Постанова

Іменем України

30 жовтня 2018 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/1301/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Махлай Л.Д., Кравець В.А.,

за участю секретаря: Синявського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва

в складі судді Саламон О.Б.

від 16 серпня 2018 року

про відмову у відкритті провадження

у справі № 754/1095/18 Деснянського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Вишенківської сільської ради «Добробут-Гарант»,

третя особа - Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації,

про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект»), Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Вишенківської сільської ради «Добробут-Гарант» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що між нею та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту, на забезпечення виконання зобов'язань за яким укладено договір іпотеки, за умовами якого в іпотеку передано належну їй на праві власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначала, що в серпні 2018 року шляхом моніторингу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно довідалась про те, що згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» м. Київ ОСОБА_2 від 09.08.2018 право власності на спірну квартиру зареєстровано за ТОВ «Кей-Колект».

Посилаючись на те, що дії державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Вишенківської сільської ради «Добробут-Гарант» в частині перереєстрації права власності на квартиру за ТОВ «Кей-Колект» є неправомірними, оскільки між ТОВ «Кей-Колект» та ПАТ «УкрСиббанк» не укладався окремий договір, та відповідно до Закону України «Про іпотеку», передача права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя в рахунок виконання основного зобов'язання у позасудовому порядку можлива лише на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Крім цього, щодо підсудності спору зазначила, що спірні правовідносини виникли між сторонами у зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань і реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки, а тому вважає що існує спір про право цивільне, що виключає можливість розгляду справи за правилами адміністративного судочинства.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року відмовлено у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивачка звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилалась на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, суд дійшов помилкового висновку про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки позовні вимоги стосуються правочину, що регулює право власності та інші майнові права на предмет нерухомості.

Зазначала, що відносини, які виникли між сторонами не містять публічно-правової складової, а мають виключно приватно-правовий характер, оскільки оскарження державної реєстрації про право власності на нерухоме майно може вплинути саме на майнові права особи, якій це майно належить.

За наведених обставин просила скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 16.08.2018 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідачі та третя особа своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористались.

Представник позивача - ОСОБА_3 в судовому апеляційну скаргу підтримала з підстав, наведених в ній та просила задовольнити.

Відповідачі та третя особа, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання своїх представників не направили, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідачів та третьої особи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.02.2008 між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 (далі - Кредитний договір) у іноземній валюті, за умовами якого позичальнику надано кредит у сумі 150 000, 00 доларів США для придбання житла.

В забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором, між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір іпотеки № 76546, за умовами якого в іпотеку передано квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

12.12.2011 між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей Колект» укладено договір факторингу № 1, за умовами якого право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Кей Колект».

Рішенням державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант», ОСОБА_2 зареєстровано право власності на спірну квартиру за ТОВ «Кей-Колект».

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 вказувала на те, згідно умов іпотечного договору позасудове врегулювання можливе шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання виключно на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотеко держателя, який не було укладено.

Зазначала також, що спір спрямований на захист її цивільних прав щодо володіння квартирою, а повноваження Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Вишенківської сільської ради «Добробут-Гарант» щодо здійснення реєстрації прав власності в даному випадку спрямовані на виникнення або припинення такого цивільного права.

Аналіз фактичних обставин справи дає підстави колегії суддів вважати, що між учасниками справи виник спір про право цивільне, зокрема, правовідносини які виникли між сторонами у зв'язку із невиконанням договірного зобов'язання і реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки (квартири).

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 5 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

За правилами ч. 1, ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовну вимогу тим, що між нею та ТОВ «Кей-Колек» виникли цивільно-правові відносини, а саме з приводу укладання договору про надання споживчого кредиту та договору іпотеки, а також щодо реєстрації права власності на належну їй квартиру.

З огляду на те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини виникли між учасниками у зв'язку із невиконанням договірних зобов'язань і реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки, а отже існує спір про право цивільне, що виключає можливість розгляду справи за правилами адміністративного судочинства, а тому спір має вирішуватися судом за правилами ЦПК України.

Таким чином між сторонами існує спір про право цивільне, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції наведених обставин та положень закону не врахував, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження з підстав, передбачених до п. 1. ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Враховуючи наведене, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження є безпідставною та перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Натомість колегія суддів не приймає до уваги посилання на постанови Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 817/1048/16 та від 17.04.2018 у справі № 815/6956/15, оскільки правовідносини у цих справах судами та у справі, яка переглядається, судами встановлено інші обставини.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 379, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2018 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді Л.Д. Махлай

В.А.Кравець