Постанова

Іменем України

25 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 686/14542/15-ц

провадження № 61-24038св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,

учасники справи:

позивач - Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2017 року у складі судді Заворотної О. Л., та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 06 липня 2017 року у складі колегії суддів: Грох Л. М., Гринчука Р. С., Костенка А. М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У липні 2015 року Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому (далі - УПФУ у м. Хмельницькому) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення безпідставно набутих коштів

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 вересня 2007 року визнано безвісті відсутнім ОСОБА_6 Його колишня дружина ОСОБА_4 звернулась 19 вересня 2008 року до УПФУ у м. Хмельницькому із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника на її сина ОСОБА_5 21 травня 2015 року позивачем встановлено місце перебування ОСОБА_6 У зв'язку із чим, виникла переплата пенсії по втраті годувальника, яка у добровільному порядку відповідачем не повернута.

На підставі вищевикладеного, УПФУ у м. Хмельницькому просило стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно безпідставно виплачену пенсію по втраті годувальника за період з 26 вересня 2007 року по 30 червня 2015 року в розмірі 72 726,30 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не надано належних та переконливих доказів обґрунтованості заявлених вимог, а саме позивачем не доведено відсутність підстав для нарахування та виплати відповідачам пенсії, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. При цьому зазначив, що вищевказане рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 вересня 2007 року не скасовано, а отже підстава для виплати пенсії по втраті годувальника не відпала.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 06 липня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що пенсія по втраті годувальника була призначена на підставі достовірних відомостей, а тому відсутні підстави для стягнення надмірно виплаченої суми пенсії.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, УПФУ у м. Хмельницькому, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували, що переплачені кошти не можуть вважатись такими, що правомірно належать відповідачам та виплачені законно. Тому виплачена надміру пенсія по втраті годувальника підлягає обов'язковому поверненню.

У відзиві на касаційну скаргу, поданому у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 зазначає, що пенсія по втраті годувальника була призначена на підставі достовірних відомостей, виплачувалась правомірно, тому поверненню не підлягає.

16 травня 2018 року цивільну справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судами встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 вересня 2007 року визнано безвісті відсутнім ОСОБА_6

Його колишня дружина ОСОБА_4 звернулась 19 вересня 2008 року до УПФУ у м. Хмельницькому із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника на її сина ОСОБА_5

Пенсія по втраті годувальника призначена з 26 вересня 2007 року, з наступного дня за днем набрання законної сили рішенням Хмельницького міськрайонного суду щодо визнання безвісно відсутнім годувальника.

21 травня 2015 року позивачем встановлено місце перебування ОСОБА_6

У зв'язку із чим, виникла переплата пенсії за період з 26 вересня 2007 року по 30 червня 2015 року в розмірі 72 726,30 грн.

У добровільному порядку переплата пенсії по втраті годувальника відповідачами не відшкодована.

Положеннями частини першої статті 50 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності рахункової помилки з боку особи, яка проводить таку виплату та недобросовісності з боку набувача.

На підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, місцевий суд з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що пенсія по втраті годувальника відповідачу призначена на підставі достовірних відомостей та виплачувалась правомірно, дійшли правильного висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача надмірно виплаченої суми пенсії відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статті 1215 ЦК України.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах судових рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2017 року ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 06 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська В. С. Висоцька В. В. Пророк