Справа № 444/2214/18
Провадження № 2/444/1026/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зіболківської сільської ради Жовківського району, третя особа : Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи позовні вимоги тим, що 27.02.1994 року помер її батько ОСОБА_2, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку, який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору. Головою двору значився батько, що стверджено випискою з погосподарської книги Зіболківської сільської ради. Житловий будинок значився власністю батька і таке було зареєстровано лише в погосподарських книгах сільської ради.

Діючим на той час законодавством записи в погосподарських книгах визнавалися як зареєстроване право власника на будинок.

Зазначає, що після смерті батька відкрилася спадщина. Після цього вона звернулась про спадкування до Жовківської державної нотаріальної контори, де відкрито спадкову справу № 957/2000, однак їй видано лише свідоцтво про право на спадкування земельної частки (паю), площею 1,5 га, а щодо спадкування житлового будинку в с. Зіболки по вул. Коцюбинського 30, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючого документу на будинок на ім.»я померлого, що стверджено постановою та розяснено про судовий порядок визнання права власності на будинок. Просить задоволити позов.

Позивач в підготовче засідання не з»явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задоволити.

Представник відповідача та третьої особи в підготовче засідання не з»явились, хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, що стверджено повідомленням про вручення повістки, однак представником відповідача надіслано лист в якому вказав, що заперечень щодо позовних вимог позивача у нього немає. Окрім цього у даному листі просить розгляд справи проводити у відсутності його представників, а тому суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Оскільки сторони в підготовче засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація підготовчого засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З копії свідоцтва про смерть виданого Зіболківською сільською радою вбачається, що ОСОБА_2, помер 27.02.1994 року. На день смерті з ним проживала його дочка, позивач по справі. Про те, що позивач доводиться дочкою померлого стверджено свідоцтвом про народження, дошлюбне прізвище «Біла», вона змінила в зв»язку з одруженням.

З виписки із погосподарської книги Зіболківської сільської ради вбачається, що господарство в с. Зіболки по вул. Коцюбинського 30 Жовківського району в якому проживав ОСОБА_2 станом на 30.06.1990 року відносилося до колгоспного типу двору. Разом з ним проживала і позивач.

Діючою постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, було передбачено порядок реєстрації будинків в сільських населених пунктах. По кожному господарству в сільських радах велися погосподарські книги.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні з 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки,що знаходяться на праві власності у громадян. Отже право власності двору було зареєстровано згідно вимог діючого на той час законодавства.

З витягу із спадкового реєстру Жовківської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті ОСОБА_2 відкрито спадкову справу № 957/2000 за заявою ОСОБА_1

З копії свідоцтва про право на спадщину (спадкова справа № 957/2000) вбачається, що ОСОБА_1 успадкувала після смерті батька земельну частку (пай) площею 1,5 га.

З постанови Жовківської державної нотаріальної контори від 19 квітня 2018 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок який належав батькові ОСОБА_2 та розяснено про судовий порядок визнання права власності на будинок.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно ПВС України № 13 від 25.12.1992 року № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього члена двору і поширюється на випадки припинення двору з 01 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав ,а також в разі смерті члена двору після 30.06.1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.2008 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, передбачено захист порушеного права шляхом подання позовної заяв.

Таким чином суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задоволити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на житловий будинок в с. Зіболки по вул. Коцюбинського 30 Жовківського району Львівської області, загальна площа якого становить - 71,3 кв.м, житлова - 46,6 кв.м, допоміжна - 24,7 кв.м з господарськими будівлями в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2 померлого 27.02.1994 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя Мікула В. Є.