ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/4181/18
Провадження № 2-о/636/162/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2018 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого - судді Гуменного З.І., за участю секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про надання права на шлюб, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про надання їй права на шлюб, посилаючись на те, що на даний момент вона ще не досягла повноліття. В обґрунтуванням своїх вимог зазначила, що з липня 2018 року перебуває у фактично шлюбних відносинах з ОСОБА_2, від якого вона вагітна строком 5-6 тижнів. Між ними склалися дуже теплі і щирі стосунки, міцні почуття любові та поваги один до одного і вони мають намір зареєструвати шлюб, який відповідає їхнім інтересам. Разом з тим, вони не можуть зареєструвати шлюб, оскільки вона не досягла шлюбного віку для жінок, визнання права на укладення шлюбу для заявниці є необхідним і відповідає її інтересам, тому просить суд надати їй право на шлюб.

Заявниця у судове засідання не з'явилася, надала заяву про підтримання своїх вимог, викладених в заяві.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, надали нотаріально засвідчену заяву з перекладом у встановленому законом порядку від батьків заявниці про надання згоди на укладення шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_2

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню як така, що знайшла своє повне підтвердження, з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши докази та давши їм правову оцінку в сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до роз'яснень п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч. 3 ст. 293 ЦПК). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч. 2 ст. 23 СК, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім'я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом.

Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб.

Стаття 22 СК України встановлює шлюбний вік для жінки у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу.

Відповідно до ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Однак за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України, державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Як вбачається з копії паспорта заявниці ОСОБА_1, який виданий 26.04.2018р. у республіці Вірменія, вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року у республіці Вірменія (а.с. 5, 6).

Тобто, на момент розгляду справи заявник ОСОБА_1 має повні сімнадцять років.

Як вбачається з заяви про надання права на шлюб заявниця має намір зареєструвати шлюб з ОСОБА_2, оскільки між ними склалися дуже теплі і щирі стосунки, міцні почуття любові та поваги один до одного, і вона вагітна від нього терміном 5-6 тижнів станом на 24.09.2018р. Однак для проведення реєстрації шлюбу їй необхідно надання дозволу на шлюб через судове рішення, оскільки вона не досягла віку, з якого можлива реєстрація шлюбу.

Згідно довідки КНП «Міська поліклініка № 22» ОСОБА_1 перебуває на обліку у жіночій консультації з приводу вагітності 5-6 тижнів (а.с. 12).

Батьки заявниці ОСОБА_3 та ОСОБА_5 надали суду письмову згоду про те, що вони не заперечують проти того, щоб їхня донька ОСОБА_1 вийшла заміж за громадянина України ОСОБА_2, яка перекладена у встановленому законом порядку (а.с. 16-18). Факт родинних відносин між заявницею та батьками, які надали письмову згоду на укладення шлюбу, підтверджується свідоцтвом про народження заявниці серії НОМЕР_1, яке перекладене у встановленому законом порядку (а.с. 14, 15).

Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці.

На підставі вищевикладеного, встановивши, що надання права на шлюб ОСОБА_1 відповідає її інтересам, враховуючи, що заявниця на час розгляду справи вагітна, батьки на шлюб згодні, надання права на шлюб відповідає її правам та законним інтересам.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про надання права на шлюб підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 169, 209, 212, 214-215, 218, 234, 235 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про надання права на шлюб - задовольнити.

Надати громадянці Вірменії ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року у с. Єхегнут, Армавірської області, республіки Вірменія, зареєстрованої за адресоюАДРЕСА_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, право на шлюб із громадянином України ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року у с. Маргара, Армавірської області, Республіки Вірменія, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2,.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -