РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року Комінтернівський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого: судді - Колодяжної І.М.

при секретарі - Ягодіній М.С.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи - ОСОБА_2

справа №640/17570/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гаврилова Едуарда Валентиновича, треті особи : ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ПАТ КБ «ПриватБанк» , про визнання заповіту недійсним ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом , з урахуванням його уточнень, до відповідача в якому просить : визнати недійсним заповіт від 17.06.2008 , складений ОСОБА_8 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , посвідчений ПН ХМНО Гавриловим Е.В., р. №4330.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що ОСОБА_8 , 17.06.2008 року склав заповіт, яким заповів ОСОБА_6 , ОСОБА_3, ОСОБА_9 найлежне йому майно , а саме: земельну ділянку по АДРЕСА_4, заповів у рівних частках кожному з спадкоємців , а ОСОБА_10 житловий будинк літ. «А-1» з відповідною частиною надвірних будівель , а ОСОБА_11 та ОСОБА_3 в рівних частках кожній житловий будинок літ. «Е-1» з відповідною частиною надвірних будівель . Право власності ОСОБА_8 на земельну ділянку , площею 0,0536 га по АДРЕСА_4 посвідчується державним актом від 28.05.2008 року , а на домоволодіння ,яке складається з житлових будинків літ. А-1 та літ. Е-1 з надвірними будівлями - свідоцтвом про право власності від 08.08.2006 року , виданого на підставі рішення ВК Комінтернівської районної ради м. Харкова. Померлий ОСОБА_8 є батьком позивача , ОСОБА_6 та ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 батько позивача ОСОБА_8 помер. Згідно свідоцтва про народження батьками ОСОБА_9 є ОСОБА_13 та ОСОБА_7 . ОСОБА_13 є рідним братом позивачає,який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_7. Постановою Сьомої ХДНК від 03.11.2015 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв,язку з тим, що у заповіті не визначені частки у спадковому майні , на які претендують спадкоємці.Позивач ввжає, що відповідачем -приватним нотаріусом Гавриловим Е.В. при посвідченні спірного заповіту порушені пункти 160,161 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» , яка була чинна на час посвідчення заповіту. При цьому , незважаючи на той факт, що ОСОБА_8 мав у власності 1/1 частку, яка складається з житлових будинків літ. А-1 та літ Е-1 по АДРЕСА_4 , відповідач при посвідченні заповіту не роз,яснив спадкодавцю про необхідність визначення в заповіті ідеальних часток по відношеню до цих житлових будинків з навірними будівлями. Крім того , в заповіті зазначено , що ОСОБА_6 , позивачу та ОСОБА_9 заповідається в рівних частках кожному земельна ділянка площею 0,0536 га по АДРЕСА_4 . У зв,язку з тим, що не визначені частки у праві власності на житлові будинки ,які заповідав спадкодавець , спадкування в рівних частках земельної ділянки може привести до порушення прав спадкоємців - власників житлових будинків , оскільки не визначено конкретну площу та частку земельної ділянки , на якій розташований кожен з будинків , а також не зазначено ,які саме надвірні будівлі заповідаються кожному зі спадкоємців. Зміст заповіту від 17.06.2008 року не відповідає вимогам закону , на його підставі нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом , а спадкоємці реалізувати свої права , визначені у заповіті.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17 січня 2018 року позовну заяву направлено до Комінтернівського районного суду м. Харкова для розгляду за підсудністю.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гаврилова Едуарда Валентиновича, треті особи : ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ПАТ КБ «ПриватБанк» , про визнання заповіту недійсним прийнято до провадження.

Ухвалою суду від 29 травня 2018 року по справі витребувані документи.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити.

Відповідач приватний нотаріус ХМНО Гаврилов Е.В. в судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи без його участі , просив рішення винести на розсуд суду.

Представник третьої особи ОСОБА_6 -ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала.

Представник третьої особи ОСОБА_7 - ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що позовна заява подана до неналежного відповідача та позивачем обрано неналежний спосіб захисту свої прав та інтересів , та не наведено жодного підтвердження будь- якої з підстав для визнання заповіту недійсним. Заповіт складений 17.06.2008 року повністю відповідає вимогам , щодо форми та посвідчення заповіту , а отже немає підстав для визнання заповіту недійсним . Позивач не скористалася ефективними способами захисту свого права на отримання спадщини , а саме можливості тлумачення заповіту , подачі позовної заяви про визнання права власності на спадкове майно , а також можливістю укладання договору про поділ спадщини.

Представник третьої особи ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з,явився.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи , з,ясувавши обставини справи та дослідивши докази в їх сукупності , прийшов до наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що домоволодіння ,яке складається з : житлового будинку літ. А-1 загальною площею 69,1 кв.м., житловою площею 53,4 кв.м. та літ Е-2 загальною площею 57,1 кв.м., житловою площею 33,1 кв.м належало ОСОБА_8 на праві приватної власності на підставі рішення виконавчого комітету Комінтернівської районної районної ради м. Харкові від 18.07.2006 року №180-25.

28 травня 2008 року ОСОБА_8 Харківською міською радою видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0536 га по АДРЕСА_4.

Згідно копії заповіту від 17.08.2008 року посвідченого ПН ХМНО Гавриловим Е.В., ОСОБА_8 заповів нележне йому на праві приватної вланості нерухоме майно : ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_9 в рівних частках кожному , земельну ділянку загальною площею 0,0536 га по АДРЕСА_4; ОСОБА_9 житловий житловий будинок літ. «А-1» з відповідною частиною надвірних будівель , а ОСОБА_11 та ОСОБА_3 в рівних частках кожній житловий будинок літ. «Е-1» з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_4 .

Як вбачається з копій свідоцтв про народження : ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_3, є рідними дітьми ОСОБА_8 та ОСОБА_16 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_13 .

ІНФОРМАЦІЯ_9 померла ОСОБА_16 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_8 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_9.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі після смерті ОСОБА_8 Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №899/2012 .

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 є сином померлого ОСОБА_13 .

ОСОБА_7 є колишньою дружиною померлого ОСОБА_13.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі після смерті ОСОБА_9 Третьою Харківською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №25/2016.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи заведеної Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_8 №899/2012 : 03 листопада 2012 з заявами про прийняття спадщини за заповітом та законом звернулися позивач ОСОБА_3 третя особа ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ( померлий є йому дідусем) . ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_9. 03 листопада 2015 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_8 звернулися ОСОБА_3 та ОСОБА_6 Постановою державного нотаріуса від 03 листопада 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом , оскільки у заповіті не визначені частки у спадковому майні, на які претендують спадкоємці та роз,яснено спадкоємцям, що їм необхідно звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи заведеної Третьою Харківською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_9 , №25/2016 , спадкова справа заведена на підставі претензії кредитора ПАТ КБ «Приватбанк» .

Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно дост.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, що визначеност.1233 ЦК України.

Статтею 1234 Цивільного кодексу України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Крім того,ст.1247 ЦК України визначені загальні вимоги до форми заповіту, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертоїстатті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними устаттях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із вимогами ст. 203 ЦК України, для чинності правочину, зміст самого правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання у момент вчинення правочину стороною або сторонами вимог встановлених частинами третьою (вільність волевиявлення учасників правочину та відповідність його їх внутрішній волі), пятою (реальність настання правових наслідків, що обумовлені ним) ст. 203 ЦК України, а згідно ч. 2 цієї статті, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) і у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається, але у випадках, встановленихЦК України, нікчемний правочин може бути визнаний судом недійсним.

Згідно із роз'ясненнями, викладеними у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно з ч. 1ст. 1257 ЦК Україниє нікчемним, тому визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»- відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.

З матеріалів справи вбачається , що постановою державного нотаріуса від 03 листопада 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у заповіті не визначені частки у спадковому майні, на які претендують спадкоємці та роз,яснено спадкоємцям, що їм необхідно звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Згідно п. 5.10. розділу ІІ гл. 1 Порядку вчинення нотарілаьних дій нотаріусом України , затвердежного наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296 (що діяв на той час) ,у тексті договору про відчуження частки майна вказуються арифметичні (у простих дробах) частки.

П.2.1. , 2.2. глави 3 ІІ розілу Порядку передбачено , що заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. Нотаріус перевіряє, чи не містить заповіт розпоряджень, що суперечать вимогам законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заповіт від 17.06.2008 року посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гавриловим Е.В. за р. № 4330, згідно діючого законодавства, а тому підстави для визнання його недійсним відсутні.

З огляду на вищевикладене суд прийшов до висновку , що позивачем не вірно обраний спосіб захисту своїх порушених прав та інтересів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України , у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,5,13,76-83,141,265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гаврилова Едуарда Валентиновича, треті особи : ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ПАТ КБ «ПриватБанк» , про визнання заповіту недійсним- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, код НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_5.

Відповідач: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гаврилов Едуард Валентинович, адреса: АДРЕСА_1 , інші відомості не відомі.

Треті особи: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, код НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2 , інші відомості невідомі.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , код НОМЕР_3, адреса: АДРЕСА_3, інші відомості не відомі.

ПАТ КБ «ПриватБанк», код 14360570, адреса: м. Дніпро вул. Н. Перемоги, 50 , інші відомості невідомі.

Повний текст судового рішення складено 29 жовтня 2018 року .

Суддя: І. М. Колодяжна