РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі

головуючого судді Вітера І.Р.,

при секретарі Корніюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. З відповідачем у справі вона перебувала у шлюбі, який на даний час розірвано. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22 червня 2009 року стягнуто з ОСОБА_2, в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 250 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

На день звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, їхньому сину було один рік, на даний час йому виповнилось 10 років, а тому на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання сина, оскільки зросли ціни на продукти харчування, одяг, підручники і інші необхідні товари та предмети, які необхідно купувати для потреб дитини.

Через збільшення прожиткового мінімуму, а відповідно й витрат на утримання дитини, змушена звернутися до суду та просити збільшити розмір стягуваних із відповідача аліментів із 250 гривень до 1500 гривень.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, до суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з вищенаведених підстав, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в призначене судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про вручення йому судових викликів. Можливість подання відзиву щодо позовних вимог відповідач також проігнорував.

Суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин.

З урахуванням положень ст. ст.128-131, 223, 280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу по суті заочно за відсутності позивача та відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.192 Сімейного кодексу України (далі - СК України), розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із положеннями ч.7, 8 ст.7 СК України, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі - позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є батьками неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується наявною копією свідоцтва про народження останньої серії НОМЕР_3.

Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22 червня 2009 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 250 гривень щомісячно починаючи з 13 травня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено вимогами ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки з моменту постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, витрати на утримання такої збільшилися, вимоги позивача щодо збільшення розміру стягуваних аліментів є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років суттєво збільшився, і дохід отримуваний позивачем не дає їй змоги належним чином забезпечити утримання дитини.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року № 2246-VIII установлено розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2018 році, зокрема для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень.

Крім того, суд враховує ті обставини, що в державі постійно відбувається ріст цін як на продукти харчування, так і на побутові речі, одяг, взуття, що суд визнає загальновідомим фактом, а тому таким, що додаткового доказування не потребує. В зв'язку з чим, даний факт також розцінює як обставину збільшення витрат, які несе позивач на утримання неповнолітніх дітей.

Враховує суд і те, що, неповнолітній син проживає з матір'ю, яка в зв'язку з цим самостійно несе також і додаткові витрати на дитину, витрати щодо належного утримання місця проживання дитини.

А тому, приходить до висновку, що в даному випадку розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, а обов'язок батьків щодо утримання дітей є однаковим для обох. І враховуючи норми закону, за якими він постійно збільшується, вважає за можливе визначити такий у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, таким чином задовольнивши збільшені позовні вимоги повністю.

В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Керуючись ст.180-183, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 273,280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Збільшити розмір аліментів стягуваних відповідно до рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22 червня 2009 року та стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця та жителя с. Зелена Кельменецького району Чернівецької області, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 (однієї тисячі п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 704 (сімсот чотири) гривень 80 коп. судового збору на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Головуючи /-/підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер