УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого-судді Прохоренко В.В.

секретар Красновський В.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "АНСО" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради про усунення перешкод в користуванні майном та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з вказаною позовною заявою.

Через канцелярію суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, а саме: на вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 318,3 кв. м., розташовані за адресою: м. Херсон, вул. Я. Мудрого (Радянська), буд. 38, частку 52/100 у праві власності на квартиру 7/2 за адресою: м. Херсон, вул. Я. Мудрого (Радянська), буд. 38, оскільки на теперішній час існує загроза, що буде проведено відчуження вищезазначеного майна, що в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень наданих в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 вказаної постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, а також, що наявні передбачені законом підстави для застосування заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, підтверджена, ґрунтується на вимогах закону, а тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву, застосувавши забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, а саме на: вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 318,3 кв. м., розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Я. Мудрого (Радянська), буд. 38, частку 52/100 у праві власності на квартиру 7/2 за адресою: м. Херсон, вул. Я. Мудрого (Радянська), буд. 38.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (14,10.1995 року народження, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) а саме: на вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 318,3 кв. м., розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Ярослава Мудрого (Радянська), буд. 38 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101), на 52/100 частин квартири 7/2 за адресою: м. Херсон, вул. Ярослава Мудрого (Радянська), буд. 38 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ч. 10 ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В.Прохоренко