КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/163/2018 Доповідач у ІІ інстанції - Волохов Л.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Сліпченка О.І., Іванової І.В.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданої представником ОСОБА_3, на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 03.06.2008 року між ВАТ «Сведобанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведобанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 120 000 доларів США з розрахунку 13% річних за користування кредитом на строк з 03.06.2008 року по 29.05.2028 року. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, та до ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимоги до боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Оскільки позичальник не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого, загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 28.07.2015 року становить 482 259,33 грн., з яких: - сума заборгованості за кредитом - 452 169,26 грн., - сума заборгованості за відсотками - 30 090,08 грн. у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 482 259,33 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийнятим без урахування фактичних обставин справи, просив скасувати оскаржуване судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 03.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 0був укладений кредитний договір №2622/0608/77-053 (а.с.5-11).

Згідно п.п. 1.1., 1.3. Кредитного Договору Банк зобов'язується надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 120000,00 доларів США на строк з 03.06 2008 року по 29.05.2028 року включно, зі сплатою 13,00% річних за весь строк фактичного користування кредитом, а Позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі та терміни, передбачені цим договором.

Пунктом 3.1. Позичальник зобов'язується здійснювати погашення заборгованості за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок №6701 щомісяця, через касу Банку згідно Додатку № 1, що є невід'ємною частиною цього договору., якщо інше не передбачено цим Договором.

Проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення. При розрахунку процентів за кількість днів у році приймається - 360 днів (п.3.2. Договору).

Відповідно до п.3.3. проценти за користування кредитом підлягають сплаті Позичальником через касу банку на рахунок нарахованих відсотків №6701 щомісяця в період з 01 по 10 число включно, за попередній календарний місяць; проценти нараховані за останній календарний місяць фактичного користування кредитом, сплачуються Позичальником одночасно з погашенням кредиту.

Згідно п.8.2. Кредитного договору, у випадку невиконання умов зазначених у п.п.5.1.2., 5.1.6.-5.1.11, п.9.2. даного договору, Позичальник сплачує штраф у розмірі 2% від суми, зазначеної в.п1.1. даного договору. У випадках, передбачених цим договором, оплата пені та/або штрафів здійснюється в національній валюті України по встановленому Національним банком України офіційному курсу гривні до відповідної іноземної валюти, в якій надається кредит, на день сплати штрафу-пені (п.8.4. Кредитного договору).

ВАТ «Сведбанк» виконав свої зобов'язання за договором та надав відповідачу кредитні кошти в сумі 120000,00 доларів США на умовах, що передбачені Кредитним договором. Однак, відповідачем після отримання кредитних коштів не виконано в повному обсязі зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та відсотків за його користування.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги на користь Дельта Банку, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. та зареєстровано в реєстрі за № 1306,1307 (а.с.27-34).

Відповідно до умов Договору купівлі-продажу прав вимоги, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.

Згідно Витягу з Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу ПАТ «Сведбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк» від 25.05.2012р. вбачається, що ПАТ «Сведбанк» передав право вимоги за кредитним договором № 2622/0608/77-053 від 03.06.2008 року, укладеного між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 на користь позивача - ПАТ «Дельта Банк».

Статтею 513 ЦК Українивстановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно зі ст.ст. 514, 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, відбулась заміна кредитора за зобов'язаннями по Кредитному договору № 2622/0608/77-053 від 03.06.2008 року, укладеного між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 в результаті відступлення прав вимоги став позивач - ПАТ «Дельта Банк», який правомірно звернувся з вимогами до відповідача за зобов'язанням про стягнення суми заборгованості по Кредитному договору №2622/0608/77-053 від 03.06.2008 року, оскільки відповідач не виконує зобов'язання взяті на себе за кредитним договором.

У зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобов'язань за Кредитним Договором, станом на 28.07.2015 року становить 482 259,33грн., з яких: - сума заборгованості за кредитом - 452 169,26 грн., - сума заборгованості за відсотками - 30 090,08 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем (а.с.19).

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що у серпні 2015 року позивач направив відповідачу Досудову вимогу вих. № 31.4-08/4070/15 від 07.08.2015 року відповідно про сплату простроченої заборгованості станом на 28.07.2015 року у розмірі 21 859,00 доларів США (а.с.20), що підтверджується копією реєстру рекомендованих листів від 10.08.2015 року (а.с.21).

Однак, вимогу позивача щодо погашення заборгованості відповідач залишив без уваги.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірних та обґрунтованих висновків щодо наявності підстав для задоволення позову ПАТ «Дельта Банк», а тому стягнув з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором на загальну суму 482 259,33 грн.

У своїй апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що суд першої інстанції не перевірив наявність кредитного договору, укладеного між позивачем в особі ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем ОСОБА_2, проте зазначені доводи не заслуговують на увагу суду, оскільки, як вже було вище зазначено, кредитний договір укладався між ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та відповідачем та в подальшому ПАТ «Сведбанк» передав (відступив) право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами відповідачу.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду першої інстанції, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Ураховуючи наведене та положення ст.375 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 6 ст. 259, ст. 268, 383 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Волохов Л.А.

Судді: Сліпченко О.І.

ІвановаІ.В.