Єдиний унікальний номер: 448/1034/17
Провадження № 2/448/849/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22.10.2018 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Шегинській Л.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 07.08.2010р. між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований у Крукеницькій сільській раді Мостиського району, про що зроблено актовий запис №7. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3

Зазначає, що спільне життя з відповідачем ОСОБА_2 не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини.

Стверджує, що вже більше року вони проживають з відповідачем ОСОБА_2 окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Вважає, що примирення між ними неможливе, а збереження шлюбу, який існує лише формально, суперечитиме їх інтересам.

З огляду на наведені обставини, просить суд розірвати шлюб між нею, позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить суд справу слухати у її відсутності. Також вказала, що після розірвання шлюбу бажає іменуватись дошлюбним прізвищем «ОСОБА_1».

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає та згідний на розірвання шлюбу з позивачкою. Просить суд справу слухати у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони з 07.08.2010р. перебувають у шлюбі, який зареєстрований у Крукеницькій сільській раді Мостиського району, про що зроблено актовий запис №7. Від даного шлюбу в сторін народилася дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3

Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні відносини через протилежні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, відсутнє взаєморозуміння.

Окрім цього, встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, їх шлюб існує формально, сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються протягом тривалого часу, вони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.

Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 07.08.2010 року, копією свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3, копією паспорта позивачки ОСОБА_1, письмовими заявами сторін по справі від 22.10.2018р. та іншими матеріалами справи.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року (Заяви №№29381/09 та 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім'ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов'язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя».

Згідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов'язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, примирення між сторонами неможливе, їхня сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч.3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Щодо вимоги позивачки ОСОБА_1 про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, виданого сторонам по справі 07.08.2010р. Крукеницькою сільською радою Мостиського району Львівської області, вбачається, що дружина після реєстрації шлюбу змінила дівоче прізвище «ОСОБА_1» на прізвище чоловіка - «ОСОБА_2».

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, враховуючи те, що позивачка ОСОБА_1 заявила про зміну свого прізвища на дошлюбне, то після розірвання шлюбу їй слід відновити дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Судом встановлено, що позивачкою ОСОБА_1 при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 640 грн.

З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 320 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України на відповідача ОСОБА_2 слід покласти іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 320 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141-142, 200 ч.3, 206 ч.4, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 07 серпня 2010 року у Крукеницькій сільській раді Мостиського району, про що зроблено актовий запис №7.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно квитанції №0.0.802604904.1 від 10.07.2017р. (платник: ОСОБА_1, банк платника: Приватбанк, отримувач: Мостиський районний суд Львівської області, банк отримувача ГУ ДКСУ у Львівській області, код отримувача 37929037, рах.№0252), що становить 320 (триста двадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 320 (триста двадцять) грн. сплаченого нею судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення суду набрало законної сили «__»________________20__ р.

Суддя Ю.В.Кічак

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, уродженка с.Острожець Мостиського району Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, уродженець с.Острожець Мостиського району Львівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2.