ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Соловей Г.В., вивчивши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Державна міграційна служба України про встановлення місця постійного проживання на території України, -

в с т а н о в и в :

21.09.2018 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення місця постійного проживання на території України, відповідно до якої просить встановити місце постійного проживання на території України його матері ОСОБА_2.

Заява обґрунтована тим, що заявник бажає набути громадянство України у порядку передбаченому ст. 8 Закону України «Про громадянство України», у звязку з чим заявнику необхідно підтвердити факт, що його мати ОСОБА_2 постійно проживала на території України.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна повинна містити виклад обставин. якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права)

Так, відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України, визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження.

Викладений перелік справ, що розглядаються у порядку окремого провадження, не є вичерпним. Зі змісту ч.2 ст. 315 ЦПК України, вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місцем перебування фізичної особи є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місцем проживання фізичної особи є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Реєстрація місця проживання або місця перебування - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Документи, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

Проте, заявником будь-якого документального підтвердження реєстрації чи іншого документального підтвердження фактичного проживання на території, що відноситься до юрисдикції Фастівського міськрайонного суду Київської області не надано, що в свою чергу позбавляє суд можливості перевірити, чи не порушено останнім, при подачі даної заяви підсудності.

За змістом ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Вимоги вказаної статті заявником в повному обсязі не виконані, оскільки в змісті заяви не зазначено про причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт та не долучено відповідних доказів цих обставин.

В цьому контексті слід зазначити, що положеннями ст. 6 Закону України «Про громадянство України» визначено, що однією з підстав набуття громадянства України є за територіальним походженням.

Відповідно до пункту 27 розділу II «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень» затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006), для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами «а»-«в» пункту 24 цього Порядку, а також: а) документ, що підтверджує факт постійного проживання батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) копію свідоцтва про народження заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з батьком чи матір'ю, які постійно проживали на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Разом з тим, заявник, звернувшись до суду з вищезазначеною заявою, метою якої є отримання паспорта громадянина України, не надав суду даних, які б підтверджували вжиття заходів для реєстрації факту набуття громадянства України в установленому Законом порядку та, відповідно, не надав суду даних про відмову уповноважених органів міграційної служби України у вчиненні таких дій.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.175, 185,293, 315-316, 318 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, прож.: АДРЕСА_1, заінтересована особа - Державна міграційна служба України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Володимирська, 9 про встановлення місця постійного проживання на території України залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправлення зазначених недоліків заяви протягом десяти днів з моменту отримання ухвали. Роз"яснити, що інакше заява буде вважатися не поданою та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.В. Соловей