Справа № 145/1658/18
Провадження №2/145/919/2018
РІШЕННЯ

іменем України

"17" жовтня 2018 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі : головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Крикливої М.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну порядку та розміру стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою, якій вказує, що рішенням Тиврівського районного суду від 08 вересня 2006 року було стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 200 гривень щомісячно на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття.

Син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач аліменти в розмірі 200 гривень сплачує регулярно, але даної суми недостатньо для того, щоб забезпечувати дитину самим необхідним. Вона на даний час не працює, веде домашнє господарство та здійснюю догляд за сином, їй одній важко належним чином забезпечити дитину, сплачувати комунальні послуги та забезпечувати її власну життєдіяльність. Їх син росте, його потреби збільшуються тому вона вимушена витрачати багато коштів на його утримання та розвиток. Дивлячись на щоденний різкий зріст цін та інфляцію аліменти в розмірі 200 гривень, які на сьогоднішній день сплачує відповідач в даній справі, не відповідають навіть мінімальним потребам дитини.

Рішення Тиврівського районного суду від 15 серпня 2013 року відповідач в даній справі позбавлений батьківських прав відносно свого неповнолітнього сина, ОСОБА_4 .

Прожитковий мінімум для дитини такого віку, як їх син становить 1944 гривні. Добровільно допомагати їй в утриманні їхнього сина відповідач не бажає. Так як збільшився прожитковий мінімум вона вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в більшому розмірі.

На даний час відповідач працює пожежником в пожежній частині №1 в м Вінниця, отримує стабільну, значно більшу, порівняно з 2006 роком, заробітну плату і може сплачувати аліменти в процентному відношенні від свого доход.

Нею не було подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Просить змінити порядок стягнення аліментів, які було присуджено відповідно до рішення Тиврівського районного суду від 08 вересня 2006 року і стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального рекомендованого розміру аліментів, на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до його повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць просить звернути до негайного виконання.

Ухвалою судді від 24.09.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін в судове засідання. Запропоновано відповідачу в п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву.

Учасникам справи роз'яснено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторонам роз'яснено також, що за клопотанням однієї зі сторін розгляд справи може проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, яке може бути подане відповідачем в строк для подання відзиву, а позивачем - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. Справу призначено до розгляду по суті на 17.10.2018 року.

Згідно зворотних поштових повідомлень про вручення поштових відправлень ухвалу судді від 24.09.2018 року відповідач отримав 28.07.2018 року, представник позивача 27.09.2018 року.

Відзив на позов відповідачем до суду не подано.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги змінив, просить змінити розмір аліментів, присуджених рішенням Тиврівського районного суду від 08.06.2006 року і стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 в розмірі 17 % його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів. Пояснив, що позивачка ОСОБА_3 власної нерухомості, транспортних засобів немає. Дитина, позивачка здорові. Проживає вона за рахунок випадкових заробітків.

Відповідач ОСОБА_2 змінені позовні вимоги визнав, пояснив, що він здоровий, працює (служить) в пожежній частині № 1м. Вінниця з кінця 2005 року, отримує на руки 7000 грн. Має ще дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка здорова. Він проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_6 однією сім'єю в АДРЕСА_1. Інших утриманців немає.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у сторін по справі народився син -ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про його народження.

Рішенням Тиврівського районного суду від 13.02.2004 року присуджено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 100 гривень щомісячно на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Тиврівського районного суду від 08.09.2006 року змінено розмір аліментів, присуджених рішенням Тиврівського районного суду від 13.02.2004 року і присуджено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 200 гривень щомісячно на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Син проживає з позивачкою, що стверджується довідкою про склад сім'ї виконавчого комітету Тиврівської селищної ради № 3773 від 13.09.2018 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 13.09.2018 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов'язком обох батьків.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із дня ухвалення рішення суду від 08.09.2006 року прожитковий мінімум на дитину сторін зріс з 410 грн. на 1944 грн., а з 01.12.2018 року - становитиме 2026 грн. ( ст.1 Закону України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної зарплати" від 20.10.2009 року (№ 1646-VI), ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018рік").

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Зростання цін на товари та продукти харчування через рівень інфляції курсу гривні потягло значне погіршення матеріального стану позивачки, що є загально відомим фактом, який не потребує доказування.

Із збільшенням віку дитини зросли витрати на її утримання, а відповідач працездатний, та враховуючи мінімальний розмір аліментів, вбачаються підстави для збільшення розміру аліментів та визначення їх в погодженому сторонами розмірі.

Із змісту п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2003 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру аліментів, аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а тому вимоги щодо визначення аліментів у зміненому розмірі, починаючи з дня подачі даної заяви до суду - 02.08.2018 року на вимогах законодавства не ґрунтуються.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 76-83, 89, 258, 263, 264, 265ЦПК України, чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України ст.ст. 141, 180, 183, 192 СК України,

ухвалив:

Позов задоволити.

Змінити розмір аліментів, присуджених рішенням Тиврівського районного суду від 08 вересня 2006 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінити стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 17 % всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів, а саме 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набранням рішенням законної сили до його повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в прибуток держави в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 19 жовтня 2018 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складання або проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення суду буде подано протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного судового рішення суду.

Суддя: Н. О. Кіосак