Справа № 419/2795/18
Провадження № 2/419/594/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Мартинюка В. Б.,

за участю: секретаря - Московченко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 28.11.2012 року між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 8000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на умови кредитного договору, підписавши заяву разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою. Укладення між відповідачем та банком договору, підтверджується підписом відповідача у заяві.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

ОСОБА_2 порушив взяте на себе зобов'язання перед АТ КБ «Приватбанк» щодо погашення кредиту, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 04.07.2018 року склала 62880,75 грн, з них 11959,69 грн - заборгованість за кредитом, 17339,80 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 30110,75 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2970,51 грн - штраф (процентна складова).

Представник позивача Гаренко Н. В. просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 28.11.2012 року у розмірі 62880,75 грн та судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1762 грн, які були сплачені ним при пред'явленні позову до суду.

Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 10.10.2018 року прийнято дану позовну заяву, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 року» у 2018 році встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня.

Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, представник позивача в поданій позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, так як позовні вимоги позивача складають 62880,75 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.11.2012 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 8000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на умови кредитного договору, підписавши заяву разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою. Укладення між відповідачем та банком договору, підтверджується підписом відповідача у заяві (а.с. 9).

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а.с.11-25).

ОСОБА_2 порушив взяте на себе зобов'язання перед АТ КБ «Приватбанк» щодо погашення кредиту, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 04.07.2018 року склала 62880,75 грн, з них 11959,69 грн - заборгованість за кредитом, 17339,80 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 30110,75 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2970,51 грн - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с.5-8).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до 610 ЦК України, порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.449 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з копією паспорта громадянина України, серії НОМЕР_1, виданий 27.12.1996 року Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, яке згідно з розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», є населеним пунктом на території якого здійснюється антитерористична операція.

Отже, мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями накладається відповідно до вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» з 14 квітня 2014 року і застосовується до боргових сум заборгованості за кредитним договором, які виникли після 14 квітня 2014 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пеня та/або штраф за період з 14 квітня 2014 року, яка була нарахована на суму заборгованості за кредитним договором, стягненню з відповідача не підлягає.

Так як, позивачем не надано відомостей щодо дати нарахування суми штрафів, а тому суд вважає, що фіксовані та процентні суми штрафу були нараховані відповідачу в період проведення антитерористичної операції та не підлягають стягненню згідно норм вищезазначеного Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Беручи до уваги вищенаведене, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, оскільки, відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча була сповіщена про час та місце судового засідання, шляхом опублікування на офіційному сайті Новоайдарського районного суду Луганської області веб-порталу «Судова влада України» повістки-повідомлення (а.с. 40), не надала жодного доказу на спростування обставин, які викладені представником позивача та підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду справи, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково, в частині стягнення основної заборгованості за кредитом та відсотків.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, при пред'явленні позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір у сумі 1762 грн, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.1).

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 16, 259, 525, 530, 551, 610, 611, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 82, 141, 263, 264, 265, 268, 274, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідн. НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на р/р 3111, МФО 305299, заборгованість за кредитним договором від 28.11.2012 року № б/н у сумі 29299,49 грн (двадцять дев'ять тисяч двісті дев'яносто дев'ять гривень сорок дев'ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідн. НОМЕР_2, на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" судовий збір в сумі 1762 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Головуючий В. Б. Мартинюк