Справа № 2-698/10
провадження 6/216/206/18
УХВАЛА

іменем України

22 жовтня 2018 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Кузнецова Р.О.

за участю:

секретаря судового засідання Ярмошенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну стягувача, -

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2010 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалив рішення, яким задовольнив позовні вимоги публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

24 липня 2017 року між публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» (далі - ПАТ «ОСОБА_1 Аваль») та публічним акціонерним товариством «КОМЕРЦІЙНИЙ ОСОБА_5» укладено Договір відступлення права вимоги №114/43, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/3466/33577/73 від 25.06.2007 року та за яким ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ ОСОБА_5» набуло прав кредитора відносно ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4.

Разом із тим, 24 липня 2017 року між ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ ОСОБА_5» та товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (далі ТОВ «Українська факторингова компанія») укладено Договір про відступлення права вимоги № 114/43-УФК, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/3466/33577/73 від 25.06.2007 року та за яким ТОВ «Українська факторингова компанія» набуло прав кредитора відносно ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4.

Крім того, ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 вересня 2017 року заяву ТОВ «Українська факторингова компанія» про заміну стягувача задоволено та замінено стягувача з виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 10 березня 2010 року по справі № 2-698/2010 р (2-3237/2009 р), відносно ОСОБА_3, на Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», у зв'язку з переходом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» прав Кредитора, відповідно до Договір про відступлення права вимоги № 114/43-УФК від 24.07.2017 року.

Заявник та боржники у судове засідання не зявились, про місце, день та час розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Стаття 442 ЦПК України разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. З правилами цієї статті кореспондуються положення ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої встановлено - у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Підставою для заміни сторони у зобовязанні, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони у правовідносинах і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

За загальним правилом суть правонаступництва полягає в переході прав та обов'язків, що особисто не пов'язані з особою, яка вибуває з правовідносин, до іншої особи, яка вступає у спірні правовідносини.

Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов'язанні, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов'язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором.

Частиною 5 статті 124 Конституції України, визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 зазначено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод, та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Частина 1 статті 18 ЦПК України закріпила «Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами».

Зважаючи на викладене звернення з заявою про заміну стягувача це не лише обовязковість вимог закону, але і гарантія своєчасного, повного, реального виконання виконавчого документа.

Разом з цим слід зауважити, що відповідно до постанови Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року (справа №6-122цс13) чітко зазначено наступне - виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Зазначена позиція також чітко викладена і в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22.01.2014 року за результатами розгляду скарги на ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 15.10.2013 року (справа № 6-46843св13).

Отже, в даному випадку, станом на теперішній час ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» вже позбавлено можливості користуватися своїми правами в якості стягувача у виконавчому провадженні, оскільки змінився кредитор у зобовязанні, та, саме до нового кредитора ТОВ «Українська факторингова компанія» перейшли всі права та обовязки первісного кредитора, в тому числі право бути стороною виконавчого провадження - стягувачем згідно до Закону України «Про виконавче провадження».

В звязку з вищезазначеним суд приходить до висновку, що заява ТОВ «Українська факторингова компанія» підлягає задоволенню

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 18, 442 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія про заміну стягувача - задовольнити.

Замінити стягувача з виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2010 року по справі № 2-698/2010 року (2-3237/2009 рік), відносно ОСОБА_6 і ОСОБА_7, на товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», у зв'язку з переходом до товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» прав Кредитора, відповідно до Договіру про відступлення права вимоги №114/43-УФК від 24.07.2017 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала надрукована суддею у нарадчій кімнаті в 1-му примірнику

Суддя Р.О.Кузнецов