Дата документу 17.10.2018
Справа № 334/2808/16-ц
Провадження № 2/334/194/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Ісакова Д.О.,

при секретарі: Кузьменко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом у якому зазначила, що 16 грудня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено спадковий договір. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. ОСОБА_4 залишила заповіт на ім`я позивача. До складу спадщини увійшла ? частка житлового будинку АДРЕСА_1, яку ОСОБА_4 успадкувала, але не оформила як спадкоємиця за законом після смерті її сина, ОСОБА_5 Право власності на інші ? частки вищевказаного будинку належить позивачу на підставі спадкового договору від 16.12.2016 року. В зв'язку із необхідністю подальшого управління спадковим майном, враховуючи неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане майно у нотаріальній конторі, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивач вимушена звернутись до суду з цією позовною заявою.

Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву, в якій просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідачами надано заяви про розгляд справи без їх участі.

Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 26.05.1969 року. Спадкова справа після смерті ОСОБА_6 заведена Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою. Заповіту ОСОБА_6 не залишив. Після смерті ОСОБА_6 право на спадкування отримали: дружина померлого, ОСОБА_4, син померлого, ОСОБА_7, син померлого, ОСОБА_5, мати померлого, ОСОБА_8, які спадщину прийняли.Факт родинних відносин між померлим та спадкоємцями підтверджується: свідоцтвом про народження дружини серії НОМЕР_3 від 08.04.1953 року, свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 від 26.08.1955 року, свідоцтвом про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_5 від 19.09.1956 року, свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_6 від 09.12.1959 року. Факт прийняття спадини підтверджується матеріалами спадкової справи. Після смерті ОСОБА_6 залишилась спадщина у вигляді нерухомого майна - 1/2 частини будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1.

Свідоцтво про право на спадщину за законом та свідоцтво про право власності в спільному майні

подружжя № 6707 було видане ОСОБА_4 10 липня 1970 року державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори, Гончаренко Н.Я., (всього на 5/8 часток вищевказаного будинку). Свідоцтва про право на спадщину за законом на інші 3/8 частки видані ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_5, про що міститься відмітка на свідоцтві ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 10.11.1981 року. Після смерті ОСОБА_8, як спадкоємець за правом представлення (ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 року), спадщину, яка складалась з 1/8 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 прийняв її онук, ОСОБА_5, який постійно проживав і був зареєстрований на день смерті баби спільно з нею, фактично вступив в управління спадковим майном (ст. 548 ЦК України ( в ред. 1963 року)), що підтверджується довідками квартального комітету від 02.02.2016 року. Інші спадкоємці, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_8 - відсутні. Син ОСОБА_8 - ОСОБА_6 помер раніше матері, у ІНФОРМАЦІЯ_3. Спадкова справа після смерті ОСОБА_8 не заводилась. Отже, ОСОБА_5 успадкував після смерті баби, ОСОБА_8 1/8 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1, але за життя її не оформив, документи про право власності на вказану частку не отримав.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_7. Факт смерті ОСОБА_7 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 від 12.05.1995 року. Спадкова справа №58522205 після смерті ОСОБА_7 заведена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, Гармашовим Г.М., Свідоцтво про право на спадщину за законом № 1285, після померлого ОСОБА_7 на 1/8 частку вищевказаного будинку отримала його мати, ОСОБА_4, 15 грудня 2016 року. Свідоцтво видане приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, Ребро О.П.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_5. Факт смерті ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9 від ІНФОРМАЦІЯ_6. Спадкова справа № 58522231після смерті ОСОБА_5 заведена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, Гармашовим Г.М. Заповіту ОСОБА_5 не залишив. Після смерті ОСОБА_5 право на спадкування за законом, як спадкоємиця першої черги отримала мати померлого, ОСОБА_4. Інші спадкоємці, після смерті ОСОБА_5, в тому числі, діти померлого, спадщину не прийняли, на день смерті спадкодавця з ним спільно не проживали. Спадщина, що залишилась після смерті ОСОБА_5 складається з 1/8 частки будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1, що належала йому в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_6 та 1/8 частки цього ж будинку, що належала йому в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті баби, ОСОБА_8 Оформити спадщину після смерті сина, ОСОБА_4 не мала можливості, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 280/02-31 від 04.05.2016 року, якою приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу, Гармашов Г.М., відмовив ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинку АДРЕСА_1, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 сина, ОСОБА_5, у в зв`язку з відсутністю документів, необхідних для підтвердження родинних відносин, а саме, підтвердження факту, що ОСОБА_5 є рідним онуком ОСОБА_8 Отже, ОСОБА_4 отримала право власності і оформила належним чином документи на ? частини вищевказаного будинку ( ? частина - свідоцтво про право власності в спільному майні подружжя; 1/8 частина - свідоцтво про право на спадщину після померлого чоловіка, ОСОБА_6; 1/8 частина - свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого сина, ОСОБА_7). Щодо ? частки на вищевказаний будинок, то ОСОБА_4 реалізувала своє право на прийняття спадщини, але оформити спадщину за життя не встигла.

16 грудня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено спадковий договір № 1287, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, Ребро О.П., копія якого міститься у матеріалах справи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_10 від 26.01.2017 року. Спадкова справа №60171449 після смерті ОСОБА_4 заведена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу,

Ребро О.П. ОСОБА_4 залишила заповіт на ім`я позивача, ОСОБА_1, зареєстрований в реєстрі за № 191 від 02.02.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, Гармашовим Г.М. Спадщину, як спадкоємиця за заповітом, позивач прийняла своєчасно, але в позасудовому порядку оформити не має можливості через причини аналогічні тим, що вказані у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 280/02-31 від 04.05.2016 року, про що свідчить постанова нотаріуса № 702/02-31 від 12 жовтня 2018 року. До складу спадщини увійшла ? частка житлового будинку АДРЕСА_1, яку ОСОБА_4 успадкувала, але не оформила як спадкоємиця за законом після смерті її сина, ОСОБА_5

Право власності на інші ? частки вищевказаного будинку належить позивачу на підставі спадкового договору від 16.12.2016 року, що підтверджується витягом з ДРРП про реєстрацію права власності від 10.02.2017 року.

Відповідно прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в ред. 2003 року), цей кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином враховуючи що спадщина після померлого ОСОБА_6 відкрилася 26.05.1969 року, тому застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу редакції 1963 року.

Відповідно до ст.529 ЦК України ( в ред. 1963 року), онуки та правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини, немає у живих їх батьків, які б мали бути спадкоємцями.

Згідно з ст. 548 ЦК України ( в ред. 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженнями . Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно ст. 549 ЦК України (ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна».

Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз'яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але відсутній оригінал правовстановлюючого документу або в силу об'єктивних причин спадкодавець не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, померлий ІНФОРМАЦІЯ_6 є рідним онуком ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4. Вказані обставини підтверджуються зібраними у справі доказами, зокрема, поясненням позивача та допитаного свідка ОСОБА_13, матеріалами спадкових справах, що містяться у справі.

Отже, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 529, 548, 549, 1216, 1217,1218, 1268, 1297, 1298, ЦК України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_8, а саме: встановити, що ОСОБА_5, померлий ІНФОРМАЦІЯ_6, є рідним онуком ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, яка прийняла, але не оформила спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 сина, ОСОБА_5, який прийняв, але не оформив спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 баби, ОСОБА_8.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ісаков Д. О.