Справа №560/1378/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2018 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

за участю секретаря судового засідання Волкодав А.А.,

представника заявника - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Виконавчий комітет Дубровицької міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її матір ОСОБА_3 Починаючи з 1962 року до дня смерті матері вона проживала без реєстрації разом із нею в квартирі АДРЕСА_1. Після смерті матері відкрилася спадщина на спадкове майно для спадкоємців першої черги за законом, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 та земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, площею 0,0582 га. Коли вона звернулася до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину, при ознайомленні із документами, нотаріус відмовив їй у видачі такого свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

У судовому засідання заявник та її представник заявлені вимоги підтримали.

Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Дубровицької міської ради в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечень не має.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що дійсно ОСОБА_2 проживала разом із своєю матір'ю ОСОБА_3 в її квартирі до дня смерті матері, вела з нею спільне господарство та доглядала за нею,а коли матір померла, що поховала її. Також свідки ствердили, що ОСОБА_2 була єдиною дочкою ОСОБА_3

Заслухавши пояснення заявника, її представника, допитавши свідків, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи та встановивши, що вимоги заявниці не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення суду не суперечить вимогам чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити з таких підстав.

Згідно частини 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, в судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір заявника ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, а саме квартира АДРЕСА_1 та земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, площею 0,0582 га.

Згідно довідки №2629 від 22 травня 2018 року, виданої виконавчим комітетом Дубровицької міської ради Рівненської області вбачається, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.19).

Відповідно до вимог частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1296 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно із статтею 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї. При цьому, важливою ознакою є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною 1 статті 29 Цивільного кодексу України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Наявні у матеріалах справи докази, підтверджують в повному обсязі той факт, що заявник ОСОБА_2 проживала із спадкодавцем ОСОБА_3, яка була її матір'ю, в квартирі АДРЕСА_1 та вела з нею спільне господарство.

Згідно пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення, в тому числі і постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Таким чином, оскільки встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини для заявника має юридичні наслідки, з урахуванням всіх встановлених обставин справи у суду наявні законні підстави встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 13, 81, 89, 259, 263-265, 294, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 із ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, однією сім'єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор