печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

29 жовтня 2018 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Ясеновенко К.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва» про стягнення коштів, мотивуючи дані вимоги тим, що ОСОБА_2 була членом садового товариства та користувачем земельної ділянки, яка згідно з технічною документацією державного інституту «Укррибпроект» розташована на території садового товариства «Сад-будівник» за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2. Площа земельної ділянки, яка перебуває у її фактичному користуванні становила 560,24 кв.м. 08 серпня 2013 року між КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» та ОСОБА_2 укладено договір про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського округу Смекаліною Л.Т. за реєстровим номером 639. Відповідно до п. 1 договору підставою для його укладення є взаємна домовленість сторін щодо умов виконання ними Рішення Київської міської ради від 16 грудня 2005 року за № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через річку Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів» із змінами та доповненнями. Згідно з додатком № 2 до цього рішення Київська міська рада встановила варіанти компенсації садівникам Русанівських і Воскресенських садів за земельні ділянки, зелені насадження, садові будинки та інші споруди, які підлягають знесенню в зв'язку з будівництвом Подільського мостового переходу, а пунктом 12 рішення доручила Дирекції здійснити компенсацію за винесення садових ділянок відповідно до додатку № 2 цього рішення та відселити громадян.

Відповідно до п. 5 договору розмір компенсації дорівнював сумарній вартості об'єктів, визначених у Звіті та становить 816 644,00 грн., без податку на додану вартість.

Враховуючи, вилучення земельної ділянки, відповідач не виплатив ОСОБА_2 компенсацію за вилучення земельної ділянки, у зв'язку з чим остання звернулась до суду з позовом та просила стягнути з відповідача заборгованість по сплаті коштів за договором про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу від 08 серпня 2012 року за реєстровим номером 639 у сумі 3 223 132,88 грн., з яких:

- заборгованість у сумі 816 644,00 грн.;

- інфляційне збільшення заборгованості у сумі 1 074 330,40 грн.;

- 3% річних від загальної суми заборгованості у сумі 106 924,00 грн.;

- пеня у сумі 1 225 234,48 грн.

Ухвалою суду від 17 серпня 2018 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження, того ж дня учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз'яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки.

Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд, приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 08 серпня 2012 року між Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва», яке діє в інтересах та від імені Київської міської ради відповідно до рішення Київської міської ради від 16 грудня 2005 року за номером 607/3068, договору доручення № 21/02 від 21 лютого 2006 року та ОСОБА_2 було укладено договір про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського округу Смекаліною Л.Т. за реєстровим номером 639.

Відповідно до п. 1 даного договору підставою для його укладення є взаємна домовленість сторін щодо умов виконання ними рішення Київської міської ради від 16 грудня 2005 року за № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів» із змінами та доповненнями.

Згідно з додатком № 2 до цього рішення Київська міська рада встановила варіанти компенсації садівникам Русанівських і Воскресенських садів за земельні ділянки, зелені насадження, садові будинки та інші споруди, які підлягають знесенню в зв'язку з будівництвом Подільського мостового переходу, а пунктом 12 рішення доручила Дирекції здійснити компенсацію за винесення садових ділянок відповідно до додатку № 2 цього рішення та відселити громадян.

ОСОБА_2 була членом садового товариства та користувачем земельної ділянки, яка згідно з технічною документацією державного інституту «Укррибпроект» розташована на території садового товариства «Сад-будівник» за адресою: АДРЕСА_2. Площа земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні позивача, становить 560,24 кв.м., про що вказано в п. 2 договору про вилучення земельної ділянки.

Згідно з абз. 4 п. 1 договору перелік об'єктів, що підлягали вилученню у ОСОБА_2 разом із земельною ділянкою, визначені у звіті про оцінку земельної ділянки з поліпшенням, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та визначення розміру збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення земель, складеному за результатами експертної грошової оцінки земельної ділянки з поліпшенням, яка проводилась ТОВ «Європейський центр консалтингу та оцінки».

За укладеним договором, ОСОБА_2 надала згоду на вилучення в неї для суспільних потреб земельної ділянки, якою вона користувалася та іншого майна, що на ній знаходиться, за умови надання їй компенсації у вигляді повної компенсації за землю, будинки, споруди, зелені насадження та інші витрати, а Комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» зобов'язалося виконати зазначені умови договору.

Відповідно до п. 5 договору розмір компенсації дорівнював сумарній вартості об'єктів, визначених у звіті та становить 816 644,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до п. 7 договору виплата компенсації, передбаченої п. 5 договору, здійснюється Дирекцією по мірі надходження коштів бюджетного фінансування, але не пізніше терміну дії акту комісії (дванадцять місяців з дня його затвердження), шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок, відкритий ОСОБА_2

Розмір відшкодувань ОСОБА_2, визначений в акті комісії Київської міської державної адміністрації по вирішенню земельних та майнових питань про надання садівникам компенсації за знесення садових ділянок, що попадають в зону будівництва Подільського мостового переходу від 17 травня 2012 року № 41.

Проте, кошти за договором ОСОБА_2 не були виплачені.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо або утриматись від певної дії, а кредитор має право змагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього кодексу, зокрема з договорів та правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк чи термін.

Акти комісії Київської міської державної адміністрації з вирішення земельно-майнових питань з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 17 травня 2012 року № 41, затверджений розпорядженням Київської міської державної адміністрації 12 червня 2012 року № 994.

Отже, строк сплати грошової компенсації ОСОБА_2, передбаченої п. 5 договору, сплив через 12 місяців після затвердження акту.

19 вересня 2013 року між КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» та ОСОБА_2 укладена додаткова угода № 1 до договору від 08 серпня 2012 року, відповідно до якої строк дії акта комісії Київської міської державної адміністрації по вирішенню земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 17 травня 2012 року № 41 подовжено до 31 грудня 2013 року.

Проте, відповідач у порушення вимог чинного законодавства та взятих на себе зобов'язань згідно з договором про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу від 08 серпня 2012 року та додаткової угоди № 1 від 19 вересня 2013 року до нього, у зазначений строк виплату компенсації не здійснив, грошові кошти на банківський рахунок ОСОБА_2 не перерахував.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійсни ти свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ст. 631 ЦК України).

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За правилами ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), в результаті чого настають правові наслідки, у тому числі відшкодування збитків та моральної шкоди.

У зв'язку із викладеним суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення грошової компенсації відповідно до п. 5 договору в сумі 816 644,00 грн. без ПДВ.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню, починаючи з квітня 2014 року по серпень 2018 року включно, інфляційне збільшення заборгованості в сумі 1 074 330,40 грн. та 3% річних від загальної суми заборгованості у розмірі 106 924,00 грн. котрі розраховані позивачем у позовній заяві та даних на спростування вказаних сум відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З урахуванням наведеного позовні вимоги на суму 1 225 234,48 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за розрахунком, наведеним представником позивача у позовній заяві, з яким погоджується суд.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збій у розмірі 8 810,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 527, 530, 550, 551, 610, 611, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва» про стягнення заборгованості- задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва» (01014, м. Київ, вул. Петра Болбочана, 6, ) на користь ОСОБА_2 (02098, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) заборгованість у розмірі 3 223 132,88 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 8 810,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. А. Писанець