Справа № 333/4639/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2018 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого, судді Ярошенко А.Г.,

за участю секретаря Мінаєва В.В.

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник завернулася до суду із вказаною заявою в якій просять суд розірвати шлюб за заявою подружжя.

При цьому зазначивши, що між ОСОБА_3, що народилась 06 червня 1980 року та ОСОБА_1, що народився 17 вересня 1981 року, було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції від 20 вересня 2002 року №091911, запис в реєстрі №1077.

Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину ОСОБА_4, який народився 29 червня 2004 року.

Фактично шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені.

ОСОБА_5 сторонами досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участь батьків у її вихованні та передачі у власність матері та дитині частки квартири в рахунок належних до сплати аліментів на утримання дитини, про що заключено нотаріально посвідчений ДОГОВІР ПРО ПРИПИНЕННЯ ПРАВА НА АЛІМЕНТИ від 30.08.2018 р. та ДОГОВІР про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні від 30.08.2018 Син - ОСОБА_4 залишається проживати з матір'ю, при цьому батько має право бачитись з ним в порядку, передбаченому зазначеним договором.

У звязку з вище викладеним звертаються з даною заявою.

Заявники надали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає повному задоволенню, виходячи з обставин зазначених самим заявником які, знайшли повне підтвердження в ході розгляду справи в суді.

ОСОБА_5 ОСОБА_2, що народилась 06 червня 1980 року та ОСОБА_1, що народився 17 вересня 1981 року, було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції від 20 вересня 2002 року №091911, запис в реєстрі №1077.

Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину ОСОБА_4, який народився 29 червня 2004 року.

Фактично шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені.

ОСОБА_5 сторонами досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участь батьків у її вихованні та передачі у власність матері та дитині частки квартири в рахунок належних до сплати аліментів на утримання дитини, про що заключено нотаріально посвідчений ДОГОВІР ПРО ПРИПИНЕННЯ ПРАВА НА АЛІМЕНТИ від 30.08.2018 р. та ДОГОВІР про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні від 30.08.2018 Син - ОСОБА_4 залишається проживати з матір'ю, при цьому батько має право бачитись з ним в порядку, передбаченому зазначеним договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

У відповідності до приписів ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України, примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Приписи ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Нормами ч.2 ст. 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 109 Сімейного кодексу України, визначено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

З положень п.5 ч.2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що суд, зокрема, розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.3 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.. 293, 294 ЦПК України, ст.ст. 56, 104, 105, 109 СК України,

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що зареєстрований 20 вересня 2002 року, Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №1077.

ОСОБА_3 надалі іменуватися прізвищем «Зуб».

Рішення є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, після набрання ним законної сили.

Повний текст рішення виготовлено 29.10.2018 року

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя А.Г. Ярошенко