Справа № 175/2169/18
Провадження № 2/175/707/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

17 жовтня 2018 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Іщенко Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення боргу, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 524 400 грн. боргу за договором позики.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 23 квітня 2017 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за яким відповідач взяв у нього в борг 20000 доларів США, які зобовязався повернути до 23 квітня 2018 року, на підтвердження чого надав йому розписку. У встановлений строк відповідач грошові кошти не повернув, а тому він звернувся до суду з даним позовом.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до ст. 130 ЦПК України, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.25), а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Відзив на позов від відповідача до суду не надходив.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі та на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Встановлено, що 23 квітня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики грошових коштів підтверджений розпискою (а.с.8), за яким відповідач взяв в борг у позивача грошові кошти у розмірі 20 000 доларів США, та зобовязався повернути борг в строк до 23 квітня 2018 року. Вищевказаний договір позики (розписка) підписаний відповідачем, отже між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики, що свідчать про укладення такого договору відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України.

В забезпечення прийнятих на себе зобовязань, ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 оригінали Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17 грудня 2008 року (а.с.10) та Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19 березня 2009 року (а.с.11) - житловий будинок загальною площею 67,5 кв.м., що розташований по вул. Пролетарська, буд. 22-а в с. Любимівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Як слідує зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 527 ЦК України, передбачено зобов'язання боржника виконати свій обов'язок, а кредитора - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов'язанні вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Крім того, відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргових документів у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Отже факт знаходження боргового документу оригіналу розписки у ОСОБА_1, свідчить про невиконання із сторони ОСОБА_2 своїх боргових зобов'язань.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про доведений факт щодо наявності заборгованості по договору позики (розписки) від 23 квітня 2017 із сторони ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 Відповідач грошові кошти у повному обсязі позивачу не повернув, а тому суд прийшов до висновку, що основний борг по договором позики (розпискою) складає 20000 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ (а.с.9) становить 524400 грн., які необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави повинно бути стягнено судовий збір в сумі 5244,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 527, 545, 1046, 1049 ЦК України, ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263-266, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 23 квітня 2017 року у розмірі 524400 (пятсот двадцять чотири тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 5244,00 (пять тисяч двісті сорок чотири) грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Озерянська Ж.М.