Справа № 350/1798/15-ц
Провадження № 22-з/779/34/18
Головуючий у 1 інстанції Пулик М.В.
Суддя-доповідач Максюта
18 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:
суддів: Максюти І.О., Матківського Р.Й., Фединяка В.Д.
з участю секретаря Возняк В.Д.,
розглянувши заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення процентів за користування коштами та трьох процентів річних за договором позики,
В порядку п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду Апеляційним судом Івано-Франківської області.
В грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення процентів за користування коштами та трьох процентів річних за договором позики.
Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2016 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1,жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2, жителя АДРЕСА_2, проценти за користування коштами за період з 17 лютого по 30 червня 2013 року у розмірі 332,4 доларів США (триста тридцять два долари США сорок центів), що еквівалентно по курсу НБУ 8725,42 грн (вісім тисяч сімсот двадцять п»ять гривень сорок дві копійки) та кошти за порушення грошового зобов'язання як три проценти річних від простроченої суми за період з 09 червня по 22 грудня 2015 року у розмірі 27,68 доларів США (двадцять сім доларів США шістдесят вісім центів), що еквівалентно по курсу НБУ 726, 60 грн (сімсот двадцять шість гривень шістдесят копійок), а всього 360,08 доларів США (триста шістдесят доларів США нуль вісім центів), що еквівалентно по курсу НБУ 9452,02 грн (дев»ять тисяч чотириста п»ятдесят дві гривні нуль дві копійки), а також компенсацію судових витрат у розмірі 95,36 гривень. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. (а.с.183-188)
У судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 заперечував щодо ухвалення додаткового рішення, мотивуючи тим, що правовідносини не виникли із договору позики, а стосувалися купівлі-продажу автомобіля.
Позивач та його представник у судове засідання не з»явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов'язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула заяву за відсутності позивача та його представника.
Вислухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 (апелянта по справі) , перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення в порядку ст.270 ЦПК України, виходячи з наступного.
Відповідно до п.3 ч.1,ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання,не перешкоджає розгляду заяви.
У п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що позивачем у позовній заяві з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с.23-26) ставилось питання про стягнення 3% річних від простроченої суми за період з 01.07.2013р. по 10.11.2013 року в розмірі 133, 00 доларів США, та з 09.06.2015 року по 16.07.2015 року в розмірі 37,24 доларів США та з 17.07.2015р. по 27.12.2015р. у розмірі 119,72 доларів США згідно частини 2 статті 625 ЦК України.
Отже, обґрунтовуючи судове рішення, з врахуванням заявлених позовних вимог та представлених позивачем доказів щодо сплачених сум на виконання зобов»язання, яке виконувалося у примусовому порядку і оплата вносилася нерівними частинами у різний період часу, а також з урахуванням обставин, встановлених рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 25.01.2016р., яким уже стягнуто 3% річних з відповідача на користь позивача за період з 11.11.2013р. по 08.06.2015р., апеляційним судом встановлено, що позивач також має право на стягнення з відповідача коштів як 3% річних за період прострочення грошового зобов'язання з 01.07.2013 року по 11.11.2013 року, виходячи із розрахунку 12 200 доларів США х 134х3/100/365 = 134,37 доларів США, що еквівалентно на день розгляду справи (за курсом НБУ долара до гривні 26,249754 грн за 1 долар) 3527,18 грн.
Однак, резолютивна частина постанови апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 липня 2018 року не містить вирішення частини позовної вимоги про стягнення 3% річних за період з 01.07.2013 року по 11.11.2013 року.
Враховуючи вимоги цивільного процесуального законодавства України щодо повноти рішення суду, тобто вирішення усіх позовних вимог та усіх питань, пов»язаних із розглядом спору, відповідності мотивувальної частини рішення резолютивній, приймаючи до уваги, що способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення, тому апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1,жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2, жителя АДРЕСА_2 кошти за порушення грошового зобов'язання як три проценти річних від простроченої суми за період з 01.07.2013 року по 11.11.2013 року в розмірі 134,37 (сто тридцять чотири доларів США тридцять сім центів), що еквівалентно на день розгляду справи (за курсом НБУ долара до гривні 26,249754 грн за 1 долар) 3527,18 грн. (три тисячі п»ятсот двадцять сім гривень вісімнадцять копійок).
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст додаткової постанови виготовлений 21 вересня 2018 року.
Судді: І.О. Максюта