Справа № 645/4204/18
Провадження № 2/645/2030/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року Фрунз енський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ульяніч І.В.

секретар судового засідання - Савченко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 10 жовтня 2008 року у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, актовий запис № 580. Від подружнього життя 10 серпня 2012 року народився син - ОСОБА_3. Проте, через діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сімю, відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, що призвело до втрати почуття кохання і поваги один до одного, спільне проживання з відповідачем припинено, господарство не ведеться, майновий спір відсутній. Позивач вказала, що з огляду на рівність батьків в утриманні дитини, з ОСОБА_2 на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у вищевказаному розмірі.

В судове засідання ОСОБА_1, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не зявилась. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В заяві також зазначалося про припинення з 08 липня 2017 року шлюбних відносин з відповідачем та ведення спільного господарства, з цього часу мешкають окремо. Після розірвання шлюбу позивач надалі виявила бажання іменуватися прізвищем «Макушенко».

В судове засідання ОСОБА_2, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не зявився. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнав. Відповідач у заяві зазначив, що з липня 2017 року шлюбні відносини з позивачем припинено, з цього часу спільне господарство не ведеться, мешкають окремо. Також відповідач вказав, що інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, за станом здоровя - здоровий.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно матеріалів справи, 10 жовтня 2008 року у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 580. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 присвоєно прізвище «Макушенко» (Свідоцтво про шлюб Серії 1-ВЛ № 102513 від 10 жовтня 2008 року).

10 серпня 2012 року народився ОСОБА_3, батьками якого в Свідоцтві про народження, виданому 17 серпня 2012 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції,записано сторін по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Встановлено, що з липня 2017 року сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, майновий спір відсутній.

Після розірвання шлюбу дитина - ОСОБА_3 залишиться мешкати разом з матір'ю ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

Положеннями ст. 113 СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

Враховуючи, що у зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачем змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання надалі іменуватися ним, вимога ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Статтею 180 СК України закріплено, щобатьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно розяснень, які містяться в пункті 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні встановлено, що дитина - ОСОБА_3 мешкає разом з матір'ю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від передбаченого законом обовязку щодо утримання сина.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За ч. 2 ст. 182 СК України,розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», з 1 липня 2018 року установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць в розмірі 1 944 гривень.

Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно довідки про доходи № 494 від 11 липня 2018 року, ОСОБА_2 працює у ГУ ДСНС України у Харківській області на посаді старшого помічника начальника зміни (з питань оперативного реагування), загальна сума доходу останнього за період з 01 січня 2018 року по 30 червня 2018 року склала 83 426,97 грн..

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 працевлаштований, інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, за станом здоровя здоровий.

Положеннями частини першої статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Отже, враховуючи визнання відповідачем позову та рівний обовязок батьків щодо утримання дітей, виходячи із зазначених у статті 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Одночасно, сторонам розяснюється, що розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, що відповідає положенням ст. 192 СК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанції № 1263FF1B13 від 24 липня 2018 року, позивачем за подання до суду позову сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн.. Проте, остання у позові зазначила, що витрати зі сплати судового збору бере на свій рахунок.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З огляду на те, що ОСОБА_1, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору за подання позову в частині стягнення аліментів, з ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн..

На підставі викладеного, керуючись 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 10 жовтня 2008 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 580 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1залишити прізвище «Макушенко».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 липня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, в дохід держави судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - І.В. Ульяніч