АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 759/19100/17

провадження № 22-ц/796/7884/2018

20 вересня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Волошиної В.М.

при секретарі Дуці В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю &q?ід;В.В.С.- Будінвест&quВ.;, Товариства з обмеженою відповідальністю &q?ід;Укралкоопт&qu &;, Товариства з обмеженою відповідальністю &quві;Школа Вдома&ququ;, Товариства з обмеженою відповідальністю &q?ід;Аграріус-Україна&qu;А;, Товариства з обмеженою відповідальністю &q?ід;В.В.С. &q?тю;В", Товариства з обмеженою відповідальністю &q?ід;В.В.С. Плюс&qu&q;, Товариства з обмеженою відповідальністю &q?ід;Фармінвест&qu &;, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю &q?ід;Петрус-Алко&qu&q;, Товариство з обмеженою відповідальністю &q?ід;Петрус-Медіа&ququ;, Товариство з обмеженою відповідальністю &q?ід;Петрус-Інвестбуд&qu;П;, Товариство з обмеженою відповідальністю &q?ід;Петрус-Кондитер&qut;;, Товариство з обмеженою відповідальністю &q?ід;Транс-Вест-Експедиція&q?с-;, Товариство з обмеженою відповідальністю &q?ід;Бізнец-Центр &quuo;Навігатор&q?р ;, Товариство з обмеженою відповідальністю &quві;Бізнес-Центр на Тарасівській&q?р ;, Товариство з обмеженою відповідальністю &quві;Кінгсбурі Венчур Україна&q?рі;, Товариство з обмеженою відповідальністю &quві;Статус-Палас&ququ;, Товариство з обмеженою відповідальністю &quві;Центрально-Українське Виробничо-Комплектовочне підприємство &q?не;Автомпромкомплекс&quАв;, Товариство з обмеженою відповідальністю &quві;ВМК-Монолит&qu&q; про поділ майна подружжя та стягнення грошових коштів;

зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрус-Кондитер», Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрус-Інвестбуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Вест-Експедиція», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінгсбурі Венчур України», Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус-Палас», Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрус-Медіа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрально-Українське Виробничо - Комплектовочне підприємство «Атомпромкомплекс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Центр «Навігатор», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВМК-Монолит», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Центр на Тарасівській», Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрус-Алко», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграріус-Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармінвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Школа Вдома» про поділ майна подружжя та стягнення грошових коштів,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 25 липня 2018 року у складі судді Величко Т.О.,

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням подальших уточнень просила визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і поділити по 1/2 частки за нею та ОСОБА_2: 440 000 грн. - внески до статутного капіталу ТОВ &q?та;В.В.С.- Будінвест&q?В ; ; 100 000 грн. - до статутного капіталу ТОВ &quст;Укралкоопт&q?та;; 600 000 грн. - до статутного капіталу ТОВ &q?та;В.В.С. Плюс&q?у ;; 50000 грн. - до статутного капіталу ТОВ &quст;В.В.С. &q?пі;В&qu Т;; 66 000 грн. - до статутного капіталу ТОВ &q?ат;Школа Вдома&q? ;; 5 988 000 грн. - статутного капіталу ТОВ &quст;Аграріус-Україна&q?ОВ;; 1650000 грн. - до статутного капіталу ТОВ &q?ту;Фармінвест&q?ал;.

Стягнути на користь ОСОБА_4 кошти на компенсацію половини вартості майна подружжя в сумі 220 000 грн. солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ &qu з;В.В.С.- Будінвест&q?ОВ; від вартості частки майна цього товариства, пропорційної частці ОСОБА_2 у статутному капіталі такого товариства.

Стягнути на користь ОСОБА_4 кошти на компенсацію половини вартості майна подружжя в сумі 500 000 грн. солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ &q? ;Укралкоопт &quО.; від вартості частки майна цього товариства, пропорційної частці ОСОБА_2 у статутному капіталі такого товариства.

Стягнути на користь ОСОБА_4 кошти на компенсацію половини вартості майна подружжя в сумі 300 000 грн. солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ &qu з;В.В.С. Плюс&q?. ; від вартості частки майна цього товариства, пропорційної частці ОСОБА_2 у статутному капіталі такого товариства.

Стягнути на користь ОСОБА_4 кошти на компенсацію половини вартості майна подружжя в сумі 25 000 грн. солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ &quз ;В.В.С. &q? В;В&q?а ;від вартості частки майна цього товариства, пропорційної частці ОСОБА_2 у статутному капіталі такого товариства.

Стягнути на користь ОСОБА_4 кошти на компенсацію половини вартості майна подружжя в сумі 33 000 грн. солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ &quз ;Школа Вдома&q?. ;від вартості частки майна цього товариства, пропорційної частці ОСОБА_2 у статутному капіталі такого товариства.

Стягнути на користь ОСОБА_4 кошти на компенсацію половини вартості майна подружжя в сумі 2 994 000 грн. солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ &qu з;Аграріус-Україна&quТО;від вартості частки майна цього товариства, пропорційної частці ОСОБА_2 у статутному капіталі такого товариства.

Стягнути на користь ОСОБА_4 кошти на компенсацію половини вартості майна подружжя в сумі 825 грн. солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ &quз ;Фармінвест&quО.; від вартості частки майна цього товариства, пропорційної частці ОСОБА_2 у статутному капіталі такого товариства.

Визнати за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на кошти внесків: 5037925 грн. 30 коп. - до статутного капіталу ТОВ &quст;Транс-Вест-Експедиція&qu&q;; 18 700 000 - до статутного капіталу ТОВ &q?та;Петрус-Інвестбуд&q?ОВ;; 416 000 - до статного капіталу 2Статус -Палас&q? ;; 1 000 000 грн. - до статутного капіталу ТОВ &q?та;Петрус-Медіа&q?у ;; 20 000 грн. - до статутного капіталу ТОВ &q?ат;ВМК -Монолит&q? ;; 176 000 грн. - до статутного капіталу ТОВ &q?ат;Школа Вдома&q?у ;; 17 964 000 грн. - до статутного капіталу ТОВ &q?ат;Аграріус -Україна&q?В ;; 24 818 361 грн. 26 коп. - до статутного капіталу ТОВ &quст;Петрус-Кондитер&q? ;; 9 500 000 грн. - до статутного капіталу ТОВ&quст;Кінгсбурі Венчур Україна"; 1 100 000 грн. - до статутного капіталу ТОВ &quст;Бізнес-Центр &q?у ;Навігатор&q?із;; 1 771 000 грн. - до статутного капіталу ТОВ &quст;Бізнес-Центр на Тарасівській&q?зн;; 47500000 грн. - до статутного фонду ТОВ &quдо;Петрус-Алко&q?нд;; 444 грн. - до статутного фонду ТОВ &quдо;Центрально-Українське Виробничо-Комплектовочне підприємство &q?мп;Атомпромкомплекс&q?ст;; 7425 грн. - до статутного капіталу ТОВ &q?ат;Фармінвест&q?ал;.

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому в порядку поділу майна подружжя просив стягнути на його користь солідарно з ОСОБА_4 та 14 господарських товариств : ТОВ &q?ар;Петрус-Кондитер&qu Т;, ТОВ «Петрус-Інвестбуд», ТОВ «Транс-Вест-Експедиція», ТОВ «Кінгсбурі Венчур України», ТОВ «Статус-Палас», ТОВ «Петрус-Медіа», ТОВ «Центрально-Українське Виробничо - Комплектовочне підприємство «Атомпромкомплекс», ТОВ «Бізнес-Центр «Навігатор», ТОВ «ВМК-Монолит», ТОВ «Бізнес-Центр на Тарасівській», ТОВ «Петрус-Алко», ТОВ «Аграріус-Україна», ТОВ «Фармінвест», ТОВ «Школа Вдома» компенсацію половини вартості внесеного майна до статутних капіталів в розмірі 67033 402,78 грн.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 просив суд заборонити ОСОБА_4 та Державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, нотаріусам, іншим особам та суб'єктам реєстрації, які вправі вчиняти реєстраційні дії відповідно до чинного законодавства України та у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо розпорядження часткою ОСОБА_4 у статутному капіталі, а саме, але не виключно в такий спосіб: виходу ОСОБА_4 із складу засновників (учасників), передачі (відчуження) частки на користь інших осіб, зменшення розміру частки (внеску) у статутний капітал, в тому числі вносити зміни в цій частині в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо 14 юридичних осіб: TOB «Петрус-Кондитер» (), TOB «Петрус-Інвестбуд» (), TOB «Транс-Вест-Експедиція» (), TOB «Кінгсбурі Венчур Україна» (), TOB «Єтатус-Палас» (), TOB «Петрус-Медіа» (), TOB «Центрально-Українське Виробничо-Комплектовочне підприємство «Атомпромкомплекс» (), TOB «Бізнес-Центр «Навігатор» (), TOB «ВМК-Монолит» (), TOB «Бізнес-Центр на Тарасівській» (), TOB «Петрус-Алко» (), TOB «Аграріус-Україна» (), TOB «Фармінвест» (), TOB «Школа Вдома» ().

Накласти арешт на майно ОСОБА_4, а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 621,1 кв.м.).

Накласти арешт на нерухоме майно 14 юридичних осіб: ТОВ &q?о ;Петрус-Кондитер&quТО;, ТОВ «Петрус-Інвестбуд», ТОВ «Транс-Вест-Експедиція», ТОВ «Кінгсбурі Венчур України», ТОВ «Статус-Палас», ТОВ «Петрус-Медіа», ТОВ «Центрально-Українське Виробничо - Комплектовочне підприємство «Атомпромкомплекс», ТОВ «Бізнес-Центр «Навігатор», ТОВ «ВМК-Монолит», ТОВ «Бізнес-Центр на Тарасівській», ТОВ «Петрус-Алко», ТОВ «Аграріус-Україна», ТОВ «Фармінвест», ТОВ «Школа Вдома».

Посилався на ті підстави, що у зв'язку з існуванням сімейного конфлікту ОСОБА_4 умисно створює для ОСОБА_2 різного роду перешкоди у нормальній життєдіяльності, у тому числі шляхом ініціювання судових справ та кримінальних проваджень. Остання неодноразово заявляла про намір ліквідації, реорганізації, доведення до банкрутства вищевказаних 14 підприємств з метою уникнення поділу майна подружжя.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25 липня 2018 року у задоволенні заяви про забезпечення зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 25 липня 2018 року та задовольнити заяву про забезпечення зустрічного позову.

Посилається на обставини, викладені в заяві про забезпечення позову, недотримання судом першої інстанції основних та базових вимог до судового рішення щодо його справедливості, законності, обґрунтованості та вмотивованості.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 25 липня 2018 року без змін.

Зазначила, що заявником не надано жодного доказу про те, що ОСОБА_4 вчиняє дії з приховування чи відчуження спірного майна, а доводи останнього, що остання погрожувала приховати/відчужити майно і ліквідувати юридичних осіб ґрунтуються на припущеннях. Остання не є одноосібним учасником юридичних осіб, а тому не повноважна приймати такі рішення самостійно.

Оскільки ОСОБА_2 не вказав розмір часток, які просить обтяжити, тому останнім не доведено співмірність розміру таких часток до суми грошових вимог.

Крім цього, позовні вимоги ОСОБА_2 не стосуються володіння/користування/розпорядження часткою ОСОБА_4 у статутному капіталі юридичних осіб, а тому накладення обтяження на корпоративні права (частки) ОСОБА_4 не є співмірним заходом відносно заявлених вимог по справі.

При цьому ОСОБА_2 безпідставно посилається на ст.149 ЦК України, оскільки звернення стягнення на частину майна товариства з обмеженою відповідальністю, пропорційну частці учасника товариства у статутному капіталі, за його особистими боргами допускається лише у разі недостатності у нього іншого майна для задоволення вимог кредиторів.

Також зазначила, що жодна з 14 юридичних осіб не має жодних обов'язків перед ОСОБА_2, тому невиправданий арешт їх майна створить явні перешкоди у їх господарській діяльності та може призвести до незворотних наслідків. Крім ОСОБА_4 учасниками цих товариств є інші фізичні особи, а тому накладення арешту на майно призведе до порушення прав останніх.

Зазначила, що заявником ОСОБА_2 жодним чином не ідентифіковано майно, на яке він просить накласти арешт. В порушення ч.3 ст. 150 ЦПК України останнім не доведено обґрунтованість своїх вимог про обтяження нерухомого майна 14 юридичних осіб.

