РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018

м.Харків

Справа № 639/2444/18

2/639/1338/18

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Тущенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Харківської міської ради, треті особи-ОСОБА_2, П'ята Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади м.Харкова в особі Харківської міської ради, треті особи-ОСОБА_2, П'ята Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 30/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

У обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за договором дарування, посвідченого 14.11.1996 р., ОСОБА_3 належить 30/100 частини домоволодіння. Позивач прийняв спадщину, проте позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки майно, зазначене в договорі дарування було фактично знесено, а саме житловий будинок літ. Б-1 житловою площею 34,1 кв.м., сараї літ. «Д», літ.«И», вбиральні літ. «Ж», літ.»К», про що вказано в інформаційній довідці ПП «Міський центр нерухомості» від 25.04.16 р. за № 2016/250.

За повідомленням П'ятої Харківської державної нотаріальної контори, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину лише на майно, яке підлягає реєстрації, після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві на день його смерті, а за поданими документами право власності на фактичне в наявності майно не співпадає з юридичним, тому для оформлення своїх спадкових прав ОСОБА_1 рекомендовано було звернутися до суду.

Представник відповідача-Територіальної громади м.Харкова в особі Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином, надав відзив , в якому висловив свої заперечення проти позову та мотивував їх тим, що житловий будинок має самовільно побудовану прибудову літ. «а5» до житлової будівлі літ. «А-1», земельна ділянка під самочинне будівництво не надавалась, порушено порядок виконання підготовчих та будівельних робіт, житловий будинок вважається самочинним будівництвом і на нього не може бути визнано право власності. ( а.с. 42-45).

3 особа-ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про можливість розгляду справи без її участі, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує ( а.с. 77).

Представник 3 особи- П'ятої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надав заяву щодо розгляду справи за відсутністю представника та прийняти рішення на розсуд суду ( а.с. 64).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 29.08.2018 р., за клопотанням представника позивача, витребувані з П'ятої Харківської державної нотаріальної контори відомості за спадкового реєстру ( заповіти/спадкові договори) про наявність або відсутність заповіту після смерті ОСОБА_3 та інформація про спадкоємців, які звернулися із заявою про прийняття спадщини ( а.с. 82).

Сул, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

За договором дарування, посвідченого 14.11.1996 р. державним нотаріусом П'ятої Харківської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 належить 30/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1. Домоволодіння складається з житлового будинку літ. «А-1» пл. 48,1 кв.м., житлового будинку літ. «Б-1» житловою площею 34,1 кв.м. та надвірних будівель ( а.с. 19-20). Право власності зареєстровано в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 02.07.2001 р., що підтверджується реєстраційним посвідченням за реєстровим № 2087 ( а.с. 28).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла ( свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації смерті у м.Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві ( а.с. 18).

За змістом ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Порядок прийняття спадщини визначений законодавцем у ст. 1268 ЦК України. Відповідно до вказаної правової норми спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріусу за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, відповідно до ст.1297 ЦК України.

Доказом родинного зв'язку позивача ОСОБА_1 з власником будинку ОСОБА_3 є свідоцтво про народження позивача ( а.с. 17).

За інформацією, наданою П'ятою ХДНК, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заведена спадкова справа №129/2016. В книзі обліку та реєстрації спадкових справ зареєстровані 25.02.2016 р. заява чоловіка спадкодавця ОСОБА_4 про відмову від прийняття спадщини, заяви синів спадкодавця ОСОБА_1, ОСОБА_5 про прийняття спадщини.В матеріалах спадкової справи є договір про поділ спадкового майна, укладений між спадкоємцями, за яким ? частка в квартирі, що знаходиться по АДРЕСА_2 переходить у власність ОСОБА_5, а у власність ОСОБА_1 переходить 30/100 частин домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1.

Згідно інформаційної довідки ПП «Міський центр нерухомості» № 2016/250 від 24.03.2016 р., технічного паспорту, виготовлено ПП «Міський центр нерухомості» житловий будинок літ. Б-1 житловою площею 34,1 кв.м., сараї літ. «Д», літ. «И», вбиральні літ. «Ж», літ. «К» знесені ( а.с. 21-27,29-30).

Відповідно до п. 4.15 п. 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Як випливає з роз'яснень П'ятої Харківської державної нотаріальної контори № 1284/02-14 від 17.05.2016 р., за поданими документами, право власності на фактичне в наявності майно не співпадає з юридичним, тому нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину ( а.с. 31).

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що оскільки житловий будинок має самовільно побудовану прибудову літ. «а5» до житлової будівлі літ. «А-1», земельна ділянка під самочинне будівництво не надавалась, житловий будинок вважається самочинним будівництвом і на нього не може бути визнано право власності. Самовільно побудовані споруди не є предметом спору і спір стосується права власності в порядку спадкування на частину домоволодіння, яке належить на праві власності матері позивача.

Разом з тим, суд враховує, що за спадкоємцем ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 30/100 частини домоволодіння, позивач просить визнати за ним право власності на зазначену частину але не домоволодіння, а житлового будинку, частина майна, що входить до домоволодіння і є предметом розгляду знесено , зміни до статусу домоволодіння не внесені, а виділу в натурі або встановлення порядку користування приміщеннями між співвласниками не відбулося.

Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Позивачем, всупереч свого процесуального обов'язку, не надано до суду належних і допустимих доказів, які б свідчили про отримання дозволів на проведення реконструкції домоволодіння, рішення органу місцевого самоврядування. З огляду на такі обставини,суд не знаходить правових обгрунтувань для визнання за ОСОБА_1 права власності на 33/100 частин житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті матері.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Харківської міської ради, треті особи-ОСОБА_2, П'ята Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 28.10.2018.

СУДДЯ -