремо так достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 16.03.1998 року.
За адресою спірної квартири крім позивачки, з 2002 року зареєстрований ОСОБА_2 відповідач по справі.
ОСОБА_2 в спірній квартирі не проживав, що підтверджено Актом від 22 травня 2018 року, підписаний головою правління ОСББ «ЗАДНІПРОВСЬКА 11» та свідками ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 не проживає з 2002 року без поважних причин, особисті речі його у квартирі відсутні.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. ст. 317, 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник житла має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі статтею 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у випадку відсутності без поважних причин більш ніж одного року.
Керуючись ст. ст. 317, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 11,13, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд-
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4), таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3.
Копію рішення надіслати відповідачеві.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з часу виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 26.10.2018 року.

Суддя: Л.Г. Салтан