Інші учасники справи правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав з наведених в ній підстав.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 та представник третьої особи ТОВ &q?ст;Петрус-Інвестбуд&quТО; - Чередніченко М.В. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про час, день та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402- VІІІ &q?рв;Про судоустрій і статус суддів&qu с; у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з її необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно з п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, спір по зустрічному позову виник з приводу поділу майна подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2, а саме компенсації половини вартості грошових коштів, внесених до статутних капіталів 14 господарських товариств.

Позовна заява в частині солідарного стягнення грошових коштів з ОСОБА_4 та господарських товариств обґрунтована тим, що ОСОБА_4 внесла вказані кошти до статутного капіталу юридичних осіб під час спільного проживання з ОСОБА_2; вказані вклади зроблені за рахунок спільних коштів подружжя, а тому є об'єктом їх спільної сумісної власності; відповідно до ст. 149 ЦК України та ст.57 Закону України &q?дн;Про господарські товариства&q? с; особа має право вимагати від товариств виплатити вартість частини майна товариства пропорційно частці іншого подружжя у статутному капіталі.

Зважаючи на предмет спору та обставини, якими обґрунтовані вимоги зустрічного позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову в обраний заявником спосіб.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-61 цс13 від 3 липня 2013 року, господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу (ст. 115 ЦК України, ст. 85 ГК України та ст. 12 Закону України «Про господарські товариства»).

Згідно з положеннями ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» та ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують його участь у товаристві, у порядку, встановленому законом.

З моменту внесення грошових коштів до статутного капіталу господарського товариства вони є власністю самого товариства, зазначені спільні кошти (майно) подружжя втрачають ознаки об'єкта права спільної сумісної власності подружжя.

Право на компенсацію вартості частини коштів виникає в іншого подружжя лише щодо спільних коштів, а не статутного капіталу, при цьому лише в тому разі, коли спільні кошти всупереч ст. 65 CК України були використані одним із подружжя саме для внесення вкладу до статутного капіталу.

Подальше розпорядження учасником товариства його часткою в статутному капіталі з огляду на положення ст.ст. 116, 147 ЦК України є суб'єктивним корпоративним правом такого учасника й відчуження ним на власний розсуд частки в статутному фонді не може вважатися використанням (відчуженням) спільного майна подружжя проти волі іншого подружжя та не в інтересах сім'ї.

Таким чином, у разі передання подружжям свого майна для здійснення підприємницької діяльності шляхом участі одного з них у заснуванні господарського товариства це майно належить зазначеному товариству на праві власності, подружжя набуває відповідне майнове право, яке реалізується одним із подружжя (засновником) шляхом участі в управлінні товариством, а друге подружжя набуває право вимоги виплати йому певних сум у разі поділу майна між подружжям.

Отже, учасник господарського товариства має право розпорядження належною йому часткою в статутному капіталі товариства без згоди другого подружжя.

З огляду на викладене, правові підстави для заборони учаснику господарського товариства на розпорядження належною йому часткою в статутному капіталі товариства, що є суб'єктивним корпоративним правом такого учасника, у спорі про поділ майна подружжя відсутні.

Крім цього, відповідно до положень ч.1 ст.149 ЦК України звернення стягнення на частину майна товариства, що відповідає частці учасника в статутному капіталі товариства, за боргами цього учасника, за загальним правилом не допускається.

Існування у одного з подружжя невиконаного боргового зобов'язання перед іншим, а також недостатність у нього іншого майна для задоволення вимог кредитора, не є підставами даного позову.

Співвідносячи негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, а також враховуючи, що предметом спору є поділ майна подружжя, колегія суддів дійшла висновку, що даний вид забезпечення позову - накладення арешту на нерухоме майно юридичних осіб, не є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Фактичні обставини справи свідчать про відсутність підстав вважати, що незастосування заходів забезпечення позову у обраний заявником спосіб призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, а також до невиправданого обмеження майнових прав господарських товариств.

Заявником також не надано суду доказів, що внаслідок дій позивача існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення зустрічного позову.

Враховуючи викладене підстав для скасування ухвали суду з наведених в апеляційній скарзі доводів не вбачається.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 25 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 21 вересня 2018 року.

Суддя-доповідач:

Судді: