Постанова

Іменем України

24 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 522/12276/15-ц

провадження № 61-9479св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - філія приватного акціонерного товариства акціонерної страхової компанії «Інго Україна»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Одеської області від 04 жовтня 2016 року у складі колегії суддів: Цюри Т. В., Сидоренко І. П., Погорєлової С. О.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до філії приватного акціонерного товариства акціонерної страхової компанії «Інго Україна» (далі - ПрАТ АСК «Інго Україна») про стягнення невиплаченого страхового відшкодування.

Позовна заява мотивована тим, що 28 січня 2014 року о 22.00 год. в м. Одеса на вул. Пушкінська відбулася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням громадянина ОСОБА_5 та автомобілем Nissan Bluebird, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, та автомобілем Range Rover, державний номерний знак НОМЕР_3. Унаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Між ОСОБА_3 та ПрАТ АСК «Інго Україна» був укладений договір добровільного комплексного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків, за яким відповідач застрахував майнові інтереси страхувальника - позивача, пов'язані із експлуатацією наземного транспортного засобу Nissan Bluebird, державний номерний знак НОМЕР_2.

Відповідно до норм чинного законодавства позивач виконав всі свої обов'язки щодо отримання страхового відшкодування, однак на сьогоднішній день відповідач не здійснив страхову виплату, чим порушив права позивача.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ПрАТ АСК «Інго Україна» на користь ОСОБА_3 суму невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 10 371,92 грн.

Стягнуто з ПрАТ АСК «Інго Україна» на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 243,60 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач застрахував майнові інтереси позивача, пов'язані з експлуатацією транспортного засобу, якому завдано механічні пошкодження унаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 04 жовтня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що у сторін не виникло взаємних прав ї обов'язків, передбачених статтями 988, 989 ЦК України, транспортний засіб вважається фізично знищеним відповідно до статті 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до участі у справі не притягнуто всіх винних у дорожньо-транспортній пригоді осіб, а також тим, що приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» виплатило позивачу страхове відшкодування у сумі 3 826,00 грн.

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_3 просить, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач необґрунтовано відмовив у виплаті страхового відшкодування, порушив договірні зобов'язання в частині виконання обов'язку за договором добровільного страхування.

У лютому 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надішли заперечення на касаційну скаргу, у яких ПрАТ АСК «Інго Україна» просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Добровільне страхування наземного транспортного засобу здійснюється відповідно до вимог ЦК України, Закону України «Про страхування», Правил добровільного страхування наземного транспорту та договору страхування.

Згідно із статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 990 ЦК України, статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до частини сімнадцятої статті 9 Закону України «Про страхування» розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначається за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Суд встановив, що 28 січня 2014 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5, автомобіля Nissan Bluebird, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням позивача, та автомобіля Range Rover, державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2014 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Листом від 17 березня 2014 року № 0145.609.14.02-0139.02 ПрАТ СК «Альфа Страхування» повідомило ОСОБА_3 про те, що ними було розглянуто справу щодо пошкодження автомобіля Nissan Bluebird, державний номерний знак НОМЕР_2, та прийняте рішення про проведення виплати страхового відшкодування у розмірі 3 826,00 грн.

Вимоги позивача ґрунтуються на договорі добровільного комплексного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків, укладеного нібито між ОСОБА_3 та ПрАТ СК «Інго Україна» без зазначення дати його укладення.

Суд апеляційної інстанції встановив, що зазначений договір в матеріалах справи відсутній, а представник відповідача наголошує на тому, що договір про страхування належного позивачу автомобіля в обов'язковій для нього письмовій формі з додержанням вимог статті 207 ЦК України між сторонами взагалі не укладався, оскільки відсутній погоджений між позивачем і відповідачем зміст договору, зафіксований в одному або кількох документах, підписаних ними і скріплених печаткою відповідача, отже, у сторін не виникло взаємних прав ї обов'язків, передбачених статтями 988, 989 ЦК України.

Крім того, згідно з висновком спеціаліста-оцінювача від 07 квітня 2014 року № 02-051 вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan Bluebird, державний номерний знак НОМЕР_2, становить 62 027,69 грн, а ринкова вартість автомобіля до моменту дорожньо-транспортної пригоди становить 10 371,92 грн.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Встановивши, що у сторін не виникло взаємних прав ї обов'язків, передбачених статтями 988, 989 ЦК України, транспортний засіб вважається фізично знищеним відповідно до статті 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до участі у справі не притягнуто всіх винних у дорожньо-транспортній пригоді осіб, та з урахуванням виплаченого страхового відшкодування позивачу ПрАТ СК «Альфа Страхування» у розмірі 3 826,00 грн, суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові.

Доводи касаційної скарги про те, що відповідач необґрунтовано відмовив у виплаті страхового відшкодування, порушив договірні зобов'язання в частині виконання обов'язку за договором добровільного страхування за недоведеністю існування самого договору не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині судового рішення та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

При вирішенні справи суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Одеської області від 04 жовтня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька
Судді:А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. М. Сімоненко С. П. Штелик