КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 367/3326/18

провадження № 22-ц/796/2183/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А.

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3

на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 27 липня 2018 року у складі судді Оладько С.І.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про стягнення боргу.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27 липня 2018 року цивільну справу передано за підсудністю до Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 27 серпня 2018 року представник позивача подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу та направити справу для відкриття провадження до суду першої інстанції, оскільки вважає, що суд не повно з'ясував обставини, що мають значення для вирішення питання щодо підсудності даної справи, що призвело до порушення права позивача на своєчасний та ефективний розгляд цивільної справи та захист порушених прав.

Зазначає про те, що, звертаючись з позовом до Ірпінського міського суду Київської області, вказав місце проживання відповідача, де він постійно проживає з сім'єю останні шість років.

Також звертає увагу на те, що відповідач ОСОБА_2 особисто зазначав адресу: АДРЕСА_1, як адресу свого місця проживання в тексті розписки та отримував кореспонденцію, яка надходила на цю адресу. На підтвердження зазначених обставин надає копії надісланих відповідачу на вищевказану адресу документів та докази їх отримання ОСОБА_2

Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направив.

Згідно із частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_4, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про передачу справи на розгляд до Миколаївського районного суду Миколаївської області, місцевий суд виходив з того, що справа не підсудна Ірпінському міському суду Київської області, оскільки останнє відоме місце реєстрації відповідача, до якого заявлені позовні вимоги, АДРЕСА_2.

Статтею 263 ЦПК України установлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Проте, ухвала суду не відповідає указаним нормам, що, відповідно до статті 379 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV &q?дн;Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини&q?я ; застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

За загальним правилом, у відповідності до частини першої статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Справи щодо стягнення боргу за договором позики, є справами позовного провадження та підлягають розгляду за загальними правилами підсудності відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України за місцем проживання (перебування) відповідача.

Представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в позовній заяві адресою проживання відповідача зазначено: 08296, АДРЕСА_1, а з копії паспорта відповідача, доданої до позовної заяви, убачається, що відповідно до штампу та реєстраційного запису від 25 червня 1996 року місцем реєстрації останнього є: АДРЕСА_2.

Згідно частин шостої та сьомої статті 187 ЦПК України у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п'яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Частиною десятою статті 187 ЦПК України встановлено, що якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

На виконання вимог чинного законодавства місцевим судом зроблені відповідні запити до Відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області та до Відділу адресно-довідкового роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Київській області, згідно відповідей яких, ОСОБА_2 зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 станом на 21 травня 2018 року та в Миколаївській області станом на 13 липня 2018 року не значився.

Згідно вимог статті 16 Закону України «Про захист персональних даних» суб'єкт відносин, пов'язаних з персональними даними, подає запит щодо доступу до персональних даних володільцю персональних даних. У запиті зазначаються, зокрема, прізвище, ім'я та по батькові, а також інші відомості, що дають змогу ідентифікувати фізичну особу, стосовно якої робиться запит; перелік персональних даних, що запитуються; мета та/або правові підстави для запиту.

Проте, зі змісту запитів щодо доступу до персональних даних відповідача убачається, що виконавцем зазначено неправильну дату народження відповідача, а саме, 02 грудня 1980 року, тоді як згідно паспортних даних датою народження ОСОБА_2 є 08 березня 1979 року, а тому відповіді на такі запити містять недостовірні відомості, з яких неможливо встановити місце реєстрації проживання/перебування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та які не могли бути підставою для вчинення процесуальних дій щодо вирішення питання про відкриття провадження.

Згідно частини третьої статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина перша статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя. У доктрині Європейського суду з прав людини та його практиці &q?дд;право на суд&q?ро; передбачено, зокрема, що особа повинна мати доступ до незалежного, неупередженого та компетентного суду.

У своєму рішенні в справі &qu:";Голдер проти Сполученого Королівства&quсв;, 1975 року суд відзначив: &q?де;Було б неприйнятним, на думку Суду, якби ч. 1 ст. 6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши, насамперед, того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме: доступу до суду. Характеристики &q?нт;справедливості, публічності та оперативності судового провадження були б марними за відсутності судового провадження&q?ог;. Тож право на доступ до правосуддя має дуже важливе значення і без сумніву його необхідно вважати засадою.

Отже, колегія доходить висновку, що місцевий суд належним чином не дослідив матеріали справи, не звернув уваги на вищенаведені обставини, у зв'язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок щодо непідсудності даної справи Ірпінському міському суду Київської області, що призвело до неправильного вирішення питання щодо підсудності справи та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, що відповідно до статті 379 ЦПК України є підставою для скасування такої ухвали із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 27 липня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: В.А. Кравець

Судді: О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай