Ухвала

Іменем України

04 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 477/1666/18

провадження № 61-44527ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В.О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усика Г. І.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 31 липня 2018 року та постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 06 вересня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа - Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_4 звернувся всуд із заявою, у якій просив встановити факт атестації робочих місць за умовами праці в рибоколгоспі імені Леніна з 1992 року на підставі показань свідків.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 31 липня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення. Роз'яснено заявникові право на звернення до суду з адміністративним позовом в порядку адміністративного судочинства з дотриманням територіальної та інстанційної підсудності.

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 06 вересня 2018 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Відмовляючи у відкритті окремого провадження за заявою ОСОБА_4 суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, керуючись частиною четвертою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), виходив з наявності спору про право на пенсійне забезпечення.

У вересні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заявник зазначає, що перелік справ, визначений статтею 315 ЦПК України, не є вичерпним, а тому він вважає, що має право в порядку, передбаченому ЦПК України, ставити питання про встановлення факту, що має значення для створення умов здійснення його права в подальшому.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 09 січня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням пенсійного органу у призначенні цієї пенсії йому відмовлено у зв'язку з відсутністю результатів атестації робочих місць за умовами праці у рибоколгоспі імені Леніна (ВК СРПК «Нептун»).

Посилаючись на те, що підтвердити цей факт документально він не має можливості у зв'язку з ліквідацією підприємства у 2007 році, ОСОБА_4 просив встановити факт атестації робочих місць за умовами праці в рибоколгоспі імені Леніна з 1992 року на підставі показань свідків.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Цей перелік не є вичерпним, проте за змістом вказаної норми суд може встановлювати факти, які тягнуть для заявника певні правові наслідки.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право (частина четверта статті 315 ЦПКУкраїни).

Звертаючись до суду, ОСОБА_4 просить встановити факт атестації робочих місць за умовами праці, що в подальшому може бути наслідком призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списках №№ 1, 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Встановлений порядок проведення атестації та оформлення її результатів не передбачає встановлення цього факту судовим рішенням.

До того ж, юридичне значення має не факт проведення атестації, а саме її результати.

Встановивши, що заявником ставиться питання щодо вирішення спору про право на пенсійне забезпечення шляхом уникнення необхідності підтвердження пільгового характеру роботи встановленим законодавством способом, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки предметом заявлених вимог є спір про право, що не підлягає розгляду в порядку окремого провадження в цивільному судочинстві.

Разом з тим, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що заявником не дотримані й інші умови, за яких відповідно до статті 315 ЦПК України юридичний факт може бути встановлений судом.Зокрема, факт проведення атестації, про встановлення якого просить заявник, не підлягає розгляду в суді в порядку окремого провадження.

Водночас, судами першої та апеляційної інстанцій визнано безпідставними твердження ОСОБА_4 про відсутність спору про право, оскільки наявність або відсутність такого спору визначається змістом правовідносин, які зумовили необхідність звернення до суду.

Суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що відсутність підтвердження обставин, які є необхідними для призначення пільгової пенсії, не породжує у працівника права на зарахування пільгового стажу, а тому спір про це право, яке заявник вважає належним йому, має розглядатись за правилами позовного провадження.

За правилами частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 31 липня 2018 року та постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 06 вересня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа - Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Копію ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник

Г. І. Усик