Ухвала

Іменем України

13 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 760/12445/18

провадження № 61-46103ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року у справі за позовом заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 7 Кобилянського Олександра Миколайовича в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання правочину недійсним, визнання спадщини відумерлою та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 7 КобилянськийО. М. в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання правочину недійсним, визнання спадщини відумерлою та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року за вказаним позовом відкрито провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті апеляційного провадження.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року і ухвалити нове рішення про повернення позовної заяви.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із положеннями частини першої статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Однак, дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_4, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням наступного.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи те, що ухвала Солом'янського районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року не переглядалася в апеляційному порядку, то вона не може бути предметом касаційного перегляду і у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року відмовлено.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Апеляційний суд, застосувавши правильно положення статті 358 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження ОСОБА_4 у зв'язку з тим, що раніше їй вже було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою на те саме судове рішення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, то колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновку суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись частиною другою статті 389, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року у справі за позовом заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 7 КобилянськогоОлександра Миколайовича в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання правочину недійсним, визнання спадщини відумерлою та витребування майна з чужого незаконного володіннявідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

Б.І. Гулько

Д. Д. Луспеник