Єдиний унікальний номер 741/163/18
Провадження № 2/741/231/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 24 вересня 2018 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Макіївської обєднаної територіальної громади в особі Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що 22 листопада 2006 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на належні їй на підставі державного акта серії ІІІ-ЧН № 042028 земельні ділянки площами 3,6490 га, кадастровий номер :02:001:1157, та 0,5663 га, кадастровий номер :02:001:1158. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв, але не оформив у встановленому законом порядку, її син ОСОБА_4, який помер 12 грудня 2009 року. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належні йому на підставі державних актів серії ЯИ № 536331 і ЯИ № 536332 земельні ділянки площами 3,6490 га, кадастровий номер :02:001:0741, і 0,5663 га, кадастровий номер :02:001:0742. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла, але не оформила у встановленому законом порядку, його дружина (мати позивачів) ОСОБА_5, яка померла 28 червня 2016 року. Вони (позивачі) прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5, як спадкоємці першої черги за законом. 28 листопада 2017 року між ними (позивачами) та їх рідною сестрою ОСОБА_6 було укладено договір про поділ спадкового майна, відповідно до умов якого ОСОБА_5 ОСОБА_7 успадковує земельні ділянки, які належали ОСОБА_3, ОСОБА_3 ОСОБА_8 земельні ділянки, які належали ОСОБА_4, а ОСОБА_6 ОСОБА_9 житловий будинок з надвірними будівлями. Нотаріус відмовив їм (позивачам) у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки.

ОСОБА_4 ОСОБА_7 просив суд визнати за ним право власності на земельні ділянки площами 3,6490 га, кадастровий номер :02:001:1157, та 0,5663 га, кадастровий номер :02:001:1158, які на підставі державного акта серії ІІІ-ЧН № 04202 належали ОСОБА_3, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5

ОСОБА_5 ОСОБА_8 просив суд визнати за ним право власності на земельні ділянки площами 3,6490 га, кадастровий номер :02:001:0741, та 0,5663 га, кадастровий номер :02:001:0742, які на підставі державних актів серії ЯИ № 536331 і ЯИ № 536332 належали ОСОБА_4, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5

У судове засідання позивачі та їх представник адвокат ОСОБА_10 не зявилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі.

У судове засідання представник Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада позов визнає, просив його задовольнити, розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи (а.с. 18; 20-22; 23-24) вбачається, що ОСОБА_3 за життя набула право власності на земельні ділянки площами 3,6490 га, кадастровий номер :02:001:1157, та 0,5663 га, кадастровий номер :02:001:1158, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території колишньої Ганнівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, 25 листопада 2002 року на підставі розпорядження Носівської РДА № 268 від 30 серпня 2002 року на її імя було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 042028.

22 листопада 2006 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що 8 серпня 2006 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким належну їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 042028 земельну ділянку заповіла ОСОБА_1, що підтверджується його копією (а.с. 88).

З повідомлення Носівської районної державної нотаріальної контори № 556/01-16 від 16 квітня 2018 року (а.с. 76) вбачається, що спадкова справа після померлої ОСОБА_3 закрита у звязку із смертю єдиного спадкоємця, який прийняв спадщину, ОСОБА_4.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 ОСОБА_7 не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Таким чином, ОСОБА_4, як спадкоємець першої черги за законом (син), успадкував після смерті ОСОБА_3 належні їй земельні ділянки площами 3,6490 га, кадастровий номер :02:001:1157, та 0,5663 га, кадастровий номер :02:001:1158.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 у встановленому законом порядку не зареєстрував за собою право власності на успадковані ним після ОСОБА_3 земельні ділянки, а тому вважається таким, що не набув право власності на них.

12 грудня 2009 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10).

З матеріалів справи (а.с. 26; 30) вбачається, що 20 травня 2010 року на імя ОСОБА_4 були видані державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 536331 та ЯИ № 536332, відповідно до яких йому належать земельні ділянки площами 3,6490 га, кадастровий номер :02:001:0741, та 0,5663 га, кадастровий номер :02:001:0742, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території колишньої Ганнівської сільської ради Носівського району Чернігівської області.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Ураховуючи те, що за життя ОСОБА_4 не одержав у встановленому порядку вищезазначені державні акти та не здійснив реєстрацію права власності на конкретні земельні ділянки, то він вважається таким, що не набув права власності на ці земельні ділянки, а лише відповідно до вимог чинного законодавства України розпочав процес їх приватизації.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз'яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця.

У судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_4, який проживав на території Ганнівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, заповіту не складав, спадкова справа після його смерті не заводилася, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 16 квітня 2018 року (а.с. 74; 75).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи (а.с. 51) вбачається, що станом на 12 грудня 2009 року ОСОБА_4 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із дружиною ОСОБА_5.

Таким чином, ОСОБА_5, як спадкоємець першої черги за законом (дружина), успадкувала після смерті ОСОБА_4 лише право на завершення приватизації земельних ділянок площами 3,6490 га, кадастровий номер :02:001:1157, 0,5663 га, кадастровий номер :02:001:1158, які були успадковані ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3, і площами 3,6490 га, кадастровий номер :02:001:0741, 0,5663 га, кадастровий номер :02:001:0742, на які за життя мав право ОСОБА_4, та одержання документів, що посвідчують право власності на ці земельні ділянки, на своє імя.

28 червня 2016 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12).

З копії спадкової справи № 385/2016 до майна померлої ОСОБА_5 (а.с. 48-72) вбачається, що спадщину після її смерті прийняли ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_2, як спадкоємці першої черги за законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

У судовому засіданні встановлено, що 28 листопада 2017 року державним нотаріусом Носівської районної державної нотаріальної контори було посвідчено договір про поділ спадкового майна, відповідно до умов якого ОСОБА_2 ОСОБА_8, ОСОБА_2 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ОСОБА_9 досягли домовленості відійти від рівності часток у спадщині та поділити її таким чином, що:

- земельні ділянки площами 3,6490 га, кадастровий номер :02:001:1157, та 0,5663 га, кадастровий номер :02:001:1158, на які видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 042028, переходять у спадщину ОСОБА_2 ОСОБА_7;

- земельні ділянки площами 3,6490 га, кадастровий номер :02:001:0741, та 0,5663 га, кадастровий номер :02:001:0742, на які видано державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 536331 та ЯИ № 536332, переходять у спадщину ОСОБА_2 ОСОБА_8

Таким чином, після смерті ОСОБА_5:

- ОСОБА_5 ОСОБА_7 успадкував право на завершення приватизації земельних ділянок площами 3,6490 га, кадастровий номер :02:001:1157, та 0,5663 га, кадастровий номер :02:001:1158, та одержання документів, що посвідчують право власності на ці земельні ділянки, на своє імя;

- ОСОБА_5 ОСОБА_8 успадкував право на завершення приватизації земельних ділянок площами 3,6490 га, кадастровий номер :02:001:0741, та 0,5663 га, кадастровий номер :02:001:0742, та одержання документів, що посвідчують право власності на ці земельні ділянки, на своє імя.

У судовому засіданні встановлено, що 4 грудня 2017 року державний нотаріус Носівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області виніс постанову, якою відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки, що підтверджується відповідною постановою (а.с. 34).

Право на завершення процедури приватизації та отримання земельних ділянок у власність, яке належало померлій ОСОБА_5 на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивачів, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивачів.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1225, 1261, 1267, 1268 ЦК України, п. «г» ст. 81, 125, ч. 1 ст. 131, п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України, ст.ст. 200, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, право на завершення приватизації земельних ділянок площами 3,6490 га, кадастровий номер :02:001:1157, та 0,5663 га, кадастровий номер :02:001:1158, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території колишньої Ганнівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, та одержання документів, що посвідчують право власності на ці земельні ділянки на його (ОСОБА_1 ОСОБА_7) імя, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 28 червня 2016 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, право на завершення приватизації земельних ділянок площами 3,6490 га, кадастровий номер :02:001:0741, та 0,5663 га, кадастровий номер :02:001:0742, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території колишньої Ганнівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, та одержання документів, що посвідчують право власності на ці земельні ділянки на його (ОСОБА_2 ОСОБА_8) імя, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 28 червня 2016 року.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивачів.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв