Справа № 588/938/18
№ провадження 2/588/461/18
19.09.2018 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретарів судових засідань Горлянд С.В., Ноздріної В.О., позивача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці позивача: ОСОБА_5, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач у червні 2018 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що вона є співвласником ? будинку АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 07.02.2008 року. Згідно з довідкою про склад сім'ї, виданою Тростянецькою міською радою №5479 у будинку зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_4.
ОСОБА_3 посилалась на те, що відповідач був зареєстрований за вищезазначеною адресою для того, щоб влаштуватися на роботу, хоча фактично з моменту реєстрації та по цей час в зазначеному будинку не проживав та не проживає, його особистих речей та документів в будинку немає. У зв'язку з реєстрацією відповідача у будинку в позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг.
Посилаючись на указані обставини, позивач, подавши уточнену позовну заяву, просить суд визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1.
Ухвалою суду від 27.07.2018 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.
Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. ОСОБА_3 пояснила, що відповідач не є членом її сім'ї, ніколи не проживав і не проживає у будинку. Періодично до будинку надходять листи від банків та інших кредиторів, перед якими у відповідача є борг. Крім того, державні виконавці також іноді приходять у будинок у пошуках ОСОБА_4, та його майна, що створює постійні незручності для позивача як власника будинку. Добровільно ОСОБА_4 не бажає знятись з реєстрації, незважаючи на неодноразові звернення позивача.
Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду, у тому числі шляхом публікації оголошення на веб-сайті судової влади. Від відповідача не надійшло заяв про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України (а.с.23,30).
Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримав, просив задовольнити.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з таких мотивів.
Судом установлено, позивач ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є власниками будинку по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 07.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Тростянецького нотаріального округу та зареєстрованого у Комунальному підприємстві «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» (а.с.7,8, 9,10).
Відповідач ОСОБА_4 зареєстрований з 10.08.2011 у будинку АДРЕСА_1 (а.с.13, 21).
ОСОБА_4 не є членом сім'ї позивача та іншого співвласника будинку ОСОБА_5
Вирішуючи заявлену позивачем вимогу про визнання відповідачів такими, що втратив право на користування житловим приміщенням, суд виходить з такого.
Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (частина 1 статті 383 ЦК України).
При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Положення статті 391 ЦК України визначають право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь - яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Приписи статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь - яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Указаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 року у справі № 6-709цс16.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання проводиться на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Ураховуючи, що досліджені під час судового розгляду докази в сукупності підтверджують, що відповідач, які не є і не був членом сім'ї позивача, не проживає і не проживав у спірному будинку, а факт його реєстрації створює перешкоди позивачу у користуванні належним їй будинком, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, а тому ураховуючи, що позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню, з відповідача на користь останньої слід стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн., сплачений при зверненні до суду.
Керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1, виданий Зарічним ВМ СМВ УМВС України в Сумській області від 28.09.2005 року, таким, що втратив право на користування житловим будинком, що розташований по вулиці Коцюбинського, 10 (десять) в м.Тростянець Сумської області.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Зарічним ВМ СМВ УМВС України в Сумській області від 28.09.2005 року) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 24.09.2018 року.

Суддя М.В. Щербаченко