Провадження № 2/761/1495/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

09.11.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суд з позовом до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» про стягнення страхового відшкодування, у якому, з врахуванням уточнення позовних вимог, просила стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в сумі 902500,00 грн., пеню в сумі 83821,22 грн., втрати на професійну правничу допомогу в сумі 98600,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6890,00 грн.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 11.09.2015 року між нею та відповідачем було укладено договір страхування № 330517090.15 (договір добровільного комплексного страхування транспортного засобу, цивільної відповідальності, водія та пасажирів) (далі - Договір), відповідно до умов якого об'єктом страхування є транспортний засіб марки «BMW 535», кузов № НОМЕР_1, 2010 року випуску, номерний знак НОМЕР_2. Разом з тим, 05.05.2016 року невстановлена особа незаконно заволоділа вказаним транспортним засобом, який належить позивачці. Вказана подія, згідно з умовами Договору є страховим випадком, про який було повідомлено відповідача та органи внутрішніх справ. Позивачка зазначає, що працівниками органів внутрішніх справ були вилучені та приєднані до матеріалів кримінального провадження як речові докази оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключі від замка запалювання, про що було повідомлено аварійного комісара відповідача. Оскільки в салоні викраденого транспортного засобу знаходився примірник оригіналу Договору, позивачка звернулась до відповідача за видачею його дубліката, однак їй було відмовлено. 03.06.2016 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, однак відповідачем страхове відшкодування виплачено не було, при цьому на адресу позивачки надійшов лист, у якому відповідач для подальшого розгляду питання про виплату страхового відшкодування просив надати оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та повний комплект ключів від замка запалювання. 12.07.2016 року позивачкою на адресу відповідача направлено копію постанови слідчого про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключа від замка запалювання. 18.07.2016 року на адресу позивачки від відповідача надійшов лист, у якому вказано, що подані документи не дають можливості встановити всі події, у зв'язку з чим відповідач прийняв рішення про продовження строку розгляду заяви про виплату страхового відшкодування до 26.08.2016 року. Разом з тим, 26.08.2016 року на адресу позивачки відповідачем направлено лист, у якому останній просить надати йому для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування другий комплект ключів від замка запалювання транспортного засобу, у відповідь на який 11.10.2016 року позивачкою запитувані ключі було надано. При цьому, 13.10.2016 року відповідач відмовив позивачці у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на повідомлення недостовірної інформації про час настанні події, порушення порядку реєстрації транспортного засобу та виготовлення номера кузова не заводським способом. Таким чином, посилаючись на те, що відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування є неправомірною, позивачка вважає, що з відповідача на її користь підлягає стягненню страхове відшкодування в сумі 902500,00 грн., пеня в сумі 83821,22 грн., втрати на професійну правничу допомогу в сумі 98600,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6890,00 грн.

Ухвалою від 11.11.2016 року відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою від 23.01.2018 року розгляд справи вирішено продовжити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 22.05.2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини, справи судом встановлено, що 11.09.2015 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір страхування № 330517090.15 (договір добровільного комплексного страхування транспортного засобу, цивільної відповідальності, водія та пасажирів), згідно з яким застраховано транспортний засіб марки «BMW 535», кузов № НОМЕР_1, 2010 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, у тому числі від ризику «угон», страхова сума за договором 950000,00 грн., франшиза за ризиком «угон» 5% від страхової суми. Договір страхування був укладений на підставі Правил добровільного страхування наземного транспорту (автокаско) (далі - Правила). З правилами страхування позивачка ознайомилась та погодилась, про що свідчить її підпис на договорі страхування.

06.05.2016 року позивачка звернулась до відповідача з повідомленням про настання страхової події, з якого вбачається, що 05.05.2016 року приблизно о 21 год. 05 хв. по вул.Берковецька, 6-В у м.Києві, на території Епіцентру, позивачка виявила пропажу транспортного засобу.

Відповідно до письмових пояснень позивачки від 05.05.2016 року подія мала місце 05.05.2016 року о 21 год. 05 хв., однак як вбачається з наданої позивачкою довідки слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м.Києві № 4782/125/154/03-2016 від 30.05.2016 року подія мала місце 05.05.2016 року приблизно об 11 год. 07 хв. Заява позивачки прийнята 06.05.2016 року та зареєстрована в ЄРДР за № 0004782.

На запит відповідача слідчим відділом Святошинського УП ГУНП у м.Києві листом № 4782/125/54/03-206 від 20.07.2016 року було повідомлено, що незаконне заволодіння транспортним засобом позивачки мало місце 05.05.2016 року приблизно 11 год. 07 хв.

Відповідно до п.9.1 Договору страхувальник зобов'язаний негайно (протягом години) в межах населеного пункту та не пізніше 6 годин за його межами в телефонному режимі сповістити про випадок, що має ознаки страхового, контакт-центр страховика.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивачкою сповіщено контакт-центр страховика 05.05.2016 року приблизно о 22 год. 12 хв.

Тобто, позивачкою не виконано умови Договору щодо повідомлення страховика про настання події, що має ознаки страхової, що полягає у несвоєчасному повідомленні про настання страхового випадку без поважних.

Відповідно до п.11.3.2 Правил страховик має право з'ясовувати причини, обставини і наслідки страхового випадку, перевіряти всі надані документи.

Так, під час з'ясування причин та обставин настання події, що має ознаки страхової, відповідачам з'ясовано наступне:

11.11.2014 року до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» звернувся ОСОБА_2 з метою страхування транспортного засобу марки «BMW 535», номерний знак НОМЕР_3, 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1;

12.11.2014 року страховиком було підготовлено проект договору добровільного страхування транспортного засобу марки «BMW 535», номерний знак НОМЕР_3, 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1, тобто щодо того ж транспортного засобу, що 11.09.2015 року застраховано позивачкою за Договором. Страховиком було проведено перед страховий огляд зазначеного транспортного засобу, проведено його фотографування.

Разом з тим, 13.11.2014 року до контакт-центру ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про підпал транспортного засобу. На місце події виїхав аварійний комісар страховика, здійснив фото фіксацію автомобіля та склав відповідний рапорт, що підтверджується відповідними копіями фото та рапорту.

Таким чином, 13.11.2014 року транспортний засіб марки «BMW 535», номерний знак НОМЕР_3, 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1, згорів у результаті його умисного підпалу, інформація про що була внесена до ЄРДР за № 0005036. Внаслідок пожежі транспортний засіб був знищений повністю, про що свідчать копії матеріалів кримінального провадження.

З метою з'ясовування обставин даного страхового випадку страховик звернувся до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для вирішення ряду запитань, зокрема:

1) Чи є ідентичними ідентифікаційні номери, зображені на фотознімках з транспортним засобом «BMW» з державним номерним знаком НОМЕР_3 і транспортним засобом «BMW» з державним номерним знаком НОМЕР_2;

2) Чи може мати номерна площадка автомобіля «BMW» з державним номерним знаком НОМЕР_4 після пожежі та подальшого відновлення такий вигляд, як на наданих фотознімках.

Відповідно до висновку експертного дослідження, проведеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз:

1) ідентифікаційні номери зображені на фотознімках з транспортним засобом «BMW», державний номерний знак НОМЕР_3, і транспортним засобом «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2, не є ідентичними;

2) площадка із номером НОМЕР_1, зображена на фотознімках автомобіля «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2, найвірогідніше: - або, не перебувала у пожежі і, відповідно, не належить згорілому транспортному засобу; - або, якщо вона все ж дійсно горіла разом із зображеним на фото автомобілем то знаки на ній нанесені не заводським (кустарним) способом після відновлювального фарбування номеронесущої деталі.

Таким чином, ідентифікаційний номер транспортного засобу марки «BMW 535», номерний знак НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, виготовлено кустарно або ж наданий на страхування транспортний засіб марки «BMW», номерний знак НОМЕР_2, не може бути ідентифікований як транспортний засіб «BMW», 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1.

Відповідно до п.15 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року, на зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби із знищеними ідентифікаційними номерами їх складових частин (кузова, шасі, рами) або на транспортні засоби, ідентифікаційні номери складових частин яких пошкоджені під впливом корозії, знищені (пошкоджені) чи підроблені внаслідок незаконного заволодіння або в разі, коли проведена заміна таких складових частин після дорожньо-транспортної пригоди, наносяться спеціальні індивідуальні номери чи здійснюється дублювання первинних ідентифікаційних номерів складових частин (у разі встановлення відповідності ідентифікаційного номера таким засобам) згідно з вимогами міжнародних і державних стандартів. У такому разі до реєстраційних документів та Єдиного державного реєстру МВС вносяться в установленому порядку відповідні відмітки.

Разом з тим, жодних відміток в наданих позивачкою реєстраційних документах на застрахований транспортний засіб немає, що свідчить про порушення страхувальником порядку реєстрації транспортного засобу.

Крім того, на запит відповідача 11.10.2016 року представником позивачки було надано один комплект ключів від застрахованого транспортного засобу. Запит було направлено страховиком з огляду на те, що відповідно до листа № 4782 від 20.07.2016 року слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м.Києві у страхувальника було вилучено один комплект ключів, у той час, коли умовами Договору передбачено, що у разі протиправного заволодіння транспортним засобом страхувальник зобов'язаний надати повний комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до п.11.13 Договору страхувальник повинен надати повний комплект ключів від транспортного засобу у випадку незаконного заволодіння ним.

Відповідно до п.11.21 Договору документи повинні бути надані страховику не пізніше 90 робочих днів з моменту настання страхового випадку.

Таким чином, ключ від застрахованого транспортного засобу надано страхувальником з порушенням строку, встановленого п.11.21 Договору.

Слідчим СВ Святошинського УП ГУНП у м.Києві повідомлено відповідача про те, що в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0004782 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, в ході ОМП від 05.05.2016 року у ОСОБА_1 було вилучено ключ від транспортного засобу марки «BMW 535», номерний знак НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1.

В подальшому, в ході OMП від 28.02.2017 року у представника ПрАТ «АСК «IНГО Україна» було вилучено другий ключ від транспортного засобу марки «BMW 535», номерний знак НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1. В ході огляду ключів із залученням спеціалістів та відповідних пристроїв встановлено, що ключ, вилучений в ході ОМП від 28.02.2017 року у представника ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» належить транспортному засобу марки «BMW 535», номерний знак НОМЕР_2, 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1, пробіг авто 89407 км. дата останнього запуску ключа 12.11.2014 року.

Разом з тим, ключ вилучений в ході ОМП від 05.05.2016 року у ОСОБА_1 в базі ABТ Баварія не розшифрувався, інформація стосовно зазначеного ключа відсутня. ТОВ «АВТ Баварія» є офіційним дилером Концерну «БМВ» в Україні, а тому є єдиною організацією, яка моє можливість, спеціалістів та обладнання, необхідне для ідентифікації ключів автомобілів марки «BMW».

За таких обставин, з матеріалів справи вбачається, що при укладанні договору страхування 11.09.2015 року було надано інший транспортний засіб, а не транспортний засіб марки «BMW 535», номерний знак НОМЕР_2, 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1, стосовно якого укладався договорів страхування, з огляду на те, що вказаний транспортний засіб не експлуатується з 12.11.2014 року.

Таким чином, судом встановлено, що позивачкою порушено вимоги п.11.13 Договору, відповідно до якого страхувальник зобов'язаний надати повний комплект ключів від транспортного засобу у випадку незаконного заволодіння ним шляхом крадіжки.

Так, наданий страхувальником страховику ключ не використовувався з листопада 2014 року, у той час коли належний позивачці транспортний засіб страхувався у вересні 2015 року, а другий комплект ключів, що вилучено слідчим, не є ключем від транспортного засобу марки «BMW», номерний знак НОМЕР_2, 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1.

Відповідно до п.8.2.9 Договору страхувальник зобов'язаний надати страховику всі документи, передбачені розділом 11 Договору для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування

Відповідно до п.12.1.6 Договору підставою для відмови страховика у здійсненні страхового відшкодування є невиконання страхувальником/водієм чи їх представником обов'язків, передбачених розділом 8 Договору.

Тобто вищевикладене підтверджує, що для страхування було надано транспортний засіб, який не можливо ідентифікувати, як транспортний засіб марки «BMW», номерний знак НОМЕР_2, 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1, тобто страхувальник надала страховику недостовірну інформацію щодо об'єкта страхування.

Відповідно до положень ст. 991 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про страхування» страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати, серед іншого, у разі: подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; наявності інших підстав, встановлених законом.

Разом з тим, договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Відповідно до п.п.12.1.2, 12.1.4, 12.1.6 Договору підставою для відмови страховика у здійсненні страхового відшкодування є подання страхувальником або його представником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку, невиконання обов'язків, передбачених умовами розділу 8 Договору та порушення страхувальником порядку реєстрації транспортного засобу.

Так, враховуючи вищевикладене, відповідачем у встановленому законом порядку було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, про що у відповідності до вимог ст. 26 Закону України «Про страхування» в письмовій формі було повідомлено позивачку.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також враховуючи те, що позивачкою було порушено умови Договору страхування, внаслідок чого відповідачем правомірно відмовлено їй у виплаті страхового відшкодування, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про стягнення страхового відшкодування.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: