справа № 361/3534/18
провадження № 4-с/361/58/18
У Х В А Л А

21 вересня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Семінська Х.О., Латенко Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, заінтересована особа: ОСОБА_2 про зняття арешту, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії,

установив:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, яку обґрунтовував тим, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2015 року в цивільній справі № 361/4826/14-ц року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації вартості частки майна задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості ? квартири АДРЕСА_1 в сумі 240 100 гривень, а також судові витрати в сумі 5401 гривень.

Заступник начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шкред І.Ю., згідно з виконавчим листом №2/361/37/15 від 01.03.2016 р., що видав Броварський міськрайонний суд Київської області, провів виконавчі дії та помилково наклав арешт на рахунок заявника в ПАТ КБ «ПриватБанку», на який приходить його заробітна плата з основного місця роботи - Державного університету телекомунікацій.

Зважаючи, що з нього вже стягується на рахунок ОСОБА_2 сума, що становить 50% його доходу та накладено арешт на все майно заявника, арешт рахунку (НОМЕР_1) в ПАТ КБ «ПриватБанку», на який приходить його заробітна плата, поставить заявника в ситуацію взагалі не можливої сплати боргу та сплати аліментів.

Крім того, заявник не отримував від Броварського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області постанови про арешт рахунку з отримання заробітної плати. Про номер постанови довідався лише після отримання довідки від ПАТ КБ «ПриватБанку», після того, як було накладено арешт на його заробітну плату.

Також в травні 2018 року було проведене стягнення на заробітну плату заявника та інші доходи в рахунок погашення боргу, відповідно до постанови ВП № 50455087 від 10.05.2018 р. Загальна сума стягнення, враховуючи аліменти, становить 50% від його доходів.

01 червня 2018 року заявник звернувся із заявою до заступника начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шкред І.Ю. про зняття арешту з рахунку, на який приходить заробітна плата з державного університету телекомунікації.

Вважає, що дії держаного виконавця є незаконними.

Посилаючись на викладене, просив суд зняти арешт з рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ КБ «Приватбанк», скасувати постанову ВП 50455087 від 17.05.2018 р. заступника начальника Броварського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шкред І.Ю., зобов'язати дотримуватись норм та положень законодавства України в частині інформування щодо проведення виконавчих дій.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав, просив про їх задоволення.

В судовому засіданні заступник начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шкред І.Ю. заявлені вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення в повному обсязі.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_4 заявлені вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення в повному обсязі.

Судом встановлено, що у Броварському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження №51129698 до складу якого входять: - виконавче провадження №50455087 по виконанню виконавчого листа № 2/361/37/15 від 01.03.2016 р., виданого Броварським міськрайонний судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації вартості ? квартири АДРЕСА_1 в сумі 240100 грн., а також судового збору в розмірі 5401 грн.; - виконавче провадження №44409947 по виконанню виконавчого листа № 755/17350/13 від 12.03.2014 р., виданого Броварським міськрайонний судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пені за прострочення сплати аліментів за місцем роботи ПАТ «Укртелеком» в сумі 10282,54 грн. та за місцем роботи в Державному університеті інформаційно-комунікаційних технологій в сумі 2261,86 грн., а всього 12544,40 грн.

В межах виконавчого провадження державним виконавцем проведено виконавчі дії та виявлено відкриті банківські рахунки боржника, встановлено місце роботи та виявлено майно боржника.

17 травня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №50455087, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках: НОМЕР_2 МФО 320649 ПАТ КБ «ПриватБанк», НОМЕР_3 МФО 300711 ПАТ КБ «ПриватБанк», НОМЕР_4 МФО 300711 ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.43).

Заявник ОСОБА_1 працює в Державному університеті телекомунікацій на посаді завідувача кафедри Мобільних та відеоінформаційних технологій Навчально-наукового інституту телекомунікацій та інформатизації з 14 вересня 2017 року по теперішній час (а.с.3).

Згідно довідок ПАТ КБ «ПриватБанк» на картковий рахунок заявника ОСОБА_1 НОМЕР_2, на який було накладено арешт, зараховується заробітна плата (а.с.4,5).

Відповідно до довідки Державного університету Телекомунікацій №83 від 31 липня 2018 року, згідно договору про розрахунково-касове обслуговування підприємства/організації з видачі заробітної плати/стипендії з використанням платіжних карток №8 від 02.04.2014 р., заключеному між Державним університетом Телекомунікацій та ПАТ КБ «ПриватБанк», співробітнику перераховується заробітна плата відповідно індивідуального податкового номеру на картку відповідного банку. Кошти перераховуються після утримання аліментів на користь ОСОБА_2 в розмірі 33,33% нарахованого доходу (згідно виконавчого провадження №31981075) та стягнення в розмірі 16,67% нарахованого доходу на користь Броварського МР ВДВС ГТУЮ в Київській області (згідно виконавчого провадження №50455087) (а.с.20).

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України (стаття 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

За змістом статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VІІІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 447, 448, 449 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду. Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З матеріалів справи вбачається, що про накладений арешт на його картковий рахунок, на який зараховується заробітна плата, заявник ОСОБА_1 дізнався лише 06 червня 2018 року із листа ПАТ КБ «ПриватБанк» із відповідною інформацією, суд вважає, що ОСОБА_1 було пропущено строк звернення до суду з поважних причин.

За правилами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішення, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п'яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Статтею 70 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю особи, у зв'язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідно до положень ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Проаналізувавши викладене, суд вважає, що права заявника оскаржуваною постановою були порушені частково, а саме в частині накладення арешту на картковий рахунок боржника для отримання заробітної плати. Наявність арешту даного рахунку фактично позбавляє боржника щомісячного отримання заробітної плати, що є неприпустимим.

Однак, накладення арешту на інші рахунки ОСОБА_1 в ПАТ КБ «ПриватБанк» є правомірними, так як арешт відповідно до ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження» поширюється також на кошти на рахунках, які можуть бути відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк», станом на 25 квітня 2018 року всі рахунки ОСОБА_1: НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 під арештом не перебувають (а.с.35).

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, про часткове задоволення скарги, а саме в частині скасування оскаржуваної постанови в частині накладення арешту на картковий рахунок заявника ОСОБА_1 для отримання заробітної плати НОМЕР_2, відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк».

Керуючись статтями 260, 447-453 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

ухвалив:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову про арешт коштів боржника ВП №50455087 від 17 травня 2018 року, винесену заступником начальника Броварського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шкред І.Ю., в частині накладення арешту на картковий рахунок ОСОБА_1 для отримання заробітної плати НОМЕР_2, відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк».

В іншій частині вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С.Сердинський