Справа № 2/756/516/18
РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Васалатія К.А.

за участі секретаря Бондаренко Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, ГТУЮ у м. Києві, про визнання права власності на 1/6 частину квартири в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік - ОСОБА_4, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, та після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді автомобіля, грошових вкладів та 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, яка належала йому на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 20 листопада 1995 року Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва, згідно з розпорядженням №277 від 20.11.1995 року, зареєстрованого в установленому порядку в БТІ м. Києва 28.11.1995 року за №755.

Як вказує позивач, ринкова вартість АДРЕСА_1 становить 1430000 грн., відповідно вартість 1/6 частини квартири становить 238333 грн. Зазначає, в установлений законом строк вона звернулася до 11-ої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 та 24.05.2016 р. позивачу були видані свідоцтва про право власності на спадщину за законом лише на ? частину автомобіля та на ? частину грошових вкладів, які зберігалися в банках України, а у видачі свідоцтва на 1/6 частини спірної АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4 позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно.

Також позивач зазначає, що надати оригінал правовстановлюючого документу на спадкову квартиру вона не має можливості, оскільки всі документи знаходяться у дочки спадкодавця - відповідача ОСОБА_2, яка не бажає надати його державному нотаріусу. Також по цій же причині позивач не може замовити та отримати технічний паспорт на квартиру, та в неї взагалі не має ніяких документів, що стосуються квартири і отримати їх не може, оскільки не являється її співвласником та в ній не зареєстрована.

Тому посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/6 частини АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги збільшила на суму 10000 грн. моральної шкоди, заподіяної діями відповідача до подачі та під час слухання справи у суді. При цьому під час судових дебатів підтримала тільки позовну вимогу щодо право власності на спірну квартиру.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечувала з мотивів, що позивач ніякого відношення до майна її батька не має. При цьому майже в усіх судових засідань вчиняла істерику, мотивуючи це тим, що вона необізнана в юриспруденції та їй не відомо її процесуальні права.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов'язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи.

Ст. 44 ЦПК України зазначає, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Третя особа № 1 - ОСОБА_3 у судовому засiданнi також позов не визнала та підтримала пояснення відповідача.

Судом у відповідності до ст. 44 УЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) дії відповідача ОСОБА_2 та 3 особи № 1 - ОСОБА_3 буди визнані зловживанням процесуальними правами у зв'язку із їх поведінкою у судовому засіданні.

Представник ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини, що викладені нижче.

Як з'ясував суд 21.01.2000 р. ВРАГС Ватутінського РУЮ в м. Києві зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 6).

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як з'ясував суд, ІНФОРМАЦІЯ_3. помер чоловік позивача ОСОБА_4 та батько відповідача ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 09 листопада 2015 року Серія НОМЕР_3, яке видано виконкомом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, а/з № 123 (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно у вигляді автомобіля, грошових вкладів та 1/3 частини АДРЕСА_1, яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 20.11.1995 р. Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва, згідно з розпорядженням № 277 від 20.11.1995 р., зареєстрованого в установленому порядку в БТІ м. Києва 28.11.1995 р. за № 755.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, позивач ОСОБА_1 в установлений законом строк звернулась до 11-ої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та 24.05.2016 р. їй та відповідачу були видані свідоцтва про право власності на спадщину за законом лише на ? частину автомобіля (а.с. 8) та на ? частину грошових вкладів, які зберігалися в банках України (а.с. 10), а у видачі свідоцтва на 1/6 частини спірної квартири було відмовлено у зв'язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно.(а.с. 12).

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з пояснень сторін, позивач та відповідач надати суду оригінал правовстановлюючого документу на спадкову квартиру не мають можливості, оскільки існує тільки дублікат правовстановлюючого документу, так як відповідач втратила усі документи та в них існує описка щодо її імені.

Таким чином суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо право власності на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди, суд з'ясував наступне.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичний чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд при вирішенні питання про стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди на користь позивача ОСОБА_1, враховує той факт, що причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача, як доньки померлого ОСОБА_4, яка на свій розсуд робить «усе можливе», щоб не віддавати майно, яке вважає «своїм» та станом здоров'я позивача ОСОБА_1, яка на свій розсуд вважає, що такі дії відповідача наносять їй моральну шкоду, не має, а тому з цих підстав та те, що під час судових дебатів позивач не підтримала позовну вимогу про стягнення моральної шкоди,, відмовляє у задоволенні такої вимоги.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у сумі 2383 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 316, 328, 334, 356, 392, 1222, 1223, 1261 ЦК України, ст. 15, 16, 526, 530, 631, 1049, 1050 ЦК України, ст. 12, 19, 42, 81, 89, 141, 263, 265, 280-282, 354 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (і.к. НОМЕР_1) право власності на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_4 1950 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 (і.к. НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (і.к. НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 2383 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: К.А. Васалатій