Провадження № 2/200/4960/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Сокол І.С.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

05 грудня 2015 року о 15 год. 26 хв. позивач у магазині «Step by step», який розташований за адресою м. Дніпро, вул. Січових Стрільців (колишня назва вул. Артема), придбала зимові чоботи, як запевнив її продавець, італійської фірми «Conni» 1786.5008, розмір 37, за ціною 5370 грн. Ввечері, взувши чоботи та пройшовши в них не більше кварталу, вона відчула дискомфорт, який виражався у тому, що в районі п'яти лівої ноги вони почала відчувати нестерпний біль при ходьбі. Знявши лівий чобіт та уважно його оглянувши, вона побачила шов з внутрішньої сторони чобота, який і був причиною відчуття болю. 06 грудня ОСОБА_1 звернулась у магазин з проханням замінити взуття з явно вираженим дефектом на аналогічні чоботи відповідної якості або повернути їй гроші. Продавці відповіли, що не можуть цього зробити без дозволу керівництва, керівник ОСОБА_3 слухати по телефону її не захотіла, тому позивач була змушена прийти до магазину наступного дня, 7 грудня 2015 року. ОСОБА_3 відмовила їй у заміні взуття або поверненні грошей, посилаючись на те, що товар не містить будь-яких дефектів. Претензію до магазину керівництво магазину прийняло лише після того, як позивач викликала представників поліції. Також керівництво магазину відмовилось прийняти у представника позивача вимогу про надання копій документів про відповідність придбаної продукції стандартам та нормам українського законодавства, та відмовило у прийнятті письмової вимоги про проведення товарознавчої експертизи продукції, що є порушенням вимог Закону України «Про захист прав споживачів». 19 грудня 2015 року позивач отримала від відповідача лист про те, що експертизу взуття організовано 21 грудня 2015 року у Дніпропетровському науково-дослідному інституті судових експертиз Міністерства юстиції України. Але на вирішення експертизи відповідач поставив лише питання щодо зносу взуття, без вирішення питання про якість твору та його відповідність стандартам та нормам, що передбачені законодавством України. Згідно відповіді магазину від 11 грудня, 2015 року, придбані чоботи відносяться до взуття весняно-зимового асортименту, а продавали їх позивачу як зимові. Позивач зазначає, що на придбаному взуття відсутнє відповідне маркування та тиснення, яке повинно бути на взутті фірми «Conni», крім того, позивачу не надано документів, що підтверджують країну виробника взуття, тому вона вважає, що взуття вироблено не в Італії. Вважає, що співробітники магазину умисно ввели її в оману з метою продажу непотрібного їй товару. Вказує також, що протиправною поведінкою відповідача їй завдано моральної шкоди, яка полягає в тривалому невиконанні відповідачем її законних претензій по відшкодуванню вартості взуття, що призвело до необхідності відстоювати свою правоту в суді, в душевних стражданнях внаслідок неможливості користуватись придбаним майном. Не маючи коштів для придбання нового взуття змушена користуватись старим непридатним до зими взуттям. Розмір моральної шкоди оцінює в 10000 грн.

На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати договір купівлі-продажу взуття «Conni» 1786.5008, розмір 37, за ціною 5370,00 грн., укладений між позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 від 05.12.2015 року. Стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача 5370,00 грн. сплаченої за товар суми. Стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача 10000,00 грн. завданої моральної шкоди.

Ухвалою суду від 29 січня 2016 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів, стягнення моральної шкоди, та призначено до розгляду по суті в судовому засіданні.

Відповідач 21.02.2017 року надав письмові заперечення на позов, де зазначив, що позивачем не були виконані обов'язки щодо експлуатації товару, чим порушені вимоги ст..4 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідач підтвердив, що 05.12.2015 року позивач у магазині «Step by step»придбала чоботи-ботфорти, замшеві, чорного кольору, на низьких підборах, на замку «блискавка», що не доходить до верху халявки, яка декорована двома ременями з металевими елементами круглої форми, інкрустованої камінням та логотипом фірми-виробника «Conni», Італія, арт. 1786.5008, підошва - ПХВ, метод кріплення підошви клейовий, 37 розміру, вартістю 5370 грн., форма оплати безготівкова. Вказані чоботи позивач неодноразово оглядала та приміряла під час неодноразових відвідувань магазину, розповідала продавцям магазину, що для святкових подій їй потрібні нові чоботи. Продавці надавали позивачу всю необхідну інформацію стосовно вказаних чобіт, а саме, що при експлуатації взуття із замші не бажано та не рекомендується носити його в сирі, мокрі, сніжні або дощові погоди, а в разі проникнення вологи - сушити обов'язково на розправочних колодках для взуття для запобігання деформації деталей верху взуття, та видано позивачу разом з розрахунковим документом інформацію по догляду за придбаним взуттям. Під час купівлі чобіт позивачем не було висловлено ніяких претензій. Крім того, в день купівлі чобіт позивач вирішила піти в нових чоботах на святковий захід, та попросила продавців залишити в магазині її старе взуття, яке вона потім забере. Продавці погодились з цим проханням. В цей день була слякітна погода, танув сніг. Використання взуття із замші безумовно призвело до його намокання. Наступного дня, 06.12.2015 року позивач прийшла до магазину, забрала залишене нею особисте взуття та пред'явила придбані чоботи, які були зі слідами проникнення вологи. Позивач вимагала негайно повернути їй гроші за придбані чоботи. Продавці повідомили, що вони не мають повноважень видавати гроші з каси без з'ясування причини пошкодження взуття та запропонували написати заяву адміністрації магазину для вирішення даного питання відповідно до Закону України «Про звернення громадян». На прохання продавців позивач почала писати заяву, потім облишила, пославшись на те, що в неї є зв'язки з впливовими особами. 07 грудня 2015 року позивач знову прийшла в магазин з усною вимогою повернути гроші за взуття, надати заяву в письмовій формі відмовилась та почала погрожувати, що викличе поліцію. Тільки після приїзду поліції та невідомого чоловіка, який представився захисником позивача та членом громадської організації, на пропозицію адміністрації магазину, позивач написала заяву по суті своїх вимог. У відповіді від 11.12.2015 року на цю заяву адміністрація магазину запропонувала проведення безоплатного ремонту вищезазначених чобіт, та запропонувала надати письмову згоду на проведення експертизи. 14 грудня 2015 року відповідач звернувся до Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України із заявою про проведення товарознавчого дослідження щодо встановлення причини виникнення видозміни товарного вигляду взуття. Про призначення експертизи позивач була повідомлена. В результаті досліджень експерти прийшли до висновку, що взуття на момент огляду має механічні експлуатаційні пошкодження. Експерт зробив висновок, що взуття відповідає якісним показникам Держстандартів України. Видозміна в зоні жорсткого задника лівої півпари у вигляді напливу утворилась внаслідок експлуатаційного зносу, надмірної дії вологи та неправильної просушки. Дана видозміна є несуттєвою, усуваємою. Позивач висновки експертизи не оскаржив. Оскільки позивачем не надано доказів, підтверджуючих вину відповідача, та зв'язок між поведінкою відповідача і виникненням істотного недоліку в придбаному позивачем товарі, відповідач є не винним у завданні позивачу моральної шкоди. З урахуванням зазначеного, просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2018 року постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено наступне.

Встановлено, що 05 грудня 2015 року о 15 годині 26 хвилин ОСОБА_1 придбала в магазині «Степ бай степ» (м. Дніпропетровськ, вул. Артема, 8а),де здійснює підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_2, чоботи Conni 1786.5008, чорні, розмір 37, за ціною 5370,00 грн., що підтверджується чеком № S05691 (а.с. 6) та не заперечується відповідачем.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його.

Тобто сторонами укладено договір роздрібної купівлі-продажу.

07 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з претензією, в якій вказала, що товар містить брак у вигляді шкіряного залому внутрішньої сторони лівого чобота, який заважає при ходьбі. Даний брак вона відчула тільки після того як взула і пройшла приблизно 10 метрів. Просить повернути їй сплачені кошти за товар або замінити на якісний товар, на аналогічний товар належної якості (а.с. 7).

На вказану заяву відповідач надав відповідь від 11.12.2015 року, де вказав, що при огляді пред'явленого позивачем взуття істотних недоліків та виробничих дефектів не встановлено. Взуття втратило первинний товарний вигляд, на ньому явно виражені сліди експлуатації. Позивачу була надана в повному обсязі вся необхідна інформація стосовно придбаного взуття, та позивач попереджена пр. порядок експлуатації взуття в інформації, наданій їй при купівлі товару, як виробником так і продавцем. Але, в порядку виключення, адміністрація магазину пропонує провести безоплатний ремонт взуття, хоч це не передбачено чинними нормативними документами України (а.с. 8). Також у вказаному листі запропоновано організувати проведення незалежної товарознавчої експертизи взуття.

З матеріалів справи також вбачається, що ФОП ОСОБА_2 14.122015 року звернувся до Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України із заявою, в якій просить встановити якість, відповідність ДСТУ фірми Conni Італія, розмір 37, арт. весняно-осінні на предмет втрати товарного вигляду, відповідності ДСТУ (а.с. 60).

