Номер провадження: 22-ц/785/1784/18
Номер справи місцевого суду: 523/6154/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.

за участі секретаря - Чепрас А.І.

з участю: представника позивачки ОСОБА_2 і представника відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 і апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2017 року (одноособово суддею Кисельовим В.К.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

05.05.2016 року ОСОБА_2 звернулась із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, а саме: стягнення з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_4 30.04.2014 року аліментів в розмірі 42 403,22 гривень до повноліття дитини і стягнення на її утримання аліментів в розмірі 28 268,81 гривень до досягнення дитиною ОСОБА_4 30.04.2014 року віку 3/х років.

Позов обґрунтовано наступним.

Сторони перебували у шлюбі з 01.10.2013 року, 30.04.2014 року у них народився син ОСОБА_5. З 2015 року сторони не підтримують шлюбних стосунків. Після припинення шлюбних стосунків дитина залишилась проживати із матірю. Позивачка доглядає дитину, яка не досягла 3/х років і позбавлена можливості працювати, сама потребує допомоги, яку повинен надавати відповідач. Відповідач, як батько дитини, належним чином не виконує свої обовязки по утриманню дитини і тягар по утриманню дитини фактично несе позивачка. Відповідач має матеріальну можливість утримувати дитину, оскільки працює за контрактами на суднах іноземних судновласників і отримує заробітну плату в доларах США.

Посилаючись на те, що дитина і вона особисто потребують матеріальної допомоги з боку відповідача, останній має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки працює моряком за контрактами на суднах іноземних судновласників, в 2015 році у відповідача була заробітна плата на рівні 6 728 доларів США на місяць, відповідач є заможною людиною і його дитина має право на відповідний статкам батька гідний рівень життя, якісний догляд, якісну освіту, позивачка просила позов задовольнити.

В суді першої інстанції представник позивачки позов підтримав, представник відповідача позов визнала частково в розмірі 3 000 гривень на утримання дитини і в розмірі 500 гривень на утримання позивачки.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2017 року позов задоволено частково: суд стягнув з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 10 000 гривень щомісячно, починаючи з 05.05.2016 року і до повноліття сина, а також аліменти на утримання позивачки в розмірі 2 000 гривень щомісячно до досягнення сином ОСОБА_5 трьох років, тобто до 30.04.2017 року. З відповідача на користь держави суд стягнув судові витрати у вигляді судового збору.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

В апеляційній скарзі представник позивачки просить рішення суду від 13.09.2017 року змінити і постановити рішення про стягнення аліментів на утримання дитини щомісячно в розмірі 42 403,22 гривень, а на утримання позивачки до досягнення дитиною 3/х років щомісячно по 28 268,81 гривень, посилаючись на незаконність рішення суду і невідповідність висновків суду обставинам справи.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду від 13.09.2017 року змінити, постановити нове рішення про стягнення аліментів на утримання дитини щомісячно в розмірі 3 000 гривень і на утримання позивачки до досягнення дитиною 3/х років щомісячно по 500 гривень, посилаючись на необґрунтованість та необєктивність, порушення норм процесуального права.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга представника позивачки зазначає: вимоги про стягнення на утримання дитини щомісячно в розмірі 42 403,22 гривень і на утримання позивачки до досягнення дитиною 3/х років щомісячно по 28 268,81 гривень сформовані у звязку з тим, що відповідач отримує величезний дохід щонайменше на рівні 6 728 доларів США на місяць; з наявних документів вбачається, що відповідач має спеціальну освіту морського вищого навчального закладу і відповідні документи, які дозволяють йому працювати моряком, відповідач займав посади 4,3 та 2 інженера в корпорації ОСМ; відповідач за посередництвом крюїнгової компанії ТОВ «ОСМ КРЮ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА», регулярно з 2011 року працював на суднах іноземних судновласників і мав робочі стосунки з іноземними компаніями; заробітна плата від іноземних роботодавців надходить на рахунки матері відповідача; відповідач щомісячно отримував дохід в розмірі 6 726 доларів США, що еквівалентно 169 612,88 гривень на місяць; позиція відповідача свідчить про те, що його інтереси щодо власного матеріального забезпечення є найвищі ніж інтереси дитини, що в сенсі міжнародного та національного законодавства є неприпустимим; відповідач отримав дохід у 3 кварталі 2016 року, тобто під час розгляду справи, в розмірі 778 450 гривень, однак в рішенні зазначена інформація відсутня; у розумінні ст. ст. 2,3,4 Конвенції про права дитини, держава, зокрема в особі судових органів повинна застосовувати всіх важелів задля якнайкращого забезпечення інтересів дитини, у тому числі забезпечити стягнення максимально можливих аліментів на дитину з огляду на можливості відповідача; відповідач, всупереч ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 59 ч.3 Закону України «Про освіту» належним чином не виконує свої батьківські обовязки в частині надання матеріальної допомоги та підтримки дитини.

Апеляційна скарга представника відповідача зазначає: від свого батьківського обовязку відповідач не відмовляється, однак розмір стягнень та причини такого розміру не відповідають дійсності і його доходам; суд виходив з відомостей крюїнгової компанії ТОВ «ОСМ КРЮ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА», при цьому, суд в рішення посилається на копії контрактів, які не завірені у встановленому законом порядку; 25.07.2017 року відповідач заявив клопотання про витребування доказів, однак клопотання не було розглянуто; контракти перекладені з англійської мови особою, котра на є фахівцем; суд послався на лист інспекції з питань підготовки та дипломування моряків від 21.06.2016 року, однак ці документи завірені невідомою людиною; всі докази відносяться до періоду з 2010 року по 2014 рік, хоча позов був поданий 05.05.2016 року, тобто за два роки до подачі позовної заяви; до суду подані документи про працевлаштування відповідача у ФОП ОСОБА_6 де він дійсно працював з жовтня 2016 року по липень 2017 року; суд зазначив, що базова заробітна плата за посадою відповідача нібито складає 1 882 долара США, однак ці доводи є невірними, оскільки відсутні докази того, що заробітна плата відноситься саме до відповідача; 22.05.2017 року позивачка подала заяву про витребування доказів, однак судове засідання 22.05.2017 року не відбулося і не зрозуміло як клопотання було задоволено без наявності судового засідання; позивачка не мала права подавати заяву про витребування доказів 25.07.2017 року, оскільки клопотання, відповідно до ст. 137 ЦПК України, мало подаватись до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання не проводилось до початку розгляду справи по суті; позивачка є працездатною особою і також несе відповідальність за свою дитину; суд стягнув на утримання дитини і відповідачки 3 500 гривень, що перевищує прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років (1 426 гривень); відповідач також сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, що також має бути враховано судом.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача, посилаючись на ті ж обставини, наведені в апеляційній скарзі його представника, додатково зазначаючи: ухвалою суду від 28.07.2017 року витребувані докази з Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси стосовно доходів відповідача і стосовно СПД ОСОБА_8; суду надані відомості про доходи відповідача у 3,4 кварталах 2016 року та 1 кварталі 2017 року, зокрема 778 450 гривень доходу в 3 кварталі 2016 року відповідач отримав після того, як позивачка подарувала йому 1/2 частину квартири в Овідіопольському районі Одеської області, ж/м «Райдужний», ж/м Ульянівка, яку вони набули в шлюбі, як спільне сумісне майно; приватний нотаріус СПД ОСОБА_8 вказала код 113 оподаткування (дохід, отриманий платником податку унаслідок прийняття ним у спадщину чи дарунок коштів); позивачка намагається ввести суд в оману стосовно того, що він начебто отримував кошти-дохід в таких великих розмірах, хоча сама насправді приховує той факт, що вона отримала особисто від нього за цю ж саму подаровану йому 1/2 частину квартири кошти в розмірі близько 30 000 доларів США; в 4 кварталі 2016 року і 1 кварталі 2017 року його дохід складався із заробітної плати відповідно у розмірі 6 000 гривень та 9 600 гривень.

Позивачка і її представник не скористались правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу представника відповідача.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

Сторони перебували у шлюбі з 01.10.2013 року по 13.04.2017 року (а.с.11,12 т.1, а.с.50 т.2).

30.04.2014 року у позивачки та відповідача народився син ОСОБА_5 (а.с.13 т.1).

З 2015 року сторони не підтримують шлюбних стосунків. Після припинення шлюбних стосунків дитина залишилась проживати із матірю (а.с.1-5,174 т.1, а.с.50 т.2).

Позивачка в період з квітня 2014 року по квітень 2017 року була непрацездатна, оскільки здійснювала догляд за дитиною до досягнення останньою 3/х років.

Відповідач є особою працездатного віку, працездатний, має спеціальну освіту морського вищого навчального закладу і відповідні документи, які дозволяють йому працювати моряком (а.с.14-18,86-100,105-107 т.1).

22.11.2013 року, 06.08.2014 року і 06.02.2015 року між відповідачем і ТОВ «ОСМ КРЮ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА» укладались договори про надання послуг із посередництва у працевлаштуванні на роботу за кордоном (а.с.19-21 т.1).

З 2010 року по жовтень 2013 року (до реєстрації шлюбу між сторонами), а у подальшому в 2013-2015 роках (в період шлюбу сторін), відповідач, як моряк, регулярно працював на суднах іноземних судновласників і отримував заробітну плату в доларах США (а.с.22-55,101-104 т.1).

Відповідач, крім сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.41.69 т.2).

Базова заробітна плата відповідача, згідно повідомлення ТОВ «ОСМ КРЮ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА» від 30.08.2016 року, становила 1 882 долара США (а.с.139-149 т.1).

Судом апеляційної інстанції нові обставини не встановлювались, однак досліджувались нові докази.

За клопотанням представника позивачки витребувані відомості з ТОВ «ОСМ КРЮ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА» щодо працевлаштування відповідача.

ТОВ «ОСМ КРЮ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА» повідомило, що воно надавало послуги відповідачу в період з 2013 по 2015 роки з посередництва у працевлаштуванні і базова заробітна плата другого механіка, на яку працевлаштовувався відповідач у 2016-2017 роках склала 1 882 доларів США.

Суду апеляційної інстанції надані належним чином завірені копії договорів між відповідачем і ТОВ «ОСМ КРЮ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА» від 08.12.2016 року, від 03.07.2017 року та від 08.04.2018 року (а.с.3-9 т.3).

За повідомленням Державної прикордонної служби України від 19.10.2018 року відповідач, в період з січня 2016 року по липень 2018 року неодноразово перетинав державний кордон України, періоди знаходження відповідача за кордоном тривали від 1 місяця до 3,4 місяців (а.с.11 т.3).

Між сторонами виникли правовідносини з обов'язку батьків утримувати дитину, які регулюються нормами СК України, Законом України «Про охорону дитинства.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, вирішуючи спір і задовольняючи позов частково в розмірі 10 000 гривень щомісячно на утримання дитини та 2 000 гривень щомісячно на утримання позивачки до досягнення дитиною 3/х років виходив з того, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу у визначеному розмірі, вимоги позивачки про стягнення аліментів в більшому розмірі є завищеними та не доведеними (а.с.54-58 т.2).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції у цій частині зважаючи на наступне.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 180 ч.1, 181 ч.3 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ст. 182 СК України).

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст.ст.84 ч.ч.1,2, 191 ч.1 СК України).

Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ст. 84 ч.ч.1,6 СК України).

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами той факт, що станом на час предявлення позову (травень 2016 року) відповідач, як особа, що має спеціальну освіту морського вищого навчального закладу та відповідні документи, які дозволяють йому працювати моряком, протягом 2013-2016 років дійсно працював на суднах іноземних судновласників і його базова заробітна плата другого механіка, на яку відповідач працевлаштовувався, зокрема у 2016 році складала 1 882 доларів США.

Задовольняючи частково позов про стягнення аліментів аліменти на утримання дитини та позивачки, суд першої інстанції врахував стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, а також наявність у відповідача дитини від першого шлюбу і дійшов обґрунтованого висновку про стягнення аліментів в розмірі 10 000 гривень на дитину та 2 000 гривень на утримання позивачки до досягнення дитиною 3/х років.

Такий висновок суду першої інстанції узгоджується з тим, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, батько якої отримує досить великі статки, а тому має можливість і повинен надавати дитині достатнє матеріальне забезпечення.

З врахування матеріального становища відповідача, правильним є і висновок суду, що відповідач може надавати матеріальну допомогу колишній дружині в розмірі 2 000 гривень до досягнення дитиною 3/х років.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи представника позивачки у скарзі про те, що: вимоги про стягнення на утримання дитини щомісячно в розмірі 42 403,22 гривень і на утримання позивачки до досягнення дитиною 3/х років щомісячно по 28 268,81 гривень сформовані у звязку з тим, що відповідач отримує величезний дохід, щонайменше на рівні 6 728 доларів США на місяць; відповідач щомісячно отримував дохід в розмірі 6 726 доларів США, що еквівалентно 169 612,88 гривень на місяць; у 3 кварталі 2016 року відповідач отримав дохід в розмірі 778 450 гривень, - не заслуговують на увагу.

Матеріали справи не містять належних і достатніх доказів для ствердження того, що відповідач протягом 2015-2016 років щомісячно мав дохід в розмірі 6 726 доларів США.

Судом першої інстанції встановлено, що у 3 кварталі 2016 року, на підставі договору дарування, відповідач отримав у власність частину квартиру, вартість якої становила 778 450 гривень.

Доводи представника відповідача у скарзі про те, що: суд в рішенні є посилання на копії контрактів, які не завірені у встановленому законом порядку; 25.07.2017 року відповідач заявив клопотання про витребування доказів, однак клопотання не було розглянуто; контракти перекладені з англійської мови особою, котра на є фахівцем; суд послався на лист інспекції з питань підготовки та дипломування моряків від 21.06.2016 року, однак ці документи завірені невідомою людиною; всі докази відносяться до періоду з 2010 року по 2014 рік, хоча позов був поданий 05.05.2016 року, тобто за два роки до подачі позовної заяви; до суду подані документи про працевлаштування відповідача у ФОП ОСОБА_6 де він дійсно працював з жовтня 2016 року по липень 2017 року; суд зазначив, що базова заробітна плата за посадою відповідача нібито складає 1 882 долара США, однак ці доводи є невірними, оскільки відсутні докази того, що заробітна плата відноситься саме до відповідача; 22.05.2017 року позивачка подала заяву про витребування доказів, однак судове засідання 22.095.2017 року не відбулося і не зрозуміло як клопотання було задоволено без наявності судового засідання; позивачка не мала права подавати заяву про витребування доказів 25.07.2017 року, оскільки клопотання, відповідно до ст. 137 ЦПК України, мало подаватись до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання не проводилось до початку розгляду справи по суті; позивачка є працездатною особою і також несе відповідальність за свою дитину; суд стягнув на утримання дитини і відповідачки 3 500 гривень, що перевищує прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років (1 426 гривень), - колегія суддів не бере до уваги з таких підстав.

В матеріалах справи наявні належні, допустимі та достатні докази для висновку про те, що відповідач, протягом 2013-2016 років, дійсно працював моряком на суднах іноземних судновласників.

Відповідач ухилився від надання суду належних доказів про його дійсні доходи в період 2013-2016 років, коли він працював моряком на суднах іноземних судновласників .

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що для розрахунку слід взяти базову заробітну плату другого механіка, на яку відповідач працевлаштовувався, зокрема у 2016 році і яка складала 1 882 доларів США.

Суд належним чином оцінив докази, надані відповідачем про його працевлаштування до ФОП ОСОБА_6

Вирішуючи спір, суд перевіряв матеріальне становище відповідача станом на час предявлення позову (травень 2016 року).

З матеріалів справи також вбачається, що відповідач звертався для надання йому посередницьких послуг з працевлаштування моряком до ТОВ «ОСМ КРЮ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА» вже після порушення у суді позову про стягнення аліментів, про що свідчать договори від 08.12.2016 року, від 03.07.2017 року та від 08.04.2018 року.

В період з 2016 року по липень 2018 року відповідач неодноразово перетинав державний кордон України, при цьому періоди знаходження відповідача за кордоном тривали від 1 місяця до 3,4 місяців.

Суду не надано належних доказів того, що виїзд відповідача за кордон протягом 2016-2018 років був повязаний саме із закордонними відрядженнями, в які його направляв ФОП ОСОБА_6

Вирішення судом процесуальних питань щодо витребування доказів по справі, у даному випадку, не впливають на рішення суду.

Суд, вирішуючи спір, правильно виходив з того, що позивачка, яка доглядає дитину до 3/х років, має право і повинна отримувати допомогу, оскільки таке право гарантовано законом.

Відповідач, у разі погіршення його матеріального становища з часу прийняття судом рішення про стягнення аліментів, у встановленому законом порядку, не позбавлений права ставити питання про зменшення розміру аліментів із посиланням на зміну свого матеріального або сімейного стану.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Оскільки позивачка має право на отримання матеріальної допомоги на утримання дитини і на своє утримання до досягнення дитиною 3/х років, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів відхиляє апеляційні скарги, а рішення суду залишає без змін.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. (ст. 141 ч.ч.1,6 ЦПК України).

Позивачка, у встановленому законом порядку, звільнена від сплати судових витрат.

Колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційних скарг представників позивачки і відповідача, тому відповідач не має права на відшкодування судових витрат у вигляді судового збору за подачу апеляційної скарги.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 і апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 22.12.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_9

ОСОБА_10