Справа № 419/3231/18
Провадження № 2/419/736/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Мартинюка В. Б.,

за участю: секретаря Московченко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є матірю малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Батьком малолітнього ОСОБА_3 є відповідач ОСОБА_2 Малолітня дитина постійно мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

На підставі вищенаведеного, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2400 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімума для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду, до її повноліття.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн щомісячно, оскільки він проживає в зоні проведення ООС, окрім того на його утриманні перебувають батьки інваліди та рідна сестра інвалід, розмір аліментів, які просить стягувати позивач, вважає завищеним і необґрунтованим, оскільки зазначені в позові витрати на утримання дитини нічим не підтверджені. Справу просив розглядати за його відсутності.

Позивачем надано до суду відповідь на відзив відповідно до вимог ст. 179 ЦПК України, в якій позивач свої позовні вимоги підтримує та посилається на те, що відповідачем не надано доказів того, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки та сестра, наявність у позивача та у малолітньої дитини нерухомого майна не звільняє відповідача від конституційного обовязку утримувати дитину.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно приписів ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судовим розглядом встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_3, 30.01.2014 р. є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). Малолітній ОСОБА_3 мешкає разом з позивачем, що підтверджується копіями довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.11) та не оспорюється сторонами.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідач є працездатною особою. Відомості про матеріальне становище відповідача, у суду відсутні.

Враховуючи приписи ЦПК України та СК України, суд зазначає, що надані відповідачем пенсійні посвідчення та довідки актів-огляду МСЕК своїх батьків та сестри, підтверджують лише факт отримання його батьками та сестрою пенсій на підставах, в порядку та розмірі визначених чинним законодавством України, однак самі по собі жодним чином не підтверджують факт перебування останніх на утриманні відповідача, чи що вони потребують постійного стороннього догляду у зв'язку з захворюванням чи похилим віком, оскільки відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин.

Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, за за ОСОБА_2 не зареєстровано нерухомого майна (а.с.65).

Згідно даних автоматизованої інформаційної системи МВС, транспортний засіб Nissan Patrol, номерний знак НОМЕР_1, 24.06.2014 року зареєстровано за ОСОБА_2. Станом на 13.11.2018 р. вищевказаний транспортний засіб за іншими власниками не реєструвався, інші транспортні засоби за ОСОБА_2 не зареєстровані (а.с.102).

На думку суду необґрунтованими є посилання позивача про те, що вона щомісячно здійснює витрати на розвиток дитини, в тому числі на відвідування англійської мови, малювання, басейну, секції тейквандо; витрати на лікування та інше. На думку суду, витрати на відвідування дитиною додаткових занять, лікування, відносяться до додаткових витрат на утримання дитини, пов'язані з розвитком здібностей дитини та хворобою. Зокрема, це передбачено ч. 1 ст. 185 СК України, а саме передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

В даному позові ОСОБА_1 не заявляла позовних вимог щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини.

Окрім того дані витрати не підтвердженні належними та допустимими доказами, а тому такі судом не беруться до уваги.

Відповідно до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років з розрахунку на місяць з «01» грудня 2018 року становить 1626 грн.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає.

Враховуючи матеріальне становище позивача, потреби дитини у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 2400 грн є необґрунтованою, у суду відсутні відомості, щодо матеріального становища відповідача, у звязку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1200 грн. На думку суду, такий розмір утримання є обґрунтованим, відповідатиме вимогам виваженості і справедливості та відповідатиме вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікованаПостановою ВРN 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивачі при подачі позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору відповідно до положень ЗУ «Про судовий збір», тому відповідач має компенсувати в дохід держави судовий збір, який складає 704,80 грн.

Відповідно до ст. ст. 179, 180, 181,182, 183 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263, 265, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідн. № НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.11.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідн. № НОМЕР_2, судовий збір у розмірі, встановленому ЗУ Про судовий збір, тобто 704,80 грн, на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО):899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

В іншій частині позовних вимог - відмовити за необгрунтованістю.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: В. Б. Мартинюк