Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2018 Справа №607/2236/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М.,

з участю секретаря судового засідання Осів І.В.,

представника позивача - Притолюк М.П., відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом дочірнього підприємства «Проектний інститут «Тернопільський промбудпроект» Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» до ОСОБА_2 про захист авторських прав та стягнення компенсації за порушення авторських прав,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Проектний інститут «Тернопільський промбудпроект» Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» звернулося з позовом до ОСОБА_2, просить визнати використання ОСОБА_2 проекту виробничого цеху журналу «Тернопіль» за адресою - АДРЕСА_1, без погодження з авторським колективом чи Дочірнім підприємством «Проектний інститут «Тернопільський промбудпроект» державного публічного акціонерного товариства «Будівельника компанія «Укрбуд» для перепланування даного промислового об'єкту нерухомості у житловий будинок - порушенням авторського права дочірнього підприємства «проектний інститут «Тернопільський промбудпроект» державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» та стягнути з ОСОБА_2 компенсацію за порушення майнових авторських прав в сумі 120000 гривень.

Позов мотивовано тим, що 16 грудня 1993 року за актом №1 Комітету у справах преси та інформації Тернопільської обласної ради народних депутатів Тернопільською філією державного проектного інституту «Львівський промбудпроект», правонаступником якого є позивач, передано виконаний відповідно до договору від 01 жовтня 1993 року робочий проект виробничого цеху журналу «Тернопіль» за адресою - АДРЕСА_1. В подальшому позивачу стало відомо, що інженер-проектант ПП СМП «Науково-виробнича фірма «ОКО» ОСОБА_2 виконав проект реконструкції виробничого цеху журналу «Тернопіль» під багатоквартирний будинок із вбудованими адміністративними приміщеннями, а також здійснював авторський нагляд за процесом реконструкції. Позивач вважає, що в процесі виготовлення такого проекту відповідач неправомірно використав результати, висновки, розрахунки і дослідження, які були проведені під час виготовлення проекту виробничого цеху журналу «Тернопіль», а саме - результати топографічних, геологічних та геодезичних досліджень, які були проведені під час підготовки проекту; конструктивні рішення проекту (заплановані несучі конструкції не змінювалися); інженерні дослідження та вирішення щодо газо- і водопостачання, каналізації та водостоків, теплотраси; конструктивні рішення зовнішніх каналізації, водопроводу, дощової каналізації; конструктивні особливості газопроводів та споруди на них, що призвело до завдання збитків ДП «Проектний інститут «Тернопільський промбудпроект» ДПАТ «Будівельна компанія «Укрбуд» у формі упущеної вигоди, яку позивач оцінив в розмірі 120000 гривень.

Відповідач надав суду відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що в 2013 році на замовлення власника незавершеної будівництвом редакції журналу «Тернопіль» - Тернопільської обласної державної адміністрації в особі Управління капітального будівництва СМП «НВФ «ОКО», засновником якої є відповідач було розроблено проектну документацію реконструкцію виробничого цеху журналу «Тернопіль» під багатоквартирний будинок із вбудованими адміністративними приміщеннями на підставі нової проектної документації. Вважає, що позивач не має права звертатися із позовом, оскільки майнові права на об'єкт архітектури, як об'єкт авторського права належить творцеві цього об'єкта або замовникові спільно, якщо інше не встановлено законом. Також позивач має звертатися з приводу виконання договору до замовника проекту, з яким укладено договір від 01.10.1993 року з приводу виконання господарського договору, а не до ОСОБА_2 Також вважає, що позивачем не надано доказів того, що при створенні проектної документації на реконструкцію виробничого цеху журналу «Тернопіль» під багатоквартирний будинок із вбудованими адміністративними приміщеннями використано проектну документацію на будівництво виробничого цеху журналу «Тернопіль» виготовлену Тернопільською філією державного проектного інституту «Львівський промбудпроект», правонаступником якої є позивач.

Ухвалою судді від 15 лютого 2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 08 серпня 2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, з підстав викладених в ньому. Крім того, просить суд звернути увагу, що саме на підставі проекту, який виготовлений позивачем було збудовано будівлю, яка в подальшому стала об'єктом незавершеного будівництва, у якій авторський замисел та авторське право позивача було реалізоване. Зазначає, що частиною п'ятою статті 30 Закону України про архітектурну діяльність» автор проекту твору архітектури містобудування, садово-паркового мистецтва має виключне право на участь у подальшій його реалізації, якщо інше не передбачено умовами договору із замовником або юридичною чи фізичною особою, де або в якої він працює, а також на внесення змін до не завершеного будівництвом чи збудованого твору архітектури, містобудування, садово-паркового мистецтва у разі зміни його функціонального призначення чи реконструкції. Внесення змін до затвердженого проекту проводиться виключно за згодою автора проекту, а в разі відхилення від технічних умов - за погодженням з підприємствами, установами та організаціями, які надали такі технічні умови, та замовником (ч.7 статті 7 Закону).

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених в відзиві на позов. Просить звернути увагу суду, що позивач не надав будь-яких доказів використання його робочого проекту під час підготовки проекту реконструкції виробничого цеху журналу «Тернопіль». Крім того, проектну документацію реконструкції виробничого цеху журналу «Тернопіль» під багатоквартирний будинок із вбудованими адміністративними приміщеннями було виготовлено на підставі господарського договору із СМП «НВФ «ОКО». Відповідач брав участь у виготовленні проекту тільки як працівник за трудовим договором із СМП «НВФ «ОКО», а тому не може відповідати за юридичну особу.

Судом встановлено наступні обставини.

01 жовтня 1993 року між Тернопільською філією державного проектного Інституту «Львівський промбудпроект» та Комітетом у справах преси та інформації Тернопільської обласної ради народних депутатів було укладено Договір №256-93 на створення науково-технічної продукції.

За умовами даного Договору Тернопільська філія державного проектного Інституту «Львівський промбудпроект» взяла на себе зобов'язання виготовити робочий проект Виробничого цеху журналу «Тернопіль», за адресою - АДРЕСА_1 (а.с. 20-21).

Для виконання умов договору №256-93 Тернопільською філією державного - проектного Інституту «Львівський промбудпроект» було створено творчий колектив, в складі 17 працівників - проектантів. (а.с. 15).

16 грудня 1993 року за актом №1 Комітету у справах преси та інформації Тернопільської обласної ради народних депутатів передано робочий проект Виробничого цеху журналу «Тернопіль» по вул. Довга, 2 в місті Тернополі.

На виконання постанови КМ України №1793 та наказу Державного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» №13 від 26.01.2005р. Тернопільську філію державного проектного Інституту «Львівський промбудпроект» реорганізовано в Дочірнє підприємство «Проектний інститут «Тернопільський промбудпроект» ДАТ «Будівельної компанії «Укрбуд». 29 травня 2012 року, на підставі постанови КМ України №83 від 09.02.2011р., відбулася зміна назви: Дочірнє підприємство «Проектний інститут «Тернопільський промбудпроект» Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд». Як вбачається із постанови КМ України №1793, наказу Державного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» №13 від 26.01.2005р., постанови КМ України №83 від 09.02.2011р., Дочірнє підприємство «Проектний інститут «Тернопільський промбудпроект» Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» є правонаступником Тернопільської філії державного проектного Інституту «Львівський промбудпроект».

В 2013 року на замовлення Тернопільської ОДА спільним малим підприємством «Науково-виробнича фірма «Око» виготовлено проект реконструкції незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 під багатоквартирний будинок з вбудованими адміністративними приміщеннями.

Даний проект був виготовлений на підставі містобудівних умов та обмежень від 17.07.2013 року, завдання на проектування, топографічної зйомки виконаної ТОВ «СМП Геодезія» у 2013 році. Головний архітектор проекту - ОСОБА_2, Інженер конструктор ОСОБА_5, інженери-сантехніки - ОСОБА_6, та ОСОБА_7, інженер-електрик ОСОБА_8. При виготовленні проекту були також отриманні технічні умови з пожежної безпеки від 25.10.2013 року, технічні умови відділу технічного нагляду виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 28.10.2013 року №025, технічні умови на нестандартне під'єднання об'єкта газопостачання від 04.11.2013 року ПАТ «Тернопільміськгаз», Технічні умови ПАТ «Укртелеком» від 05.11.2013 року, технічні умови КП ЕЗО «Тернопільміськсвітло» від 30.10.2013 року, технічні умови КП «Тернопільводоканал» від 31.10.2013 року, інформацію відокремленого підрозділу «Тернопільська дирекція залізничних перевезень від 19.11.2013 року про наявність парковочних місць, тощо.

На час створення проекту виробничого цеху журналу «Тернопіль», за адресою - АДРЕСА_1 16 грудня 1993 року - діяв Цивільний кодекс Української РСР 1963 року.

В силу ст. 512 Цивільного кодексу Української РСР, діючого на момент створення архітектурного проекту, виконані за замовленнями організацій архітектурні, інженерні та інші технічні плани, креслення і рисунки, можуть бути використані замовниками для своїх потреб, передані ними для використання іншим особам або відтворені в пресі без виплати авторам додаткової винагороди.

Відповідно до постанови ВРУ від 23 грудня 1993 року «Про порядок введення в дію Закону України "Про авторське право і суміжні права", (п.3,4) Закон України "Про авторське право і суміжні права" (3792-12) застосовується до правовідносин, які виникли після введення його в дію. Для правовідносин, які виникли до опублікування Закону, цей Закон застосовується до тих прав і обов'язків, які виникнуть після введення його в дію. Встановлено, що на твори, які раніше не охоронялися авторським правом, та на об'єкти суміжних прав чинність цього Закону поширюється у разі, якщо вони випущені в світ, виготовлені та розповсюджені після опублікування цього закону. Такі ж положення містяться в пункті 1 діючих перехідних положень "Про авторське право і суміжні права».

З аналізу вказаних норм права вбачається, що робочий проект Виробничого цеху журналу «Тернопіль», за адресою - АДРЕСА_1 міг бути використаний замовником для своїх потреб, переданий ним для використання іншим особам без виплати авторам додаткової винагороди.

Не має застережень щодо використання проекту і укладений 01 жовтня 1993 року між Тернопільською філією державного проектного Інституту «Львівський промбудпроект» та Комітетом у справах преси та інформації Тернопільської обласної ради народних депутатів було укладено Договір №256-93 на створення науково-технічної продукції.

Щодо посилання позивача на ЗУ «Про авторське та суміжні права» а також на закон «Про архітектурну діяльність», слід відмітити наступне.

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції Українипро зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Тому дія ЗУ «Про авторське та суміжні права» та ЗУ «Про архітектурну діяльність», які встановлюють додаткові обмеження для використання замовниками творів архітектури, не поширюється на спірні правовідносини.

Крім того, за приписами статті 52 Закону України «Про авторське та суміжні права», при порушеннях будь-якою особою авторського права, передбачених статтею 50 цього Закону, суб'єкти авторського права мають подавати позови про відшкодування моральної (немайнової) шкоди; про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

В силу ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Як видно із матеріалів цивільної справи, проект реконструкції незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 під багатоквартирний будинок з вбудованими адміністративними приміщеннями виготовлений в 2013 року на замовлення Тернопільської ОДА спільним малим підприємством «Науково-виробнича фірма «Око». Відповідач ОСОБА_10, як працівник фірми, був призначений головним архітектором проекту.

Предметом позову до відповідача є визнання порушення авторського права ОСОБА_2 та відшкодування компенсації за порушення майнових авторських прав.

Разом з тим, суд приходить до переконання, що доводи позивача про те, що саме ОСОБА_10 порушив його авторське право є безпідставними, оскільки при виготовленні проекту ОСОБА_2 був тільки одним із архітекторів проекту, хоч і головним, та діяв від імені та як працівник малого підприємства «Науково-виробнича фірма «Око», яка прийняла замовлення на виготовлення проекту реконструкції незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 під багатоквартирний будинок з вбудованими адміністративними приміщеннями від Тернопільської ОДА.

Тому саме з цими особами в позивача виник спір з приводу захисту авторського права.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тому, враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону суд приходить до переконання, що в задоволенні позову дочірнього підприємства «Проектний інститут «Тернопільський промбудпроект» Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» слід відмовити.

Відповідно до ЗУ «Про авторське право та суміжні права», Цивільного кодексу України, Цивільного кодексу Української РСР, керуючись ст.ст. 5, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову дочірнього підприємства «Проектний інститут «Тернопільський промбудпроект» Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» до ОСОБА_2 про захист авторських прав та стягнення компенсації за порушення авторських прав відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21 вересня 2018 року.

Головуючий суддяВ. М. Позняк