У висновку експертного товарознавчого дослідження № 6358-15 від 29.01.2016 року вказано, що при візуальному огляді встановлено, що в представлених на дослідження чоботах спостерігається експлуатаційний знос - незначне стирання підошви без зменшення її густини, незначне стирання фабричної набійки, незначні загальні забруднення. На момент огляду встановлено, що чоботи жіночі зимові мають ознаки експлуатаційного зносу та видозміни товарного вигляду, що виразились в утворенні внутрішнього напливу в зоні жорсткого задника лівої півпари. Дані видозміни могли утворитись внаслідок експлуатаційного зносу (надмірна волога від потовиділення та неправильна просушка). Для встановлення факту порушення технології виготовлення та крою необхідна повна розбірка пари взуття, що виходить за межі компетенції товарознавчої експертизи. Встановити достовірно причину утворення видозміни зони жорсткого задника не надається можливим.

Експерт прийшов до висновку, що представлені на експертне дослідження чоботи жіночі зимові ТМ Conni арт. 1786.5008, 37 розміру, відповідають за технологією виготовлення та якісним показникам нормативним вимогам ДСТУ. Встановити причину утворення видозміни внутрішньої частини жорсткого задника не надається можливим, але видозміна, що утворилась, є неістотною, усуваємою (а.с. 64-66).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі товарів мають право на державний захист своїх прав; гарантований рівень споживання; належну якість товарів і торговельного обслуговування; безпеку товарів; необхідну, доступну та достовірну інформацію про кількість, якість і асортимент товарів; відшкодування збитків, завданих товарами неналежної якості, а також шкоди, заподіяної небезпечними для життя і здоров'я людей товарами; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об'єднання у громадські організації споживачів (об'єднання споживачів).

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Відповідно до п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на, зокрема, належну якість продукції та обслуговування і відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Частина 1 ст. 6 передбачає, що продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», який є спеціальним нормативним актом, що регламентує відносини між споживачем та виробником/продавцем, у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:

1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Відповідно до ч.14 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.

В позовній заяві позивач проситьрозірвати договір купівлі-продажу взуття, укладений між позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 від 05.12.2015 року та стягнути з відповідача сплачену за товар суму, тобто заявляє вимогу, передбачену ч.2 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів». Суд звертає увагу, що таке право споживач має у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару.

Відповідно до п.12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак:

а) він взагалі не може бути усунутий;

б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів;

в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором;

З матеріалів справи, зокрема з висновку експерта, наданого відповідачем, вбачається, що недоліки, виявлені у придбаних позивачем чоботах, є неістотними, такими, що можуть бути усунуті.

Крім того, позивач не надав будь-яких доказів на підтвердження того, що придбаний ним товар є фальсифікованим. Докази, надані позивачем, а саме фотографії підошви взуття з маркуванням та тисненням, яке, на думку позивача, повинно бути на взутті фірми «Conni», суд не може взяти до уваги, оскільки позивач не є фахівцем з цього питання, інформація про маркування фірмового взуття не є загальновідомою, а також відповідно до висновку експерта, взуття відповідає за технологією виготовлення та якісним показникам нормативним вимогам ДСТУ.

Крім того, слід зазначити, що в судовому засіданні позивачем та її представником клопотань про призначення експертизи не заявлялось, при тому, що позивач обізнана з висновком експерта, в якому вказано, що для встановлення факту порушення технології виготовлення та крою необхідна повна розбірка пари взуття, що виходить за межі компетенції товарознавчої експертизи, а суд відповідно до наданих в судовому засіданні фотокарток чобіт не може оцінити якість виробу та його відповідність стандартам.

Щодо посилання позивача про введення його в оману відповідачем стосовно характеристик товару, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно:

1) основних характеристик продукції, таких як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, гарантійне обслуговування, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару;

2) будь-яких застережень щодо прямої чи опосередкованої підтримки виробником продавця або продукції;

3) ціни або способу розрахунку ціни чи наявності знижок або інших цінових переваг;

4) потреби у послугах, заміні складових чи ремонті;

5) характеру, атрибутів та прав продавця або його агента, зокрема інформації про його особу та активи, кваліфікацію, статус, наявність ліцензії, афілійованість та права інтелектуальної або промислової власності, його відзнаки та нагороди;

6) права споживача або небезпеки, що йому загрожує.

Відповідно до частини 2 статті 19 Закону, підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

З огляду на наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позивач не довів, що відповідач надавав йому інформацію про придбані чоботи у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб, в той час як відповідач надав докази, що він надав позивачу при покупці чобіт інформацію щодо їх характеристик та правил експлуатації, і ця інформація, на думку суду, не передбачає двозначного тлумачення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайдено достатніх доказів, що шкоди позивачу завдано з вини відповідача, крім того, позивачем не доведено, що недолік, виявлений у товарі є істотним, відповідно позовні вимоги в частині розірвання договору купівлі-продажу від 05.12.2015 року та стягнення з відповідача 5370,00 грн. задоволенню не підлягають.

Не підлягають також задоволенню і вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки вони є похідними від основної вимоги про розірвання договору та стягнення збитків, а як уже було зазначено вище, вини відповідача у завданні позивачу шкоди не встановлено.

Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими, тому суд приходить до висновку, що у їх задоволенні необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Е.В. Женеску