Номер провадження по справі 2/387/370/18
У Х В А Л А

25 вересня 2018 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

Головуючого судді Майстера І.П.

при секретарі Поляруш С.Ю.

розглянувши клопотання про закриття провадження у справі за позовом фермерського господарства "ОСОБА_1В" до СГ "ОСОБА_2Д.", ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі від 15.12.2008 таким, що припинив свою дію 15.12.2013,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач фермерське господарство "ОСОБА_1В"" звернувся до суду з позовом до СГ "ОСОБА_2Д.", ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі від 15.12.2008 таким, що припинив свою дію 15.12.2013.

В судовому засіданні представником СФГ ОСОБА_2 заявлено клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання мотивоване тим, що Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких спорів проводиться за правилами іншого судочинства. У пункті 1 частини другої статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено юрисдикцію господарських судів у вирішенні, зокрема, спорів, що виникають при виконанні господарських договорів, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин і віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. ОСОБА_4 на думку сторони відповідача критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин. Тому у разі, якщо предмет спору стосується виключно прав і обов'язків юридичної особи, і оспорюється право саме юридичної особи, такий спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Отже такий спір не має приватноправового характеру, а тому вважає справу необхідно закрити.

Позивач, відповідачі та їх представники в судове засідання не з'явились про день час та місце судового розгляду повідомлені вчасно, належним чином. Від позивача в матеріалах справи наявне клопотання про проведення підготовчого судового засідання за їх відсутності.

Суд ознайомившись із клопотанням представників відповідача доходить наступного.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що у постановах ОСОБА_5 Верховного Суду у справах №911/4111/16 від 16.05.2018, №911/4144/16 від 15.05.2018, №910/13755/17 від 08.05.2018 зроблені висновки, що питання земельної ділянки, яка є власності фізичної особи є спором приватноправовим і за суб'єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов'язки фізичної особи. При цьому, ОСОБА_5 Палатою Верховного Суду встановлено, що сама лише обставина не зазначення власника спірної земельної ділянки (фізичної особи) як відповідача, не могла бути підставою для розгляду спору господарськими судами, адже предмет спору безпосередньо стосується прав і обов'язків такої фізичної особи. ОСОБА_4 ОСОБА_5 Верховного Суду дійшла висновку, що справи у спорах, що виникають із земельних відносин, у яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, проте предмет спору в яких безпосередньо стосується прав і обов'язків фізичних осіб, підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Отже виходячи із правової позиції ОСОБА_5 Верховного Суду за суб'єктним складом сторін та сутністю, спір має приватноправовий характер, так як він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб'єкта, який є власником земельної ділянки, яка передана в оренду суб'єкту господарювання, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і у випадку, якщо до порушення приватного права призвели дії суб'єкта господарювання.

Керуючись ст. ст.30, 255, 259, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_6 про закриття провадження у справі, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_7