ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4033/18
Провадження № 2/210/1805/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"29" жовтня 2018 р.
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Скотар Р.Є.,
при секретарі Соколовської Т.О.,
за участі сторін не зявилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду 20.07.2018 року з вищезгаданим позовом, який уточнено 09.08.2018 року. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що вони є співвласниками квартири №65, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича, будинок №40. У зазначеній квартирі зареєстровано місце проживання відповідача ОСОБА_4 тітки ОСОБА_2 , яка не мешкає за даною адресою з січня 2013 року. Вони, позивачі, змушені сплачувати комунальні послуги за кількістю зареєстрованих осіб, тому просять суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В судовому засіданні позивачі присутніми не були, скориставшись правом представництва відповідно до ст.58 ЦПК України.
Представник позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_5 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити , не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судовому засіданні не була присутньою , про час та місце розгляду справи повідомлена за зареєстрованою в установленому порядку адресою, судова повістка повернулася до суду у звязку з закінченням терміну зберігання, відзиву на позов, заяви про розгляд справи за її відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або без повідомлення причин, який не подав відзив, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири №39, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. 22 Партзїзду, будинок №40, яка належить їм на праві спільної часткової власності: позивачу ОСОБА_2 2/3 частки: 1/3 частка на підставі свідоцтва про право власності /№Дз-483/ 26.09.1997, виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому, розпорядження №ДЗ-518 від 01.08.1997 р. та 1/3 частка свідоцтва про право на спадщину від 28.10.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі №4830 (а.с.8-11); ОСОБА_3 - 1/3 частка на підставі свідоцтва про право власності /№Дз-483/ 26.09.1997, виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому, розпорядження №ДЗ-518 від 01.08.1997 р./а.с.9/.
Відповідно розпорядження Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 19 травня 2016 року № Р-223/0/3-16 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» вул.22 Партзїзду в м.Кривому Розі перейменовано на вул.Віталія Матусевича, Дзержинський район - на Металургійний.
У вищезазначеній квартирі зареєстровано місце проживання - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою від 02.06.2018 року , виданою відділом реєстрації місця проживання громадян виконкому Металургійної райради (а.с. 12), відомостями адресно-довідкового сектору ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 10.08.2018 року (а.с. 19), з якої вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрована за вищеназваною адресою з 06.08.2002 року.
ОСОБА_4 є членом сімї власника житла, але не мешкає за зазначеною вище адресою з січня 2013 року, що підтверджується актом, складеним мешканцями сусідніх квартир, посвідченим ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» від 22.06.2018року(а.с.13).
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпоряджання своїм майном.
Стаття 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Пунктом 33 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі Постанова), судам розяснено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння, суд має виходити з того, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Отже, відповідач не мешкає у квартирі без поважних причин більше пяти років , домовленість між ним і власником житла щодо збереження за ним права користування житловим приміщенням відсутня , тому суд вважає, що позовні вимоги позивачів, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, підлягають задоволенню.
Судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, згідно ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні , є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору в сумі 704,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4,5,13,77,121,141,265, 354 ЦПК України, України, ст. 391,405 ЦК України, ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні , суд, -
Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 особою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою 65 (шістдесят пять) в будинку 40 (сорок) по вулиці Віталія Матусевича ( колишня ХХІІ Партзїзду) в місті Кривому Розі Дніпропетровської області.
Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір в сумі 704,80 грн.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення через Дзержинський суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Р. Є. Скотар