Справа № 541/2862/13-ц
Провадження № 2-зз/541/4/18
У Х В А Л А

25 жовтня 2018 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Куцин В.М.,

з участю секретаря Євдокимової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» звернувся повторно до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову накладених ухвалою суду від 15.11.2017 року.

На обґрунтування свого звернення зазначав, що заходи забезпечення позову вжитті ухвалою суду від 15.11.2017 року, перешкоджають господарській діяльності ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», оскільки відповідно до п.8.1.7 ст.8 статуту товариство має право купувати, передавати в користування (оренду), чи іншим законним чином набувати рухоме і нерухоме майно, володіти, користуватися і розпоряджатися ним згідно з статутом та законодавством України. Між ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» та ТОВ «ДЦ Україна» було укладено нотаріально посвідчений договір оренди нежитлового приміщення строком до 2019 року. Оскільки однією з умов при укладенні вищезазначеного договору оренди є його обовязкове нотаріальне посвідчення то наявність арешту є перешкодою в укладенні договору оренди та підставою для відмови ТОВ «ДЦ Україна», а також інших можливих потенційних орендарів в укладенні договорів оренди на 2019 рік, що призводить до порушення законної господарської діяльності заявника. А також представник вказував, що з боку позивачів вживаються дії щодо затягування розгляду справи з метою штучного створення необґрунтовано довгого строку накладення арешту на майно. Тому з метою забезпечення рівності учасників судового процесу вважав за доцільне скасувати вжитті заходи забезпечення позову.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволені клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» слід відмовити виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 15.11.2017 з метою забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки, зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про припинення поруки за договором поруки та договору про внесення змін до кредитного договору, розірвання договору поруки та договору про внесення змін до кредитного договору накладено арешт на нежитлове приміщення 1 по вулиці Гоголя, 84 у місті Миргород загальною площею 269,6 кв.м, що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс».

В іншій частині заяви про забезпечення зустрічного позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 24 січня 2018 року ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15.11.2017 про забезпечення позову залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 06 червня 2018 року касаційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія» залишена без задоволення. Ухвала Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15.11.2017 та постанова Апеляційного суду Полтавської області від 24.01.2018 залишені без змін.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов'язковості судових рішень, який поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Нерухоме майно, на яке накладено арешт, являлось власністю позичальника ОСОБА_1 та ТОВ «Пермус», а згодом, не дивлячись на наявний та не вирішений судовий спір, вказане нерухоме майно набуло іншого власника - ТОВ «ФК «Поліс», правомірність набуття якого заперечують попередні власники, вважаючи вибуття майна з їх володіння незаконним, тобто існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення зустрічного позову ОСОБА_1

При вирішенні питання про забезпечення позову суд правильно здійснив оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Тобто при розгляді заяви та постановленні ухвали суду від 15.11.2017 судом повно зясовані обставини справи та питання доцільності застосування заходів забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із положень ч. 6 ст. 158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Оскільки, представником ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» при повторному зверненні з заявою не надано обєктивних доказів на підтвердження викладених в клопотанні обставин, в тому числі відмови нотаріуса у посвідченні договору оренди щодо майна на яке накладено арешт, суд вважає що в задоволенні заяви необхідно відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 158 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановлюється ухвала.

Керуючись: ст.158, ч.2 ст.247, 258-260, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її отримання.

Повна ухвала складена 29 жовтня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_3