Справа № 323/2126/18
Провадження № 2/323/664/18
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

24.10.2018 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Плечищевої О.В., при секретарі Свириденко О.С., за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1, представника відповідача адвоката ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дітей та збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 07.07.2009 року між нею та ОСОБА_4 було розірвано шлюб.

24.11.2010 року рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області на її користь були стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.11.2010 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, які з часу розлучення і по теперішній час проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, а відповідач злісно ухиляється від виконання свого обовязку зі сплати аліментів.

У їх спільних доньок, позивач помітила прихильність до музичних та інших творчих здібностей, тому зарахувала до навчальних закладів, а саме до КЗ «Нестерянська районна дитяча музична школа» Оріхівської міської ради Запорізької області, до КЗ «Оріхівська дитяча музична школа імені ОСОБА_7», до музичної та художньої школи при відділі культури, туризму та охорони культурної спадщини Оріхівської міської ради.

За навчання доньок позивач сплачувала з метою розвитку їх музичних та інших здібностей, та протягом періоду з 2012 по 2016 рік витрати склали 60000 грн.

Окрім того, позивач несе додаткові витрати, повязані з поїздками дітей по Україні та за кордон у складі аматорських творчих колективів, з метою участі в різноманітних конкурсах, виступах, а також з метою відпочинку та туризму. Але підтверджуючих документів щодо оплати таких витрат позивач не має.

Позивач зазначає, що фактично витратила 6000 грн., окрім витрат, які вона не має можливості довести. Передбачувані витрати 300 грн. щомісячно на кожну дитину, враховуючи плату за навчання у музичній та художній школі, а також витрати повязані з участю дітей у творчих заходах за межами Оріхівського району Запорізької області.

Окрім того, позивач зазначає, що 08.08.2017 року розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, тоді як відповідно до рішення Оріхівського районного суду від 24.11.2010 року мінімальний розмір аліментів складає 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач прохає задовольнити її позовні вимоги, стягнути з ОСОБА_4 на її користь додаткові витрати на неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, 10.12.2004 року та ОСОБА_6, 20.01.2006 року в розмірі 6000 грн., а також в розмірі 300 гривень щомісячно на кожну дитину окремо, починаючи з дня предявлення позову., збільшити розмір аліментів, а саме стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а також стягнути судові витрати повязані з правничою допомогою в розмірі 1000 гривень.

В судовому засіданні представник позивача, позивач на задоволенні позовних вимог наполягають, прохають задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач. Представник відповідача проти позовних вимог заперечують, прохають відмовити в їх задоволенні.

Суд, заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача піддягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, 07.07.2009 року сторони по справі розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 07.07.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області (а.с.7).

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження, виданими Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції ( а.с.8,9).

06.12.2010 року Оріхівським районним судом Запорізької області було видано виконавчий лист на підставі рішення суду від 24.10.2010 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.( а.с.10).

Відповідно до довідки Нестерянської районної дитячої музичної школи Оріхівської міської ради Запорізької області від 26.06.2018 року (а.с.13), якам підтверджена довідкою Відділом культури, туризму та охорони культурної спадщини Оріхівської міської ради ( а.с. 73-74), ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були зараховані до комунального закладу «Нестерянська районна дитяча музична школа» з 01.09.2012 року і навчалися по 31.05.2016 року. За період навчання були внесена оплата: з 01.09.2012 по 31.12.2012 600 грн., 01.01.2013 по 31.12.2013 року 1620 грн., з 01.01.2014 по 31.12.2014 1260 грн., з 01.01.2016 31.05.2016 1080 грн. ( а.с.13).

Згідно з довідкою № 20 від 14.06.2018 року, видану «Оріхівською дитячою музичною школою ім.Марії Сокіл», ОСОБА_6 та ОСОБА_6 Каткрина були зараховані до контингенту школи з 01.09.2016 де і навчаються по теперішній час. Оплата за навчання в період з 01.09.2016 по 31.12.2016 року склала 180 грн., а з 01.09.2017 по 31.12.2017 року 360 грн. ( а.с.14).

Довідкою № 217 від 05.07.2018 року Відділу культури, туризму та охорони культурної спадщини Оріхівської міської ради Запорізької області підтверджується сплата позивачем ОСОБА_3 коштів за навчання дітей в музичній та художній школі за період з 01.01.2018 по 31.05.2018 року в сумі 900 грн. (а.с.15).

Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Як вже зазначалося положення ст. 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається вказаною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у звязку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

З положень п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 вбачається, що батьків можна притягати до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо).

При цьому, положення ч. 1 ст. 185 СК України стосуються саме особливих обставин, до яких законодавством віднесено, зокрема, понесення додаткових витрат у звязку з розвитком здібностей дитини. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Згідно правила передбаченого частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Тобто суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і при стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд враховує те, в якій мірі кожен із батьків зобовязаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення.

У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що діти позивача та відповідача на протязі тривалого періоду часу навчаються у музичній та художній школі, що підтверджується довідками, наданими позивачем, суд вважає, що таке навчання сприяє культурному розвитку дітей, розвитку музичних та художніх їх здібностей, а відповідач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, не має інших утриманців, тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача частини понесених позивачем витрат в сумі 1260 грн. без врахування плати за навчання в Нестерянській музичній школі за період з 2012 по 2014 рік, оскільки даний період часу знаходиться за межами строку позовної давності, на що звертала увагу представник відповідача в судовому засіданні та прохала застосувати до цього періоду ст..257 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, яка діє на час розгляду справи, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як зазначено в ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз зазначених норм права дає суду підстави прийти до висновку, що саме суду віддані дискреційні повноваження при визначенні конкретного розміру аліментів. При цьому, закон визначив що саме суд повинен брати до уваги і враховувати при визначенні розміру аліментів.Такими обставинами можуть бути:стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів або якісь інші обставини, які можуть мати важливе значення для визначення розміру аліментів. Визначення мінімального розміру визначається законом. Це той мінімум, який батьки зобовязані витрачати на дитину, не залежно від доходів, можливостей, бажання, інших дітей, незалежно від всіх цих обставин. Ззбільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для нового рішення про збільшення розміру аліментів, оскільки цей розмір встановлюється законом, а не судовим рішенням. В даному випадку, у рішенні суду при визначенні розміру аліментів є посилання на їхмінімальну межу, але це не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів. У разі примусового виконання рішення про стягнення аліментів, збільшення мінімального розміру є підставою для автоматичного визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням цього збільшення з моменту набрання чинності Законом, тобто, з 8 липня 2017 року та винесення відповідної постанови державного виконавця. Таке збільшення має відбуватись в автоматичному порядку, без жодних звернень стягувача аліментів.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, співставляючи їх з нормами права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не підлягають задоволенню, а тому в задоволені позову в цій частині необхідно відмовити.

Згідно ст. 141 ЦПК України оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, а позовні вимоги задоволенні частково, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дітей та збільшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, мешкає за адресою: вулиця Задніпровська, 66/53 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2, яка мешкає за адресою: Запорізька область Оріхівський район с.Нестерянка вулиця Оріхівська, 7/4 додаткові витрати на утримання дітей: доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1260 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, мешкає за адресою: вулиця Задніпровська, 66/53 на користь держави судові витрати з оплати судового збору пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 296 грн. 02 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Плечищева О.В.