Провадження № 2/761/6228/2018
У Х В А Л А

Іменем України

01 жовтня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Кондратенко О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в:

В червні2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, до ОСОБА_2, в якій просила: розірвати шлюб, укладений 23 листопада 2007 у мерії м. Монтпонт-ан-Бресс, Французька Республіка між громадянкою України ОСОБА_1 та громадянином Французької Республіки ОСОБА_2

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків.

На виконання вищезазначеної ухвали суду позивачкою надано переклад позовної заяви з доданими до неї додатками на французьку мову.

Однак, в підтвердження викладених обставин, щодо неможливості позивачкою звернення до суду за місцем проживання відповідача суду надано не було.

Звертаючись до суду з вищезазначеним позовом позивачка посилалась на положення ч.1 ст.28 ЦПК України, зазначаючи, що її матеріальне становище є скрутним, а тому вона не має можливості виїхати за місце проживання відповідача для розірвання шлюбу.

Судом, позивачці було надано час, крім того, для підтвердження викладених в позовній заяві обставин, а саме: підстави звернення з даною заявою до Шевченківського районного суду м.Києва.

Доказів, які б свідчили, що позивачка не працевлаштована та не отримує прибутку (відомості з державної податкової інспекції) суду надано не було, як і не було надано доказів, які б свідчили, що за своїм психічним чи фізичним станом здоров?я позивачка не має можливості працевлаштуватися. Відсутність запису у трудовій книжці позивачки про працевлаштування не є належним доказом відсутності неотримання прибутку. Крім того, не працевлаштованість позивачки, не є доказом скрутного матеріального становища.

Відповідно до ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках:

1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону;

2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача;

3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України;

4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні;

5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні;

6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання;

7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України;

8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України;

9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України;

10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном;

11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України.

А тому, позивачці необхідно надати докази, щодо можливості звернутися до Шевченківського районного суду м. Києва з вищезазначеними позовними вимогами до громадянина Французької Республіки.

Враховуючи те, що позивачка не позбавлена можливості усунути викладені зауваження, суд, відповідно до ст.185 ЦПК України, вважає вірним повторно, залишити заяву без руху і надати ОСОБА_1 строк для виправлення вищезазначених недоліків (які не були усунуті та зазначені в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року).

Керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху повторно , надавши позивачці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачкою копії ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: