Справа № 646/8807/17
№ провадження 2/646/548/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.18 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

за участю секретаря Маркової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту спільного проживання, про визнання права власності в порядку спадкування заповітом,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про встановлення юридичного факту спільного проживання та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом посилаючись на те, що в АДРЕСА_1 розташоване домоволодіння, яке складається з житлових будинків літ. «Д-1» та літ. «В-1» з прибудовами та надвірними будівлями. За даними КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» зазначене домоволодіння не зареєстровано, але заінвентаризовано. Забудова будівель відбувалася ОСОБА_3 у зв'язку з наданням гр. ОСОБА_4 земельної ділянки АДРЕСА_1 та його згодою на будівництво.

На зведені будівлі за заявою ОСОБА_3 виготовлений технічний паспорт. В матеріалах інвентаризаційної справи вона значиться власником. Таким чином, спадщина складається з житлового будинку літ. «Д-1» (прим. 3-2,3-3,3-6), житлової прибудови літ. «Д1-1» (прим. 3-4,3-5), частини прибудови літ. «д» ( прим. IV) загальною площею 44,9 кв.м, житловою площею 38,0 кв.м; житлового будинку літ. «В-1» (прим. 2-2, 2-3, 2-4, II) житловою площею 18,6 кв.м, загальною площею 26,8 кв.м та сараю літ. «Х».

За роки проживання у збудованому домоволодінні ОСОБА_3 неодноразово зверталась у адміністративні органи з питання збереження зведених нею будівель та оформлення права власності на них. Вона сплачувала за зведені будівлі всі необхідні платежі і, навіть, отримувала субсидії ( на доказ того надані відповідні документи). Пізніше за станом здоров'я ОСОБА_3 не мала змоги займатись питанням оформлення своїх прав. Позивач зазначає, що вона постійно знаходилась поруч з матір'ю, проживала з нею, доглядала, оскільки друга дитина матері ОСОБА_2 ( до шлюбу ОСОБА_3) - відповідач у справі мешкає дуже далеко від нас в Іркутській області. Так питання оформлення документів відійшло на другий план.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла, про що є відповідний запис про смерть. Похованням займалася вона - позивач.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з зазначеного вище домоволодіння та за життя на випадок своєї смерті ОСОБА_3 склала заповіт, який посвідчено 22 травня 2002 року державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори, р.№ 1-735, згідно якого частину житлового будинку по АДРЕСА_1 заповідала позивачу - ОСОБА_1

Позивач зазначає, що спадщину прийняла, оскільки проживала фактично з померлою на час смерті. Крім того, після смерті матері вона, також, залишилась мешкати в домоволодінні, що є спадщиною, всі роки підтримує технічний стан будівель, обробляє земельну ділянку, сплачує необхідні платежі.

З метою оформлення спадщини, вона виготовила технічний паспорт, отримала технічний висновок про стан будівельних конструкцій будівель за зазначеною вище адресою.

У той самий час, оформити свої спадкові права позивач не може, оскільки належним чином не оформлена власність самою спадкодавцем.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась. Представник позивача звернулась з заявою про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про слухання справи повідомлена належним чином, звернулась з заявою про слухання справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

судом встановлено, що в АДРЕСА_1 розташоване домоволодіння, яке зведено ОСОБА_3 та складається з житлових будинків літ. «Д-1» та літ. «В-1» з прибудовами та надвірними будівлями. За даними КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» зазначене домоволодіння не зареєстровано, але заінвентаризовано. Забудова будівель відбувалася у зв'язку з наданням гр. ОСОБА_4 земельної ділянки АДРЕСА_1 (договір зареєстрований 25.06.1927 в міському комунальному господарстві під № 1290 частина 13 та посвідчений державним нотаріусом першої Харківської державної нотаріальної контори за реєстраційним номером 3314) та його згодою на будівництво, наданою ОСОБА_3 та іншим забудовникам: ОСОБА_5, ОСОБА_6, тощо.

На зведені будівлі за заявою ОСОБА_3 виготовлений технічний паспорт. В матеріалах інвентаризаційної справи вона значиться власником. Таким чином, спадщина складається з житлового будинку літ. «Д-1» (прим. 3-2,3-3,3-6), житлової прибудови літ. «Д1-1» (прим. 3-4,3-5), частини прибудови літ. «д» (прим. IV) загальною площею 44,9 кв.м, житловою площею 38,0 кв.м; житлового будинку літ. «В-1» (прим. 2-2, 2-3, 2-4, II) житловою площею 18,6 кв.м, загальною площею 26,8 кв.м та сараю літ. «Х».

Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН АЗ. 1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється:

- по об'єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведеного нормативного акту, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Суду надані докази звернень ОСОБА_3 в адміністративні органи з питання збереження зведених нею будівель та оформлення права власності на них. Вона сплачувала за зведені будівлі всі необхідні платежі, отримувала субсидії, про що, також, надані відповідні докази.

Позивач зазначає, що стан здоров'я не дав змоги її матері закінчити оформлення своїх прав. Вона - позивач проживала з матір'ю, постійно знаходилась поруч з нею - доглядала, оскільки інших родичів поруч не було.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла, про що суду наданий відповідний запис про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з зазначеного вище домоволодіння на яке за життя на випадок своєї смерті ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 22 травня 2002 року державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори, р. № 1-735, згідно якого домоволодіння по АДРЕСА_1 заповідала своїй дочці ОСОБА_1 та яке остання фактично прийняла, що підтверджується наданим суду актом з місця проживання, складеним сусідами, іншими зазначеними вище доказами.

Згідно п.п.1). п.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї ж статті визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідні вказівки з цього приводу дав і Пленум Верховного суду України в постанові № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Також суд виходить з того, що спірне домоволодіння побудоване за життя ОСОБА_3 ще у 1929-1955 років. Відповідно до статті 86 ЦК Української РСР, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

За Указом від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Отже, оскільки спірний будинок було збудовано у 1927 році, то державна реєстрації прав на нього не була обов'язковою, а відтак виникнення права власності на нього не залежить від державної реєстрації.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини, на які ОСОБА_1 посилалася у своєму позові.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 8, 263-265, 315, 316 ЦПК України, статтями 1216,1217, 1218, 1234, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення: ОСОБА_1 на час смерті матері ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 року, постійно мешкала з останньою за адресою АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ. «Д-1» (прим. 3-2,3-3,3-6), житлової прибудови літ. «Д1-1» (прим. 3-4,3-5), частини прибудови літ.«д» (прим. IV) загальною площею 44,9 кв.м, житловою площею 38,0 кв.м; житлового будинку літ.«В-1» (прим. 2-2, 2-3, 2-4, II) житловою площею 18,6 кв.м, загальною площею 26,8 кв.м, та сараю літ.«Х», розташоване по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В.А. Єжов