Справа № 379/1147/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2018 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря: Різник Н.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м. Тараща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом і просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 06.06.1982 року виконавчим комітетом Крутогорбівської сільської ради Таращанського району Київської області.

Причиною розірвання шлюбу є те, що кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімю. Сторони втратили почуття любові, взаємоповаги один до одного. Через часті сварки і непорозуміння, постійні розбіжності у всьому, між ними склалися неприязні відносини. Спільне господарство сторони припинили, мають окремі бюджети та проживають за різними адресами. Спроби примирення не дали ніяких позитивних наслідків. Несумісність поглядів на життя, а також їх характерів створюють неможливість проживання їх однією сімєю. Вважає, що збереження шлюбу - безперспективне.

В підготовче судове засідання позивач не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «ОСОБА_1». Крім того, просить залишити за нею судові витрати.

Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи та, перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 06 червня 1982 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Крутогорбівською сільською радою Таращанського району Київської області, актовий запис №2.

Від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей.

Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають протилежні погляди на шлюб та сімю. Сторони втратили почуття любові, взаємоповаги один до одного. Через часті сварки і н6епоррозуміння, постійні розбіжності у всьому, між ними склалися неприязні відносини. Спільного господарства сторони не ведуть, мають окремі бюджети та проживають за різними адресами. Несумісність поглядів на життя, а також їх характерів створюють неможливість проживання однією сімєю.

Спроби примирення не дали ніяких позитивних наслідків. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Їх шлюб носить лише формальний характер, оскільки сімейно-шлюбні стосунки вони фактично припинили. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає. Вважає, що збереження шлюбу - безперспективне.

Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.

Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

За заявою позивача судові витрати суд залишає за нею.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 81, 142, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 21, 24, 56, 104, 105, 110-113 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 06 червня 1982 року Крутогорбівською сільською радою Таращанського району Київської області, актовий запис №2 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 після реєстрації розірвання шлюбу залишити «ОСОБА_1».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:В. І. Зінкін