Провадження № 2/761/5449/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства аграрної політики та продовольства України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державне підприємство «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів», Державний секретар Міністерства аграрної політики та продовольства України Андронов Владислав Євгенович, про визнання неправомірним і скасування наказу про звільнення про звільнення та поновлення,

встановив:

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Міністерства аграрної політики та продовольства України, третя особа: Державне підприємство «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів», згідноз яким просить суд: визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.04.2018 року №44-п «Про звільнення ОСОБА_1.»; поновити ОСОБА_1 на посаді директора Державного підприємства «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» з 10.04.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.04.2016 року між ОСОБА_1 та Міністерством аграрної політики та продовольства України було укладено контракт №20 від 05.04.2016 року, за умовами якого ОСОБА_1 був призначений на посаду директора Державного підприємства «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» на термін з 05.04.2016 року по 04.04.2019 року.

Разом з тим, Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №44-п від 10.04.2018 року ОСОБА_1 було звільнено з посади директора Державного підприємства «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» 10.04.2018 року за невиконання підпунктів «б», «в», «з», «и» пункту 5.3 у Розділі 5 контракту від 05.04.2016 року №20 відповідно до пункту 8 статті 36 Кодексу законів про працю України та згідно з вимогами пункту 5.2 Розділу 5 припинити дію контракту.

При цьому, підставами для звільнення позивача з займаної посади слугували службова записка начальника відділу організації роботи з приватизації та оренди державного майна Департаменту з управління державною власністю М.Сатановської від 15.03.2018 року №27-5/174, службова записка начальника Управління внутрішнього аудиту О.Мерзлюка від 19.03.2018 року №24-21/200, погодження голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації О.Гончарука (лист від 02.04.2018 року №2497/1/1-18/01-056).

В свою чергу, позивач вважає своє звільнення незаконним, оскільки в порушення вимог ст. 149 КЗпП України та умов Контракту відповідач, приймаючи наказ від 10.04.2018 року №44-п «Про звільнення ОСОБА_1.», тобто застосовуючи до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, не відібрав у нього пояснення щодо порушення умов Контракту та не взяв до уваги об'єктивні обставини, які існували на підприємстві.

Крім того, позивач зауважує, що у відповідача не було правових підстав для звільнення його за невиконання п.п. «б», «в», «з», «и» п.5.3 Контракту в силу відсутності факту допущення ним порушень вказаних умов Контракту, а саме: станом на 10.04.2018 року була погашена заборгованість перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів до бюджету; ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» за час перебування позивача на посаді директора підприємства забезпечило подання до Мінагрополітики України фінансового плану підприємства, квартальної та річної фінансової звітності, квартального та річного звітів про виконання фінансового плану підприємства разом з пояснювальною запискою щодо результатів діяльності; позивач здійснював свої повноваження щодо використання фінансових ресурсів підприємства, у тому числі при здійсненні закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти виключно в межах норм чинного законодавства України.

За вказаних обставин, а також посилаючись на положення ст. 55 Конституції України, ст.ст. 233, 235 КЗпП України, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 30.05.2018 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, а справу вирішено розглядати за правилами спрощеного провадження. Також, вказаною ухвалою було залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державного секретаря Міністерства аграрної політики та продовольства України Андронова В.Є.

08.08.2018 року відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким Міністерство аграрної політики та продовольства України заперечує щодо задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України підстави, передбачені контрактом, є самостійною підставою трудового договору, а його припинення не є дисциплінарним стягненням. Крім того, відповідач зазначив, що обставини невиконання позивачем підпунктів «б», «в», «з», «и» пункту 5.3 у Розділі 5 контракту від 05.04.2016 року №20 підтверджуються Аудиторським звітом від 29.12.2017 року за №24-22/22, складеного за результатами позапланового внутрішнього аудиту діяльності ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів».

17.10.2018 року до суду надійшли пояснення третьої особи щодо позову, в яких ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» заперечує щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

19.10.2018 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив, в якій ОСОБА_1 зазначає, що доводи та факти, викладені відповідачем у відзиві, є необ'єктивними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Міністерства аграрної політики та продовольства України Григорян О.О. у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Представник третьої особи ДП «Державне підприємство «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» Шайко С.В. у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Третя особа Державний секретар Міністерства аграрної політики та продовольства України Андронов В.Є. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістила.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 05.04.2016 року між ОСОБА_1 та Міністерством аграрної політики та продовольства України було укладено контракт №20 від 05.04.2016 року, за умовами Розділу 2 якого ОСОБА_1 був призначений на посаду директора Державного підприємства «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» на термін з 05.04.2016 року по 04.04.2019 року та зобов'язався: здійснювати поточне (оперативне) керівництво підприємством, організовувати виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечувати виконання завдань підприємства, передбачених законодавством, Статутом підприємства та цим Контрактом; забезпечувати складання в установленому порядку річного з поквартальною розбивкою фінансового плану підприємства на кожний наступний рік і подавати його для затвердження або погодження Органу управління майном; подавати в установленому порядку Органу управління майном квартальну та річну фінансову звітність підприємства, а також квартальний річний звіти про виконання фінансового плану підприємства разом з пояснювальною запискою щодо результатів діяльності; забезпечувати виконання затвердженого річного з поквартальною розбивкою фінансового плану підприємства; забезпечувати виконання показників ефективності використання державного майна, а також показників майнового стану підприємства, згідно з додатком до контракту, своєчасне та повне внесення підприємством платежів до бюджету згідно з встановленим порядком та виплату заробітної плати; забезпечувати своєчасне й у повному обсязі виконання графіків із погашення заборгованості по заробітній платі.

Разом з тим, відповідно до умов п.5.2 Контракту №20 від 05.04.2016 року цей контракт припиняється: після закінчення терміну дії контракту; за згодою сторін; до закінчення терміну дії контракту у випадках, передбачених пунктами 5.3 та 5.4 цього контракту; з інших підстав, передбачених законодавством та цим контрактом.

Крім того, як передбачено п.п. «б», «в», «з», «и» п.5.3 Контракту керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи органу управління майном, у тому числі за пропозицією місцевого органу виконавчої влади, до закінчення терміну його дії: у разі невиконання підприємством зобов'язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів, страхових внесків, а також невиконання підприємством зобов'язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати; у разі неподання в установленому порядку на затвердження або погодження Органу управління майном річного з поквартальною розбивкою фінансового плану підприємства; у разі неподання Органу управління майном квартальної та річної фінансової звітності, а також квартального та річного звітів про виконання фінансового плану підприємства разом з пояснювальною запискою щодо результатів діяльності; у разі порушення законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства, у тому числі при здійсненні закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Аудиторського Звіту від 29.12.2017 року №24-22/22, складеного за результатами позапланового внутрішнього аудиту діяльності ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів», було встановлено недотримання позивачем ряду вищенаведених умов контракту, а саме: здійснення підприємством діяльності без затвердження фінансового плану, неподання квартальної та річної звітності у 2017 році до Мінагрополітики, невиконання зобов'язань перед бюджетом та зростання заборгованості із виплати заробітної плати, недотримання вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Вищенаведені встановлені порушення були викладені в службовій записці начальника відділу організації роботи з приватизації та оренди державного майна Департаменту з управління державною власністю М.Сатановської від 15.03.2018 року №27-5/174 та службовій записці начальника Управління внутрішнього аудиту О.Мерзлюка від 19.03.2018 року №24-21/200, погодження голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації О.Гончарука (лист від 02.04.2018 року №2497/1/1-18/01-056), які, в свою чергу, слугували підставою для видачі 10.04.2018 року Міністерством аграрної політики та продовольства України Наказу № 44-п про звільнення ОСОБА_1 було звільнено з посади директора Державного підприємства «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» 10.04.2018 року.

Згідно з вказаним Наказом позивача було звільнено з займаної посади за невиконання підпунктів «б», «в», «з», «и» пункту 5.3 у Розділі 5 контракту від 05.04.2016 року №20 відповідно до пункту 8 статті 36 Кодексу законів про працю України та згідно з вимогами пункту 5.2 Розділу 5 припинити дію контракту.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач, як на одну з підстав для визнання наказу №44-п незаконним та поновлення його на роботі, посилався те, що, в порушення вимог ст. 149 КЗпП України та умов Контракту, відповідач, приймаючи наказ від 10.04.2018 року №44-п «Про звільнення ОСОБА_1.», тобто застосовуючи до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, не відібрав у нього пояснення щодо порушення умов Контракту.

В свою чергу, слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть установлюватися угодою сторін.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.13 своєї постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року за №203, вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.8 ст. 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір за наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання.

Отже, виходячи з вищенаведеного, можна дійти висновку, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених контрактом, які не містять ознак дисциплінарного порушення, не є дисциплінарним стягненням.

За вказаних обставин, а також враховуючи те, що контракт було розірвано з позивачем з підстав порушення останнім п.п. «б», «в», «з», «и» п.5.3 Контракту, положення як ст. 148 КЗпП України щодо строків для застосування дисциплінарного стягнення, так і ст. 149 КЗпП України щодо порядку такого застосування, зокрема обов'язку відповідача зажадати від порушника трудової дисципліни письмових пояснень, на спірні правовідносини не поширюється.

Аналогічна правова позиція викладена й постанові Верховного Суду України по справі №6-86цс17 від 22.02.2017 року.

Щодо посилань позивача на відсутність самого факту допущення ним порушень умов п.п. «б», «в», «з», «и» п.5.3 Контракту, суд зауважує, що відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування, як зазначено у ст.ст. 76, 77 ЦПК України.

Однак, всупереч вищенаведених положень чинного цивільного процесуального законодавства України, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження викладених ним у позові обставин щодо відсутності самого факту допущення ним порушень умов п.п. «б», «в», «з», «и» п.5.3 Контракту.

Натомість, як вже зазначалось вище, порушення позивачем умов Контракту встановлено Аудиторським Звіт від 29.12.2017 року №24-22/22, складеного за результатами позапланового внутрішнього аудиту діяльності ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів».

З огляду на наведене, враховуючи, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення своїх позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства аграрної політики та продовольства України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державне підприємство «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів», Державний секретар Міністерства аграрної політики та продовольства України Андронов Владислав Євгенович, про визнання неправомірним і скасування наказу про звільнення про звільнення та поновлення, слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Міністерства аграрної політики та продовольства України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державне підприємство «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів», Державний секретар Міністерства аграрної політики та продовольства України Андронов Владислав Євгенович, про визнання неправомірним і скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складено 25.10.2018 року.

Суддя: