Справа №463/6257/18
Провадження №2-о/463/105/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Прошляк В.-А.П.,

у відкритому судовому засіданні в м. Львові розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа Личаківський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, -

в с т а н о в и в:

заявник звернулася в суд із заявою про встановлення факту народження її рідної сестри ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території - Республіка Крим, м. Ялта, батьками якої є: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є рідною сестрою ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року на тимчасово окупованій території Автономної республіки Крим, у м. Ялта, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 17.07.2018, виданого Ялтинським міським відділом цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Однак, дане свідоцтво не було внесене в реєстр актів цивільного стану, оскільки територія Автономної Республіки Крим на цей момент була окупованою.

Документи, що підтверджують народження дитини на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим м. Ялта є: виписний епікриз та медична довідка про народження №653. Проте дані документи не визнаються Україною такими, на підставі яких проводиться державна реєстрація народження дитини. Оскільки, Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією, де неможливо одержати належний документ, який підтверджує народження дитини, це зумовило необхідність встановлення факту народження дитини в судовому порядку.

В судове засідання заявник не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримує заявлені вимоги в повному обсязі та просить суд такі задоволити.

Представник заінтересованої особи - Личаківський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не з'явився. Про дату час і місце судового засіданні повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації про народження є документ встановленої форми про народження, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою.

Відповідно до п. 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України IX жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно п. 2 розділу III вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є. зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма &?з;Г» ІОЗ/о), форма якою затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від ОХ.ОХ.2006 № 545 зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення сулу про встановлення факту народження даною жінкою.

Згідно свідоцтва про одруження виданого 07 листопада 1998 року Гурзуфською селищною радою Автономної Республіки Крим, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 уклали 07.11.1998 року шлюб.

В судовому засіданні встановлено, що в громадян України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, за час шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. в м. Ялта,Автономна Республіка Крим, народилася дитина ОСОБА_2. Вказані обставини вбачаються із виписки епікриз від ІНФОРМАЦІЯ_1, виданою Ялтинським пологовим будинком, а також довідкою про народження №653 від 17.07.2018 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 17.07.2018, виданими Ялтинським ЗАГС.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

За таких обставин суд констатує, що видані документи не відповідають вимогам Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, оскільки оформлені на тимчасово окупованій території України, органами не підконтрольними легітимній державній владі України, а тому не можуть бути підставою для здійснення державної реєстрації народження громадянина України відповідно до чинного законодавства України.

В той же час, у відповідності до частин 1 та 2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування.

Крім цього, відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі.

Таким чином, під час розгляду даної категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у відповідних справах, у тому числі - проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні приписів ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у їх сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку ст.317 ЦПК України.

З врахуванням наведеного слід прийти до висновку про те, що хоча медична довідка (виписка епікриз) від ІНФОРМАЦІЯ_1 року та свідоцтва про народження, видані на окупованій території республіки Крим, і не є документами встановленої форми, водночас вважається доказом, який свідчить про народження особи у певний час і за певних обставин. Тобто надані заявником докази у своїй сукупності підтверджують вказані ним обставини.

А враховуючи, що заяву подано ОСОБА_1, як сестрою народженої дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.16, 17), така є належним заявником у справі відповідно до вимог ст.317 ЦПК України, у зв'язку із чим заяву слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 13, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 294, 315, 317, 319, 430 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа Личаківський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області- задоволити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року дитини жіночої статі - ОСОБА_2, в м.Ялта, Автономна Республіка Крим, Україна, батьками якої є: батько -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянин України, мати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.н., громадянка України.

Допустити негайне виконання рішення у справі.

Дата складання рішення - 26.10.2018 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім'я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Заявник: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Заінтересована особа: Личаківський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, місце знаходження: 79017, м. Львів, вул. Зелена, 77.

Суддя: Жовнір Г. Б.