Постанова

Іменем України

01 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 520/4972/17-ц

провадження № 61-41655св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - державне підприємство «Адміністрація морських портів України»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, на постанову апеляційного суду Одеської області від 05 липня 2018 року у складі колегії суддів: Гірняк Л. А., Сегеди С. М., Цюри Т. В.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі - ДП «Адміністрація морських портів України») від 30 березня 2017 року № 285-к «Про преміювання працівників апарату управління ДП «Адміністрація морських портів України» за підсумками роботи за лютий 2017 року» в частині встановлення розміру 1 % його преміювання;

- визнати незаконним та скасувати наказ ДП «Адміністрація морських портів України» від 28 квітня 2017 року №460-к «Про преміювання працівників апарату управління ДП «Адміністрація морських портів України» за підсумками роботи за березень 2017 року» в частині встановлення розміру 1 % його преміювання;

- визнати незаконним та скасувати наказ ДП «Адміністрація морських портів України» від 31 травня 2017 року № 579-к «Про преміювання працівників апарату управління ДП «Адміністрація морських портів України» за підсумками роботи за квітень 2017 року» в частині встановлення розміру 1 % його преміювання;

- визнати незаконним та скасувати наказ ДП «Адміністрація морських портів України» від 30 червня 2017 року №686-к «Про преміювання працівників апарату управління ДП «Адміністрація морських портів України» за підсумками роботи за травень 2017 року» в частині встановлення розміру 1 % його преміювання;

- визнати незаконним та скасувати наказ ДП «Адміністрація морських портів України» від 08 червня 2017 року №608-к «Про преміювання працівників апарату управління ДП «Адміністрація морських портів України» за підсумками роботи у першому кварталі 2017 року» в частині встановлення розміру 1 % його преміювання;

- стягнути з ДП «Адміністрація морських портів України» на його користь заробітну плату у вигляді безпідставно та неправомірно зниженого розміру щомісячної премії за лютий 2017 року в сумі 101 062,50 грн при виплаті заробітної плати за березень 2017 року;

- стягнути з ДП «Адміністрація морських портів України» на його користь заробітну плату у вигляді безпідставно та неправомірно зниженого розміру щомісячної премії за березень 2017 року в сумі 122 500,00 грн при виплаті заробітної плати за квітень 2017 року;

- стягнути з ДП «Адміністрація морських портів України» на його користь заробітну плату у вигляді безпідставно та неправомірно зниженого розміру щомісячної премії за квітень 2017 року в сумі 134 750,00 грн при виплаті заробітної плати за травень 2017 року;

- стягнути з ДП «Адміністрація морських портів України» на його користь заробітну плату у вигляді безпідставно та неправомірно зниженого розміру щомісячної премії за травень 2017 року в сумі 33 749,35 грн при виплаті заробітної плати за червень 2017 року;

- стягнути з ДП «Адміністрація морських портів України» на його користь заробітну плату у вигляді безпідставно та неправомірно зниженого розміру премії за підсумками роботи у першому кварталі 2017 року в сумі 240 760,57 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що оспорюванні накази прийняті з порушенням вимог статей 21, 22 Закону «Про оплату праці» та Колективного договору ДП «Адміністрація морських портів України», зокрема пунктів 3, 4, 5 Положення про преміювання, так як розмір премії працівників визначається залежно від фінансового стану підприємства, але не менше ніж 50 %.

ДП «Адміністрація морських портів України» безпідставно та неправомірно зменшило розмір належних йому щомісячних та квартальної премій та позбавило виплати відповідної суми, чим порушило його право на оплату праці, передбачене статтями 94, 97 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці» та Колективним договором ДП «Адміністрація морських портів України».

Розпорядчі документи, якими встановлені розміри виплат за відповідні періоди, є такими, що суперечать приписам Колективного договору ДП «Адміністрація морських портів України» та порушують його право на оплату праці.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 23 квітня 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано незаконними та скасовано накази ДП «Адміністрація морських портів України» від 30 березня 2017 року № 285-к, від 28 квітня 2017 року № 460-к, від 31 травня 2017 року № 579-к, від 08 червня 2017 року № 608-к та від 30 червня 2017 року № 686-к в частині встановлення розміру 1 % преміювання ОСОБА_4

Стягнуто з ДП «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_4 заробітну плату у вигляді щомісячної премії: за лютий 2017 року у розмірі 101 062,50 грн, за березень 2017 року - 122 500,00 грн, за квітень 2017 року - 134 750,00 грн, за травень 2017 року - 33 749,35 грн та за підсумками роботи у першому кварталі 2017 року - 240 760,57 грн.

Суд першої інстанції виходив із того, що оспорювані позивачем накази ДП «Адміністрація морських портів України» в частині встановлення 1 % преміювання та нарахування йому премії суперечать положенням пунктів 1, 3, 4, 7, 8, 9, 12 додатку 9 до Колективного договору ДП «Адміністрація морських портів України», у зв'язку з чим є незаконними.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 05 липня 2018 року рішення Київського районного суду міста Одеси від 23 квітня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що оспорювані позивачем накази видані відповідачем з урахуванням позиції трудового колективу, профспілкового комітету первинної профспілкової адміністрації працівників ДП «Адміністрація морських портів України» та адміністрації підприємства.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_5 просить скасувати постанову апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків при вирішенні спору.

Зазначав, що суд апеляційної інстанції не застосував правові норми, що встановлюють право на оплату праці, а також регулюють правовідносини між ним як працівником та відповідачем як роботодавцем щодо встановлення розміру, порядку нарахування та виплати премій, а саме: норми статей 94, 97, 103 КЗпП України, не врахував Закон України «Про оплату праці», розділ III Колективного договору ДП «Адміністрація морських портів України» та додаток 9 до нього.

Підписуючи Колективний договір, підприємство взяло на себе обов'язок здійснювати виплату премій працівникам відповідно до розмірів та порядку, встановлених додатковими положеннями. Цьому обов'язку кореспондує його право на отримання відповідних виплат згідно з умовами Колективного договору ДП «Адміністрація морських портів України».

У жовтні 2018 року ДП «Адміністрація морських портів України» подало відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити без змін оскаржуване судове рішення як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_4 подав відповідь на відзив, у якій просив його не враховувати.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оплату праці» форми, системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами.

Аналогічні положення закріплені у частині другій статті 97 КЗпП України.

При вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат.

Установлено, що ОСОБА_4 перебуває у трудових відносинах із ДП «Адміністрація морських портів України» та з 18 листопада 2015 року працював на посаді начальника служби підводних гідротехнічних споруд апарату Управління ДП «Адміністрація морських портів України».

З 01 листопада 2016 року керівникам структурних підрозділів апарату управління ДП «Адміністрація морських портів України», у тому числі й позивачеві, у 9 разів збільшено розмір заробітної плати: з 24 700,00 грн. до 220 000,00 грн.

Наказами Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 30 березня 2017 року № 285-к «Про преміювання працівників апарату управління ДП «Адміністрація морських портів України» за підсумками роботи за лютий 2017 року», від 28 квітня 2017 року № 460-к «Про преміювання працівників апарату управління ДП «Адміністрація морських портів України» за підсумками роботи за березень 2017 року», від 31 травня 2017 року № 579-к «Про преміювання працівників апарату управління ДП «Адміністрація морських портів України» за підсумками роботи за квітень 2017 року», від 30 червня 2017 року № 686-к «Про преміювання працівників апарату управління ДП «Адміністрація морських портів України», від 08 червня 2017 року № 608-к «Про преміювання працівників апарату управління ДП «Адміністрація морських портів України» за підсумками роботи у першому кварталі 2017 року» за підсумками роботи за травень 2017 року» встановлено розмір його преміювання 1 %.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_4 посилався на те, що зменшенням розміру належних йому щомісячних та квартальної премій порушено його право на оплату праці.

Заперечуючи проти позову, ДП «Адміністрація морських портів України» зазначало, що у зв'язку із збільшенням з 01 листопада 2016 року у 9 разів розміру заробітної плати керівникам структурних підрозділів апарату управління ДП «Адміністрація морських портів України», зокрема, й позивачу, фактичні витрати на оплату праці у 1 кварталі 2017 року перевищували показники фінансового плану підприємства, тому при вирішенні питання про зменшення розміру щомісячної премії за спірний період підприємство об'єктивно врахувало фінансові можливості та фінансово-економічні показники господарської діяльності ДП «Адміністрація морських портів України».

Умови, розмір та порядок нарахування і виплати винагороди за підсумками роботи за рік працівникам ДП «Адміністрація морських портів України» визначено Колективним договором трудового колективу апарату управління ДП «Адміністрація морських портів України» на 2016-2018 роки, зареєстрованого в Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної державної адміністрації в місті Києві 30 березня 2016 року за № 88 (зі змінами).

Відповідно до пункту 3.3.1 Колективного договору адміністрація зобов'язується здійснювати преміювання, встановлювати доплати і надбавки та виплачувати винагороди згідно з окремими Положеннями та переліками доплат і надбавок, зокрема, Положенням про оплату праці працівників апарату управління ДП «Адміністрація морських портів України» (додаток 3 до договору) та Положенням про преміювання за підсумками роботи за місяць, квартал працівників апарату управління ДП «Адміністрація морських портів України» (додаток 9 до договору).

Пунктом 3.3.5 Колективного договору встановлено, що адміністрація зобов'язується проводити виплати, передбачені підпунктами 3.3.1-3.3.4 договору, залежно від фінансових можливостей ДП «Адміністрація морських портів України», з правом припинення, збільшення або зменшення їх з урахуванням результатів діяльності, крім обов'язкових, що передбачені законодавством України.

31 січня 2017 року на засіданні профспілкового комітету Первинної профспілкової організації працівників ДП «Адміністрація морських портів України» прийнято рішення про звернення до адміністрації з питанням про зниження у 2017 році розміру усіх преміальних виплат до 1% працівникам керівного складу апарату управління ДП «Адміністрація морських портів України», яким встановлено необґрунтовано завищені посадові оклади з 01 листопада 2017 року відповідно до додатку 2 Колективного договору в редакції від 01 листопада 2016 року.

Листом від 25 травня 2017 року позивач був проінформований про його розмір щомісячної премії.

Апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, встановивши, що розмір належних позивачу щомісячних та квартальної премій нарахований відповідно до положень Колективного договору, з урахуванням фінансових можливостей та фінансово-економічних показників господарської діяльності ДП «Адміністрація морських портів України», зробив правильний висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Аргументи касаційної скарги колегія суддів відхиляє, оскільки вони не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині судових рішень, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінкистосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження апеляційним судом і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Умови запровадження й розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються і виплачуються у межах фонду оплати праці з урахуванням результатів фінансово-господарської діяльності компанії, рішення про її встановлення (скасування, зменшення розміру) приймає керівник залежно від наявності коштів (стаття 97 КЗпП України), тобто відповідач діяв згідно з умовами колективного договору та відповідно до умов, передбачених трудовим законодавством, у зв'язку з чим колегія суддів відхиляє доводи скарги з цього приводу.

Інші доводи касаційної скарги також не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим.

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін постанови апеляційного суду Одеської області від 05 липня 2018 року, оскільки судові рішення є законними та обґрунтованими.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Одеської області від 05 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

В.І. Крат