№ 207/2426/18
№ 2/207/1378/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Подобєд О.К.

при секретарі Онищенко Н.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Камянське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку №4 по вул. Поповича в смт. Карнаухівка в м. Камянське Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.03.1983 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_4 2-ї Дніпродзержинської державної нотаріальної контори. У вказаному житловому будинку крім неї зареєстрована її племінниця ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 Як вбачається з акту про не проживання від 06.07.2018 року, виданого головою квартального комітету №9, відповідачі не проживають у будинку з січня 2011 року. Мають інше постійне місце проживання. За комунальні послуги не сплачують, витрат по утриманню майна не несуть. Вона є пенсіонером, їй 95 років, дітей та чоловіка в неї не має, її пенсія є єдиним джерелом для існування, всі кошти йдуть на ліки та комунальні послуги. У зв'язку з тим, що відповідачі зареєстровані у її будинку, у неї відсутня можливість звернутися з заявою про отримання субсидії на комунальні послуги.

Представник позивачки ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

У судовому засіданні встановлено, що позивачці належить будинок №4 по вул. Поповича в смт. Карнаухівка в м. Камянське Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.03.1983 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_4 2-ї Дніпродзержинської державної нотаріальної контори.

Відповідно до акту про не проживання від 06.07.2018 року, виданого головою квартального комітету №9 ОСОБА_6 відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 не проживають у будинку з січня 2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 383 Цивільного кодексу України (далі ЦК) власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно зі статтею 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У відповідності зі статтею 156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За правилами, встановленими частиною другою статті 405 ЦК, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідачі, не мешкають у будинку 7 років, що належить позивачу на праві власності, не сплачують за комунальні послуги, отже згідно з приведеною нормою втратили право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідачів не існує.

Враховуючи вищевикладене, а також заяву відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання позовних вимог, позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3-13, 76-89, 141, 223, 235, 258- 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, ст.ст. 317, 319, 391 Цивільного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим будинком №4 по вулиці Поповича смт. Карнаухівка у м. Камянське Дніпропетровської області,що є підставою для зняття їх з реєстрації за адресою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.К. Подобєд