31.10.2018 227/213/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.

при секретарі Харьковій Л.М.

за участю:

відповідача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля заяву відповідача ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку подання заяви про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В :

До Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 05.04.2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей разом із заявою про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, в обґрунтування якої ОСОБА_1 зазначив, що про стягнення з нього судом аліментів він не знав, копія заочного рішення була отримана ним безпосередньо в суді 04 вересня 2018 року, він тривалий час працевлаштовувався в вересні, проходив медичний огляд, професійне та спеціальне навчання, через що не мав можливості звернутися до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 05.04.2018 року, таку можливість відповідач отримав лише на початку жовтня 2018 року, після закінчення процедури працевлаштування, у звязку з чим відповідач просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та прийняти заяву про перегляд заочного рішення до розгляду.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні свою заяву підтримав, просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та суду показав, що перебував в Криму і в серпні 2018 року повернувся в м.Добропілля, і коли повернувся дізнався про існування рішення суду про стягнення аліментів. У звязку з тим, що у вересні 2018 року він працевлаштовувався та проходив професійне навчання, він не мав часу та змоги вчасно звернутися до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду. З рішенням суду про стягнення аліментів він не згоден, оскільки вважає, що суд стягнув на утримання дітей забагато. Зараз триває процес розлучення із позивачем і в подальшому, якщо він створить нову сім"ю, йому не буде за що жити. На цей час у нього не має на утримання інших осіб, він не хворіє на тяжкі хвороби та не сплачує аліменти іншим особам, окрім як позивачу.Будь-яких доказів, які необхідно було б дослідити в судовому засіданні та які б могли вплинути на рішення суду про стягнення аліментів, у нього не має. Він лише не погоджується із розміром аліментів, і вважає, що з нього потрібно було стягнути аліменти в розмірі 33% від його заробітку(доходу).

Позивач по справі ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення і суду зазначила, що відповідач ОСОБА_1 знав і про судовий розгляд справи, і про те, що судом було ухвалено рішення 05.04.2018року. В червні 2018 року вона отримала виконавчий лист, але відповідач звернувся до неї з проханням не предявляти виконавчий лист для примусового виконання рішення суду, зазначив, що аліменти буде сплачувати добровільно, що спочатку і робив, але потім виїхав за межі України та три місяці був відсутній, за цей час аліменти позивачеві не сплачувалися, у звязку з чим вона передала виконавчий лист для примусового стягнення аліментів.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 227/213/18 05 квітня 2018 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей були задоволені в повному обсязі, стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 25.01.2018 року, до досягнення дітьми повноліття, а також стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. Зазначене рішення набрало законної сили 06 травня 2018 року, і 13 червня 2018 року позивачу за її заявою був виданий виконавчий лист.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач чотири рази викликався до суду як шляхом надіслання судових повісток за місцем реєстрації, так і шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Копія рішення суду також направлялася за місцем реєстрації відповідача, але повернулася до суду за закінченням терміну зберігання.

31 серпня 2018 року відповідачем ОСОБА_1 було подано до суду заяву про видачу копії судового рішення, яка була ним отримана 06 вересня 2018 року (а.с. 50).Таким чином, позивач дізнався про існування заочного рішення 06 вересня 2018 року. В зазначеному рішенні суду судом було розяснено про порядок та строки оскарження заочного рішення. В той же час, відповідач ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з заявою про перегляд заочного рішення лише 11 жовтня 2018 року, тобто після спливу строків, передбачених статтею 184 ЦПК України.

Статтею 184 ЦПК України встановлено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуцальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини пропуску поважними. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого судом, в якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, розглядається без повідомлення учасників справи. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення заявник зазначив, що у вересні 2018 року він займався працевлаштуванням та не мав змоги вчасно звернутися до суду. З матеріалів справи вбачається, що відповідач проходив огляд у лікарів частково 07.09.2018р., частково 10.09.2018р, частково 17.09.2018р. Також з наданої копії договору № 190904В від 19.09.2018р. вбачається, що відповідачем було укладено договір на навчання з 02.10.2018р до 11.10.2018р. Суд вважає, що наведені відповідачем підстави для поновлення строку звернення з даною заявою до суду не можуть бути визнані поважними, оскільки відповідачем не надано доказів того, що існували дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення заявника до суду із заявою про перегляд заочного рішення у встановлені законодавством строки.

Окрім того, згідно п.3-4 ч. 2 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено, зокрема, обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідачем не було подано до суду жодних доказів щодо наявності вищезазначених обставин, а саме про наявність доказів, які б могли вплинути на рішення суду від 05.04.2018 року та обґрунтування визначення іншого розміру аліментів, ніж того, який було визначено судом.

Крім того, у відповідність до ч. 4ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2011 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

У звязку з наведеним, суд вважає, що заявник не навів доводів про поважність причин пропуску строку для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Враховуючи викладене, заяву про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 258-261, 284, 353-354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення від 05.04.2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 05.04.2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя В. В. Корнєєва