ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року

м. Харків

Справа № 643/4754/18

Провадження № 22-ц/818/810/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 21 червня 2018 року (суддя Букреєва І.А.), -

встановив:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (надалі ПАТ «Дельта Банк», Банк) грошові кошти в сумі 31 451 грн. 82 коп.

В обґрунтування посилалася на те, що ПАТ «Дельта Банк» в порушення вимог договору і законодавства відмовляється повернути їй 31 451 грн. 82 коп. депозитних коштів.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 21 червня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що наданими позивачем документами не підтверджується існування між нею та ПАТ «Дельта Банк» договірних правовідносин. До того ж законодавство не передбачає можливості задоволення вимог окремих кредиторів банку поза межами процедури ліквідації банку.

В поданій 18 липня 2018 року апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування скарги посилається на те, що існування між нею та ПАТ «Дельта Банк» договірних правовідносин підтверджується виплатою їй 200 000 гривень Фондом гарантування вкладів фізичних осіб і листуванням Банку.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області від 08 серпня 2018 року провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 21 червня 2018 року відкрито (а.с. 52).

Іванова Ганна Сергіївна, яка діє в інтересах ПАТ «Дельта Банк», в поданому 31 серпня 2018 року відзиві заперечує проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 619 від 20 лютого 2017 року продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «ДельтаБанк». Розпочата процедура ліквідації унеможливлює задоволення вимог ОСОБА_1, оскільки протирічить їй. Надані позивачем документи не підтверджують укладення ОСОБА_1 договорів банківського вкладу з Банком. А копія довідки Банку № 05-3391329/1 від 02 квітня 2018 року про існування між сторонами договірних правовідносин не була подана до суду першої інстанції, тому не може враховуватися судом апеляційної інстанції (а.с. 57-64).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 31 серпня 2018 року справа № 643/4754/18 призначена до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи (а.с. 65).

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХП «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), що набув чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Харківської області ліквідовано та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

03 жовтня 2018 року вказану апеляційну скаргу передано до Харківського апеляційного суду.

Згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду 16 жовтня 2018 року визначено колегію судів: суддя-доповідач - Тичкова О.Ю., судді - Піддубний Р.М., Котелевець А.В.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року справа призначена до розгляду.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 1,4 ч.1, ч.2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, посилаючись на те, що ПАТ «Дельта Банк» не повертає їй депозитні кошти.

На підтвердження існування між нею та ПАТ «Дельта Банк» договірних відносин ОСОБА_1 надала суду виписку про залишок коштів на рахунках (а.с. 6), копію довіреності, якою ОСОБА_4 був уповноважений представляти її інтереси, в тому числі й у відносинах з Банком (а.с. 7-9), копію заяви від імені ОСОБА_1 про внесення її до реєстру кредиторів АТ «Дельта Банку» від 07 березня 2018 року (а.с. 10).

До апеляційної скарги ОСОБА_1 додала також копію довідки Харківського відділення № 6 АТ «Дельта Банк» № 05-3391329/1 від 02 квітня 2018 року, відповідно до якої між ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк» було укладено наступні Договори: № 013-12457-080413 від 08 квітня 2013 року, по якому станом на 02 жовтня 2015 року (включно) обліковувалася сума грошових коштів 00 грн. 04 коп., № 002-20557-260814 від 26 серпня 2014 року, по якому станом на 02 жовтня 2015 року (включно) обліковувалася сума грошових коштів 8 200 доларів США 53 центи, № 3872 від 02 квітня 2014 року, по якому станом на 02 жовтня 2015 року (включно) обліковувалася сума грошових коштів 3 276 грн. 15 коп., № 6765 від 06 грудня 2014 року, по якому станом на 02 жовтня 2015 року (включно) обліковувалася сума грошових коштів 163 долари США 22 центи, № 7622 від 04 лютого 2015 року, по якому станом на 02 жовтня 2015 року (включно) обліковувалася сума грошових коштів 131 долар США 88 центів (а.с. 46).

Отже, станом на 02 жовтня 2015 року за вказаними рахунками ОСОБА_1 за нею у Банку обліковується загальна сума 3 276 грн. 19 коп. та 8 495 доларів США 63 центи. Вказані суми узгоджуються із наданим позивачкою розрахунком на аркуші справи 6.

Таким чином, колегія суддів не погоджується із висновком суду про недоведеність існування між сторонами договірних правовідносин.

Згідно частини п'ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Суд першої інстанції в порушення вимог ст. 12 ЦПК України не сприяв ОСОБА_1 у реалізації нею процесуальних прав, що призвело неправильного вирішення справи.

Разом з тим, у задоволенні позову ОСОБА_1 належить відмовити виходячи з наступного.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 2 березня 2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2 березня 2015 року прийнято рішення № 51 про запровадження з 3 березня 2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі ФГВФО) на тимчасову адміністрацію. Такою уповноваженою особою призначено Кадирова В.В. (а.с. 24-26). Згідно пояснень представника Банку у відзиві на апеляційну скаргу Постановою Національного банку України від 2 жовтня 2015 року № 664 року постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «Дельта Банк». Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО № 71 від 8 квітня 2015 року тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року. Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО № 619 від 20 лютого 2017 року строк здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» продовжено до 04 жовтня 2019 року.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша статті 1058 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України)).

Відповідно до частин першої та другої статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Положеннями статті 2 Закону України № 2121-ІІІ від 07 грудня 2000 року «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Разом з тим, частина перша статті 1074 ЦК України визначає, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені у спеціальному законі.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України № 4452-VI від 23 лютого 2012 року «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), який є спеціальним законом, що унормовує дані правовідносини.

У пункті 8 Прикінцевих і перехідних положень Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з пунктом 16 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

У пункті 1 частини шостої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Сторонами не заперечується, що з 3 березня 2015 року ФГВФО запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку.

На момент звернення до суду із позовом (19 квітня 2018 року) та ухвалення судового рішення (21 червня 2018 року) у Банку вже було введено тимчасову адміністрацію та розпочату процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк», що унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах: від 20 січня 2015 року № 6-2001цс15, від 13 червня 2016 року № 6-1123цс16, від 12 квітня 2017 року № 6-350цс17.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечує і це підтверджується випискою з рахунку (а.с. 6), що ПАТ «Дельта Банк» виплатив їй 200 000 гривень гарантованої суми вкладу.

Таким чином, суд першої інстанції ухвалив рішення при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, рішення суду належить скасувати, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 належить відмовити з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374,376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 21 червня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення сум депозитних коштів відмовити з інших підстав.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 30 жовтня 2018 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний