Справа № 562/2017/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" вересня 2018 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення заборгованості, -

встановив:

В поданій до суду позовній заяві позивачка вказує на те, що згідно рішення Здолбунівського районного суду від 25 червня 2010 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 650 грн. щомісячно. Вона витрачає кошти на покупку дочці продуктів харчування, одягу, засобів гігієни, всього необхідного їй до школи, сплачує кошти за відвідування дочкою гуртків та сплачує за комунальні послуги. Дочка ОСОБА_4 постійно хворіє, так як має вроджену ваду зору, постійно проходить амбулаторне та стаціонарне лікування на що потрібні кошти. Коштів, які вона отримує недостатньо для забезпечення належного розвитку дитини. Просить суд збільшити розмір аліментів до 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зобов'язати відповідача погасити заборгованісь по аліментам на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовну заяву та просять суд вимоги щодо збільшення розміру стягнутих аліментівта зобов'язання відповідача погасити заборгованісь по аліментам задовільнити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, 18.09.2018 року подав до суду письмовий відзив на позов, в якому просив позовні вимоги задовольнити частково, а саме: стягнути аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та відмовити в задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання його погасити заборгованість по аліментам у зв'язку з відсутністю такої заборгованості та виконавчого провадження щодо нього, просив розглянути справу без його участі.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України обов'язок по утриманню неповнолітніх дітей покладено на обох батьків.

В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Здолбунівського районного суду від 25 червня 2010 року з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 650 грн. щомісячно.

Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що обґрунтовуючи свій позов, позивачка покликалася на погіршення свого матеріального стану внаслідок збільшення витрачання нею своїх доходів, які є незначними, на утримання дитини (їх харчування, одягом, лікування), оскільки коштів, які відповідач сплачує як аліменти у розмірі 650 грн. у місяць на дитину, є недостатньо для її належного утримання та розвитку.

На даний час значно зріс розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. Крім того, за вказаний період значно зросли ціни на продукти харчування, промислові товари та послуги, лікарські засоби.

Відповідач, сплачуючи щомісячні аліменти у розмірі 650 грн. на дитину, всупереч правилам ст. 141, 150, 180 СК України бере недостатню участь в утриманні та забезпеченні розвитку дитини, внаслідок чого основний тягар з цього питання лягає на позивачку, що погіршує її матеріальне становище.

За таких обставин суд вважає, що коштів, які відповідач сплачує як аліменти у розмірі 650 грн. у місяць на дитину, є недостатньо для належного її утримання та розвитку. У зв'язку з цим позивачка змушена витрачати на дитину значно більше своїх доходів, а ніж раніше, щоб забезпечити належне проживання, виховання та навчання дитини в зв'язку з чим є всі підстави вважати, що її матеріальний стан погіршився.

Таким чином, враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб та інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для збільшення розміру аліментів із 650 грн. до 1300 (одна тисяча триста) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з часу вступу рішення суду в законну силу і до досягнення дитиною повноліття.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано доказів того, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, тому в цій частині позовних вимог щодо зобов'язання відповідача погасити заборгованість по аліментах слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 81, 82, 258, 263, 265, 268 ЦПК України, на підставі ст.ст.182, 183, 184, 191, 192 СК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги задовільнити частково.

Збільшити розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1300 (одна тисяча триста) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з часу вступу рішення суду в законну силу і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається в апеляційний суд Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя