РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мохова Є.І.,

присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Брідня О.Л.,

за участю присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Волноваха цивільну справу за заявою ОСОБА_3, зацікавлена особа Управління праці та соціального захисту населення Волноваської РДА про визнання особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_4. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано 23 жовтня 2006 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 602.

Вони мають сина: ОСОБА_5 25.06.2004р.н., який проживає разом з заявницею.

Рішенням Кіровського районного суду міста Донецька від 22.06.2006 року на утримання сина ОСОБА_5 на її користь було стягнуто аліменти з ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини з всіх видів доходу починаючи з 15.05.2006 року, але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісяця до досягнення дитиною повноліття, про що 13.07.2006 року видано виконавчий лист № 2-2473/2006 від 22.06.2006р..

Згідно виконавчого листа №2-2473/2006 було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання сина на користь заявника, що підтверджується листом Кіровського РУЮ м. Донецька від 10.08.07 №8116/02-10 та постановою про відкриття виконавчого провадження.

Її колишній чоловік ОСОБА_4, не сплачував аліменти які з нього були стягнуто за рішенням суду, умисно ухилявся, у звязку з чим було відкрито кримінальну справу за ст. 164 ч. 1 КК України відносно нього ОСОБА_4.

З часу розірвання шлюбу між нею (заявником) та ОСОБА_4, вони не спілкуються та не підтримують жодних стосунків. Вона зареєстрована у м. Донецьк, а фактично проживає/перебуває як ВПО разом з сином у м. Волноваха Донецької області, місце фактичного перебування ОСОБА_4 заявнику не відоме, за адресою реєстрації він не проживає з серпня 2013 року. Будь-який зв'язок з ним втрачено, він жодного разу не зателефонував, не написав листа, не повідомив іншим способом про місце свого перебування. Останнє місце реєстрації м. Макіївка-56, м-н. Зелений, буд.20 кв.57, ІПН НОМЕР_1.

Заявниця самостійно матеріально утримує та належним чином піклується про здоровя сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Батько участі у вихованні та догляді за сином не бере, його розвитком не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання не надає. Всі питання щодо виховання та утримання сина вирішується нею самостійно.

З метою оформлення соціальних виплат на дитину та виготовлення закордонних проїзних документів на імя дитини, отримати нотаріально-посвідчену згоду батька на виїзд дитини за кордон та на тимчасово непідконтрольну територію України, м. Донецьк, змінити місце реєстрації дитини, тому просить суд визнати ОСОБА_4 безвісно відсутнім.

Заявниця в судове засідання не зявилась, на заявлених вимогах наполягає.

Представник зацікавленої особа Управління соціального захисту населення Волноваської РДА до суду не зявились, надавши клопотання про розгляд справ без участі їх представника.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО №393183 від 08.07.2004 року виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька - батьками ОСОБА_5 зазначені: ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Із наявного у матеріалах справи виконавчого листа №2-2473/2006 виданого Кіровським судом м. Донецька 13.07.2006 року вбачається, що стягнуто з ОСОБА_4 на користь заявника аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини, з всіх видів доходу з 15.05.2006, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Також, у звязку із тим, що батько дитини ОСОБА_4 ухилявся від сплати аліментів, було відкрито кримінальну справу за ч. 1 ст. 164 КК України.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів.

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Зі змісту ч. 2 ст. 43 ЦК України вбачається, що у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а у разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

З урахуванням викладених обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_6 безвісно відсутнім.

Сукупність зібраних у справі доказів свідчить про те, що біля двох років відсутні відомості та дані про місце перебування ОСОБА_6.

Згідно з ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відсутність ОСОБА_4 більше року в місці його постійного проживання та відсутності відомостей про місце його перебування, отже наявні передбачені законом підстави для визнання вказаної особи безвісно відсутньою.

Оскільки останній день одержання відомостей про ОСОБА_4 встановити неможливо, а зі слів заявниці останні відомості про вказану особу надходили в серпні 2013 року, суд на підставі ч.2 ст.43 ЦК України вважає днем початку безвісної відсутності цієї фізичної особи перше серпня наступного року, тобто, 01 серпня 2014 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 43 ЦК України, ст.ст. 13, 81, 263- 265, 273, 293, 294 305-309 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3, зацікавлена особа Управління праці та соціального захисту населення Волноваської РДА про визнання особи безвісно відсутньою - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, відомості ІПН НОМЕР_1, безвісно відсутнім.

Вважати початком безвісної відсутності ОСОБА_4, 19.05.1980р.н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 з - 01.08.2014 р.

У разі одержання заяви особи, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою, про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.І.Мохов

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2