Постанова

Іменем України

10 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 696/126/18

провадження № 61-41708св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,

учасники справи:

заявник - заступник керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Кам'янської міської ради Черкаської області,

заінтересована особа - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 19 лютого 2018 року в складі судді Шкреба В. В. та на постанову апеляційного суду Черкаської області від 27 червня 2018 року в складі колегії суддів: Бондаренка С. І., Вініченка Б. Б., Храпка В. Д.,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2018 року заступник керівника Смілянської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Кам'янської міської ради Черкаської області з заявою про визнання спадщини відумерлою. В обґрунтування заяви зазначав, що 20 березня 2016 року помер ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: будинок АДРЕСА_1. Спадкоємці майна померлого відсутні. Посилаючись на те, що Кам'янська міська рада Черкаської області, як орган місцевого самоврядування не звернулась до суду із завою про визнання спадщини відумерлою та передачі її територіальній громаді, що дає підстави вважати, що вона неналежним чином здійснює захист інтересів держави, прокурор просив визнати спадщину відумерлою та передати будинок №68 на вул. Л.Толстого, в м. Кам'янка Черкаської області у власність територіальної громади м. Кам'янка в особі Кам'янської міської ради.

Рішенням Кам'янського районного суду Черкаської області від 19 лютого 2018 року заяву задоволено. Визнано спадщину - будинок АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_5 відумерлою. Передано у власність територіальної громади м. Кам'янка в особі Кам'янської міської ради зазначений будинок. Вирішено питання розподілу судових витрат. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки після смерті ОСОБА_5 спадкоємці за заповітом та законом відсутні, є підстави для визнання спадщини відумерлою.

ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу на зазначене судове рішення, посилаючись на те, що вона є спадкоємицею за заповітом, тому підстави для визнання спадщини відумерлою відсутні.

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 27 червня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що рішенням суду, яке набрало законної сили, заповіт ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 скасовано, тому підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

У серпні 2018 року ОСОБА_4 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви. Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не залучили її до участі у справі та вирішив питання про її права та обов'язки. Апеляційний суд помилково вважав, що звернення до нотаріуса не свідчить про наявність права на спадкування, а його посилання на рішення суду в іншій справі є безпідставним.

Ухвалою Верховного Суду від 13 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

07 вересня 2018 року від Прокуратури Черкаської області до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, який мотивований тим, що оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому касаційна скарга підлягає відхиленню.

21 серпня 2018 року справа надійшла до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суди встановили, що 20 березня 2016 року помер ОСОБА_5, якому на підставі свідоцтва про право власності належав будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Кам'янського районного суду Черкаської області від 31 жовтня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Черкаської області від 09 січня 2018 року, відмовлено ОСОБА_4 в задоволенні позову про визнання права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 на вказаний будинок.

Зазначеним рішенням установлено, що нотаріус відмовив ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, а заповіт померлого на користь ОСОБА_4 скасовано. Крім того, ОСОБА_4 не надала належних та допустимих доказів того, що вона може вважатись спадкоємцем за законом, оскільки не довела, що постійно проживала з ОСОБА_5 та вела з ним спільне господарство.

Установивши, що спадкоємці померлого за заповітом та за законом відсутні, суд першої інстанції задовольнив заяву заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури, визнав зазначений будинок відумерлою спадщиною та передав її територіальній громаді м. Кам'янка Черкаської області.

У травні 2018 року ОСОБА_4 оскаржила рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що суд першої інстанції не залучив її до участі у справі, в той час як вона є спадкоємцем за заповітом, який ОСОБА_5 склав на її ім'я 13 жовтня 2015 року.

Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у ОСОБА_4 права на спадкування за законом, оскільки вона не належить до кола спадкоємців померлого ОСОБА_5, а сам по собі факт її звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не дає підстав уважати її спадкоємцем.

Доводи касаційної скарги про те, що заявника не залучили до участі у справі та вирішили питання про її права та обов'язки, не заслуговують на увагу, оскільки питання про право на спадщину ОСОБА_4 вирішено судом, про що постановлено відповідне рішення, яке набрало законної сили.

Інші доводи касаційної скарги були предметом розгляду апеляційного суду та їм надана відповідна оцінка.

Суди розглянули дану справу в межах заявлених позивачем вимог, на підставі наданих сторонами доказів та з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 409 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 19 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 27 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.І. Крат