Провадження № 2/761/3362/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарях Голопич Н.Р., Горюк В.А.,

за участі представника позивача Івченко С.Л.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкової І.О. до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи вимоги наступним. 31.01.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством КБ «Надра», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір «Автопакет» № 26/1-2/2007/978-ПК/2 за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 143 000,00 Євро із розрахунку 12,99% річних строком до 31.01.2014 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у період на залишок заборгованості. 30.12.2014 року між сторонами укладено додатковий договір про внесення змін і доповнень до кредитного договору № 4, яким внесено зміни до дату остаточного повернення кредиту на 31.01.2017 р., доповнено договір графіком платежів та внесено інші зміни. Станом на 15.02.2017 року за відповідачем наявна заборгованість по кредитному договору у розмірі 84 288,94 Євро, яка складається з непогашеного кредиту у розмірі 53 104,10 Євро; несплачених відсотків у сумі 14 871,78 Євро; несплаченої пені у розмірі 16 313,06 Євро. За курсом НБУ станом на 15.02.2017 р. розмір заборгованості становить 2 348 219,53 грн. Зважаючи на викладене з огляду на невиконання належним чином умов кредитного договору Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра» Стрюкова І.О. просить суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором «Автопакет» № 26/1-2/2007/978-ПК/2 від 31.01.2007 р. у розмірі 67 975,88 Євро та 471 886,58 грн. та покласти на відповідача судові витрати.

Представником відповідача надійшли заперечення на позов де зазначено наступне. Позивачем надано відповідачу грошові кошти у розмірі 404 000,00 грн., які у встановленому законом порядку. Надані представником позивача матеріали не містять жодного доказу наявної заборгованості.

У зв»язку із набранням чинності змін до ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) в судовому засіданні 16.05.2018 року вирішено питання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Під час проведення підготовчого засідання, до розгляду справи по суті учасниками справи клопотання не заявлялись.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення вимог, оскільки ОСОБА_4 напікали не укладав з банком зазначений у позові договір. Грошові кошти отримані в банку у розмірі 404 000,00 грн. повернуті. Доказів існування будь - якої заборгованості відсутні.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, отримані докази суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як свідчать надані позивачем документи між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 26/1-2/2007/978-ПК/2 за умовами якого банк взяв на себе зобов»язання надати відповідачу грошові кошти у розмірі 143 000,000 Євро у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру строком на 84 місяці до 31.01.2014 р. для придбання транспортного засобу.

30.12.2014 р. між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_4 укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень № 4 до кредитного договору № 26/1-2/2007/978-ПК/2 , яким, зокрема, було встановлено строк повернення кредиту на 31.01.2017 р., доповнено договір графіком платежів.

За приписами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Представник позивача зазначає, що у зв»язку із невиконанням взятих на себе зобов»язань за кредитним договором за відповідачем виникла заборгованість, яка станом на 15.02.2017 р. становить 84 288,94 Євро, що в гривневому еквіваленті складає суму у розмірі 2 438 219,53 грн.

Представник відповідача вказує, що кошти які отримані за договором становили суму у розмірі 404 000,00 грн. заборгованість повернута.

За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як свідчать матеріали справи, і не заперечується представником відповідача, 04.06.2015 р. Правлінням НБУ винесено постанову «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», внаслідок чого 15.06.2015 р. Виконавчою дирекцією Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи на здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Надра».

28.04.2016 р. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 616 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та делегування повноважень ліквідатора».

Так Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюковою І.О. до матеріалів позову долучено копію кредитного договору № 26/1-2/2007/978-ПК/2 від 31.01.2007 р., копію додаткового договору про внесення змін та доповнень № 4 до Кредитного договору № 26/1-2/2007/978-ПК/2 від 31.01.2007 р., графік погашення кредиту, заяву про продаж іноземної валюти від 01.02.2007 р. на суму 143 000,00 Євро.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, згідно до ст. 79 ЦПК України.

В свою чергу положеннями ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так беручи до уваги предмет спору, доказуванню підлягає як сам факт невиконання належним чином умов договору боржником так і розмір заборгованості, що утворився у зв»язку з таким неналежним виконанням.

Приймаючи рішення по суті спору, суд має зазначити про застосування положень цивільного процесуального законодавства щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства.

Слід зазначити, що сторони за час перебування справи в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва не були позбавлені можливості знайомитись з матеріалами справи, надавати докази.

З дня постановлення ухвали мали можливість скористатися правами передбаченими ЦПК України у новій редакції.

Представником відповідача не заперечувалась обставина укладання договору, проте він зазначив, що грошові кошти отримані ОСОБА_4 отримані за договором повернуті в повному обсязі.

Як свідчать умови договору, відповідач взяв на себе зобов»язання щомісячно, в термін до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, сплачувати обов»язковий платіж в погашення кредиту в сумі 1 705,00 Євро та нараховані відсотки, в валюті наданого кредиту (п. 2.2. договору).

30.12.2014 р. сторони домовились, і це викладено у додатковому договорі про внесення змін та доповнень № 4, що повернення кредиту та сплата відсотків за договором здійснюється позичальником у валюті кредиту шляхом внесення готівки або перерахування коштів на транзитний рахунок в банку (п. 2.2.5.).

При цьому, як свідчить текст Додаткового договору - «транзитний рахунок» - рахунок № НОМЕР_1 відкритий в Банку.

Позивачем на підтвердження вимог щодо неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов»язань надано розрахунок заборгованості ОСОБА_4 за договором № 26/1-2/2007/978-ПК/2 від 31.01.2007 р.

Разом з тим, зазначений документ не може бути покладений в основу рішення, оскільки останній не містить підпису уповноваженої особи, не є завіреним належним чином.

Виписка по транзитному рахунку, відкритому позичальнику Банком, позивачем не надавалась.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_4 умов кредитного договору та доказів, які з урахуванням періоду невиконання зобов»язань, містили б належні відомості про розмір заборгованості.

Зважаючи на вищенаведене підстави для задоволення заявлених вимог відсутні.

За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2-5,11-13,141,196,200,258,259,263,268,352,354 ЦПК України, ст.ст. 525,526,1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкової І.О. до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Судові витрати відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України не стягуються.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.10.2018 року.

Суддя: