Справа № 466/6273/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Зими І.Є.

при секретарі Борис У.Я.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, -

встановив:

03.08.18 р. позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є власником та проживає в АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 є її сином, який також зареєстрований за вказаною адресою. Проте з 2012 року він фактично там не проживає, оскільки виїхав на постійне місце проживання в Російську Федерацію, в квартирі відсутні його речі, участі в утриманні житла він не бере.

Жодних домовленостей або угод між ними про право чи порядок користування житлом не було та не укладалось. Вказана ситуація створює позивачу незручності в користуванні квартирою, вона змушена оплачувати зайві комунальні послуги, відтак просить позов задовольнити.

Провадження по справі відкрито ухвалою судді від 06.08.2018р.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, зіславшись на викладені в заяві обставини та факти, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. Не подав відзиву на позовну заяву.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача, свідка ОСОБА_3, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником, зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1, що стверджується довідкою ОСББ «Масарика 16» від 25.07.18р. та свідоцтвом про право власності на квартиру від 16.01.98р.

Як вбачається із акту № 1 від 25.07.18р., складеними головою ОСББ «Масарика 16», відповідач ОСОБА_2 за вищевказаною адресою зареєстрований, але не проживає тривалий час. Даний факт підтверджується і поясненнями позивача в судовому засіданні, а також свідка ОСОБА_3

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Статтею 163 ЖК України врегульовано, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, встановлених ч. 1, 3 п. 1,5ч. 4 ст. 71 ЖК України. Член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, що врегульовано ст. 405 ЦК України.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, з врахуванням того, що відповідач не проживає у спірній квартирі досить тривалий час, а саме з 2012 року, зі слів позивача виїхав на постійне місце проживання за межі України, тому суд приходить до висновку, що позов є підставним, підлягає до задоволення та слід визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Оскільки позивач , як інвалід другої групи загального захворювання, звільнена від сплати судового збору , судові витрати слід стягнути з відповідача, в силу дії ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 84, 89, 141, 273, 274, 280-284, 289, 314 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 383, 405 ЦК України, суд , -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Позивач: ОСОБА_1, прож: АДРЕСА_1, НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІПН та номер і серія паспорта невідомі, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.

Суддя І. Є. Зима