Єдиний унікальний номер судової справи 486/1034/18
Номер провадження 22-ц/812/167/18
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
Постанова

Іменем України

29 жовтня 2018 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,

суддів: Галущенка О.І., Лисенка П.П.,

з секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ухвалу, яка постановлена суддею Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Волковою О.І. 03 вересня 2018 року в приміщенні цього ж суду, у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИЛА:

У серпні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21 травня 2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», і ОСОБА_2 укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого банк надав позичальнику 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, із строком повернення, що відповідає строку дії картки.

Взятий на себе обов'язок банк виконав належним чином, в той час, як позичальник ОСОБА_2 належним чином своїх договірних зобов'язань не дотримав, у зв'язку із чим станом на 22 червня 2018 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 31 638 грн. 13 коп., з яких: 15 263 грн. 74 коп. - заборгованість за кредитом, 5 570 грн. 93 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 8 820 грн. 69 коп. - пеня, а також 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 482 грн. 77 коп. - штраф (процента складова).

Посилаючись на викладені обставини АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість за судовим рішенням.

Ухвалою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 серпня 2018 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху, та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме для надання до суду належним чином завірених копій доданих до позовної заяви документів.

У зв'язку з невиконанням зазначеної вище ухвали, наступною ухвалою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03 вересня 2018 року позовну заяву повернуто позивачу, як неподану.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просило ухвалу судді міського суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 25 вересня 2018 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Наступною ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 25 вересня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

На виконання Указів Президента України від 29 грудня 2017 року №452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення нових апеляційних судів в апеляційних округах» та від 28 вересня 2018 року «Про переведення суддів», ліквідовано Апеляційний суд Миколаївської області та утворено новий Миколаївський апеляційний суд. Суддів Апеляційного суду Миколаївської області переведено на роботу на посади суддів Миколаївського апеляційного суду.

03 жовтня 2018 року розпочав роботу Миколаївський апеляційний суд.

У зв'язку із ліквідацією Апеляційного суду Миколаївської області дана справа передана до новоствореного Миколаївського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 16 жовтня 2018 року визначено склад колегії суддів: суддя-доповідач - Серебрякова Т.В., судді: Галущенко О.І., Лисенко П.П.

Згідно ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про визнання позовної заяви неподаною з її поверненням позивачу, суддя виходив із того, що не всі вказані ним недоліки при залишенні позовної заяви без руху були усунуті позивачем.

Проте з таким висновком судді колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Так, забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Пред'явлення позову (заяви) - це процесуальна дія, яка має здійснюватися у порядку, передбаченому ЦПК України.

Стаття 175 ЦПК України передбачає перелік вимог, яким повинна відповідати позовна заява (заява), а саме: вона повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; ціну позову щодо вимог майнового характеру, чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, з зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, а також повинні додаватися документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до положень ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що до неї додаються, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому кількісний та якісний склад документів, відповідно до принципу диспозитивності, позивач визначає сам.

Виключенням з цього правила є лише пряме зазначення закону, щодо обов'язковості надання певних документів.

Іншого законодавець не встановив, а тому вимоги суду про надання на стадії пред'явлення позову документів, прямо не передбачених законом та ще й певної якості документів, які, як на його думку, повинні були б бути у справі, не можна вважати законними.

Відсутність певних документів, наявність яких суд вважав би за необхідне, або неналежна їх якість, можуть бути підставою для відмови у позові або їх не сприйнятті як доказу при їх правовій оцінці.

Зі змісту ст.ст.175,177 ЦПК України вбачається, що позовна заява може бути визнана неподаною і повернута, у разі, якщо вона подана без додержання вимог, передбачених ст.175 ЦПК України та не оплачена судовим збором, а позивач на вимогу судді і у встановлений законом строк, не усунув недоліків позовної заяви, або не сплатив необхідних судових витрат.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Про повернення позовної заяви суддя постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 серпня 2018 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без руху, з посиланням на те, що вона не відповідала вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України, а саме додані до матеріалів справи документи (анкета - заява, виписка з особового рахунку, виписка з договору) через розмір шрифту та неякісні копії були непридатними для читання, ксерокопії документів належним чином не завірені та у зв'язку з чим, позивачу надано строк, який не міг перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення вказаних недоліків.

29 серпня 2018 року на адресу міського суду надійшла заява позивача на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, до якої долучено копії документів, які були додані до позовної заяви, в тому числі анкета - заява, виписка з особового рахунку, виписка з договору, які завірені представником позивача належним чином. Зокрема, кожна копія містить назву посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, з відміткою «Згідно з оригіналом», дати засвідчення копії.

Втім, постановляючи оскаржувану ухвалу про визнання позовної заяви не поданою та повернення позивачу у зв'язку з не усуненням недоліків, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем копії документів на виконання вимог ухвали були аналогічними, що долучені до позовної заяви, тобто неналежним чином завірені.

Разом з цим, колегії суддів з таким висновком не погоджується та вважає, що подана банком позовна заява по формі і змісту відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч.5 ст. 95 ЦПК України).

Неналежне посвідчення копій чи нечитабельність письмових доказів статтями 175 і 177 ЦПК України не віднесені до таких підстав, що дають право застосовувати наслідки передбачені в ст.185 ЦПК України і повертати позовну заяву позивачу. До того ж позивачем були виконані вказівки судді викладені в ухвалі від 16 серпня 2018 року.

Окрім того на думку колегії суддів, залишаючи позовну заяву без руху, а потім повертаючи її позивачу, суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області тлумачив положення ст.175 ЦПК України розширено, внаслідок чого висунув позивачу безпідставні та необґрунтовані вимоги щодо необхідності усунення недоліків у позовній заяві, шляхом надання копій документів відповідної якості. В той час такі недоліки, навіть за умови їх наявності, не могли тягнути застосованого ним правового наслідку, у зв'язку з чим суд вчинив процесуальну дію, яку, за виписаних обставин, не повинен був вчиняти.

При цьому, позовна заява АТ КБ «ПриватБанк», що була надана на виконання вимог ухвали суду від 16 серпня 2018 року, містила усі необхідні відомості про права та обов'язки сторін й вимоги про здійснення судом певних дій із зазначенням способу судового захисту її інтересів.

Зокрема, позивач сформулював та зазначив підстави виникнення спору та порушення його прав, а також обставини, якими обґрунтовує свої вимоги.

Тобто, позивач довів своє право на звернення до суду із таким цивільним позовом, а спосіб захисту свого цивільного права чи інтересу позивач визначає самостійно.

Отже, зазначені в ухвалі судді від 03 вересня 2018 року недоліки не свідчать про невідповідність позовної заяви вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України, а тому вважати їх обґрунтованою підставою для повернення позовної заяви як неподаною неможна.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що у розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оскаржувана ухвала судді порушує право позивача АТ КБ «ПриватБанк» на справедливий розгляд його позову судом та обмежує доступ до суду.

За такого, ухвала судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03 вересня 2018 року підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст.367,374,379,381,382 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Ухвалу судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03 вересня 2018 року скасувати, а позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» разом з доданими до неї документами направити до того ж суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: О.І. Галущенко

П.П. Лисенко

Повний текст судового рішення

складено 29 жовтня2018 року