Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2/711/174/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 жовтня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утирання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона, перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 14.07.2011 року по 02.10.2014 року. Шлюб розірвано на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2014 року.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції 26.10.2011, актовий запис № 1196.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2014 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 450 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що вона самостійно несе усі витрати по утриманню сина, проте на даний час повноцінне забезпечення сина потребує значно більших фінансових затрат, оскільки збільшилися потреби на утримання сина, його навчання та розвиток.

Також вказує, що вона працює бухгалтером приватного підприємства «ЧеркасиВапноПостач» і її заробітна плата становить 3200 грн., з яких на руки вона отримує 2500 грн.

Окрім неповнолітнього сина - ОСОБА_3, вона має ще одного неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказує, що відповідач є здоровим та працездатним, працює в м. Києві з 2015 року, займається утепленням багатоповерхових споруд, заробляє та має постійний дохід у розмірі близько 15000 грн., про що неодноразово повідомляв спільним знайомим. Вважає, що відповідач умисно ухиляється від повноцінного забезпечення їхнього сина, поклавши на неї всю відповідальність за забезпечення дитини.

Також вказує, що на день подачі позову до суду мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років складає 930 грн., а відповідач сплачує аліменти в розмірі 450 грн. на місяць і то не регулярно. Тобто, розмір аліментів визначений рішенням суду від 02.10.2014 року на даний час є меншим ніж встановлений законом та є не достатнім для утримання дитини.

А тому, просить змінити розмір аліментів, які стягнуті рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2014 року з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 встановивши їх у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.

Ухвалою суду від 31.01.2018 року відкрито провадження у справі за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Ухвалою суду від 14.08.2018 справу прийнято до свого провадження суддею Скляренко В.М. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_5 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав та просив їх задовольнити, змінити розмір аліментів, які стягнуті рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 встановивши їх у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що підстав для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання їх спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 немає. Також пояснив, що ОСОБА_2 добровільно сплачує позивачці аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_3 в розмірі більшому, ніж стягнуто рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2014 року. До того ж, він (відповідач) несе додаткові витрати на дитину, дарує подарунки, неодноразово купував одяг та інші необхідні речі. А тому вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_5, пояснення представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

В судовому засіданні встановлено, що сторони (ОСОБА_1 та ОСОБА_2) мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції 26.10.2011, актовий запис № 1196.

Неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матірю позивачкою по справі ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

З батька дитини ОСОБА_2 на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2014 року на користь позивачки ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з 12.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Також в судовому засіданні встановлено, що батько дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 є працездатним, інших утриманців не має, спору щодо батьківства не існує.

У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до положення ч.1, ч. 2 статті 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Аліменти це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього.

За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу.

За приписами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України (в редакції, що набрала законної сили 08.07.2017 року), способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України (в ред., що діє з 08.07.2017 року) визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом.

Крім того, частиною першою статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України в ред., що діє з 08.07.2017 року).

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років до 18 років з 01.07.2018 року в розмірі 1944 грн., а з 01.12.2018 року такий розмір становитиме 2027 грн.

При розгляді даного позову, застосуванню підлягають і норми, присвячені обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів»). В даному випадку судом враховуються вік відповідача, стан його здоровя, працездатність, відсутність інших утриманців, а також той факт, що визначений у 2014 році розмір аліментів 450 грн., є таким, що не може на даний час в повній мірі забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку дитини.

Також суд враховує і те, що в судовому засіданні не доведено і того факту, що відповідач не може сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в тому розмірі, що просить позивачка. З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач і так сплачує на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина в більшому розмірі, ніж стягнув з нього суд, а також придбаває для нього подарунки.

Вказане свідчить про те, матеріальний стан відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти в тому розмірі, про який просить позивачка. До того ж такий розмір аліментів, який просить стягнути позивачка з відповідача, є таким, що відповідає чинному законодавству.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову та зміну розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з твердої грошової суми - 450 грн., на ? частини доходу (заробітку), щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підлягають стягненню з дня набрання даним рішенням суду законної сили.

Також суд вважає за необхідне, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 12, 81, 89, 141, 258, 259, 260, 265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, Законом України «Про охорону дитинства», суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягнуті рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2014 року з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6. кв. 77, ІПН НОМЕР_2) на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 встановивши їх у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підлягають стягненню з дня набрання даним рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1) судовий збір на користь держави в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 17 жовтня 2018 року.

Головуючий: В.М. Скляренко