Житомирський апеляційний суд
Справа №288/723/18 Головуючий у 1-й інст. Рудник М. І.
Категорія 23 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №288/723/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа: Попільнянська районна державна адміністрація Житомирської області, про визнання недійсною відмови в поновленні договору оренди землі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 19 липня 2018 року, яке ухвалене під головуванням судді Рудника М.І. в смт Попільня,

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати недійсною відмову відповідача щодо укладення з ним додаткової угоди до договору оренди землі №222 від 28 вересня 2011 року. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 28 вересня 2011 року між ним та Попільнянською РДА в особі голови Погребенника І.Я. укладено договір оренди землі, за яким йому передано у користування строком на п'ять років земельну ділянку площею 12 га із земель державної власності, які розташовані за межами населеного пункту на території Паволоцької сільської ради Житомирської області. Договір було зареєстровано у відділі Держкомзему у Попільнянському районі, про що у Державному реєстрі земель зроблено запис від 27 грудня 2011 року за № 01450. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк, а тому 19 липня 2016 року він направив до відповідача лист-повідомлення про намір поновлення договору оренди землі на новий строк, до якого додано проект додаткової угоди та інші необхідні матеріали. У відповідь отримав листа із пропозицією встановлення річної орендної плати за користування земельною ділянкою на рівні не менше 8 % від нормативної грошової оцінки, на що погодився, надіславши відповідний лист. У вересні 2016 року він отримав черговий лист від відповідача, в якому зазначено, що для належного розгляду його клопотання про поновлення строку договору оренди землі необхідно надати дані агрохімічної паспортизації орендованої земельної ділянки та відомості про відсутність заборгованості по сплаті орендної плати. У відповідь надіслав до ГУ Держгеокадастру у Житомирській області лист Бердичівської об'єднаної ДПІ ГУ ДФС у Житомирській області про відсутність у нього заборгованості по орендній платі та висловив свою позицію щодо необхідності надання ним даних агрохімічної паспортизації орендованої земельної ділянки. Листом від 11 жовтня 2016 року відповідач повідомив про відмову в поновленні договору оренди землі від 28 вересня 2011 року № 222. Вважає, що наявність агрохімічного паспорта не є істотною умовою договору у розумінні ст. 15 Закону України «Про оренду землі», а тому не може бути підставою для припинення переважного права орендаря на поновлення договору оренди землі.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 19 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. Зазначає, що належним чином виконував та виконує обов'язки за договором оренди землі. Зокрема своєчасно та в повному обсязі сплачує проіндексовану орендну плату. Обов'язок суцільної агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення не покладається на землекористувача, а тому вимога відповідача про надання даних агрохімічної паспортизації орендованої земельної ділянки, для поновлення строку договору її оренди, є безпідставною. Також у місячний строк відповідач мав направити йому лист-повідомлення про прийняте рішення, але у строк цього зроблено не було. Окрім того, орендодавець жодного разу не повідомляв його про неналежне здійснення землекористування та недобросовісне виконання умов договору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Матеріалами справи доводиться та судом установлено, що 28 вересня 2011 року між ОСОБА_1 (орендар) та Попільнянською районною державною адміністрацією (орендодавець) укладений договір оренди землі №222 земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 12 га строком на п'ять років із земель запасу Паволоцької сільської ради. Договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Попільнянському районі 27 грудня 2011 року за №01450.

Цивільні права та обов'язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати момент укладення договору.

Пунктом 8 договору передбачено, що договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Строк дії договору оренди землі, укладеного 28 вересня 2011 року, закінчувався 28 вересня 2016 року.

19 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся з листом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з проханням поновити договір оренди землі на 7 років, тобто до 2022 року. До листа додав проект додаткової угоди (а.с.12).

10 серпня 2016 року листом №19-6-0.6-8536/2-16 Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області просило ОСОБА_1 переглянути істотні умови договору оренди, а саме: прийняти пропозицію щодо встановлення річної орендної плати за користування земельною ділянкою на рівні не менше 8% від нормативної грошової оцінки (а.с.14).

18 серпня 2016 року листом ОСОБА_1 повідомив відповідача про те, що погоджується із пропозицією щодо поновлення договору оренди землі з орендною платою у 8% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки (а.с.15). Також зазначив, що готовий переглянути інші істотні умови договору оренди.

06 вересня 2016 року для належного розгляду клопотання позивача щодо поновлення договору оренди землі, відповідач, посилаючись на обов'язок орендаря здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів, просив листом №19-6-0.6-9298/2-16 надати дані агрохімічної паспортизації орендованої земельної ділянки та відомості про відсутність заборгованості зі сплати орендної плати (а.с.16).

21 вересня 2016 року листом ОСОБА_1 одночасно відмовився надати дані агрохімічної паспортизації орендованої ним земельної ділянки та надав лист податкової інспекції про сплату ним у повному обсязі орендної плати та відсутність заборгованості з такої станом на 15 вересня 2016 року (а.с.17-18).

11 жовтня 2016 року листом №19-6-0.6-1042/2-16 відповідач, посилаючись на обов'язковість наявності агрохімічного паспорта земельної ділянки при передачі її у користування та відмову позивача надати дані агрохімічної паспортизації орендованої земельної ділянки, повторно розглянув звернення позивача щодо поновлення договору оренди землі та відмовив ОСОБА_1 у поновленні договору оренди землі від 28 вересня 2011 року №222 (а.с.19). Одночасно позивача поінформовано, що земельна ділянка буде включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частиною другою статті 792 ЦК України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Зокрема, ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до частин першої - п'ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Позивач оскаржив відмову відповідача у суді. Разом із тим, для визнання за ОСОБА_1 переважного права на поновлення договору оренди землі необхідно встановити, що останній, як орендар, належно виконує свої обов'язки за договором, зокрема й щодо дотримання збереження родючості ґрунтів, тобто здатності ґрунту задовольняти потреби рослин в елементах живлення, воді, повітрі і теплі в достатніх кількостях для їх нормального розвитку, які в сукупності є основним показником якості ґрунту.

З метою здійснення контролю за динамікою родючості ґрунтів систематично проводиться їх агрохімічне обстеження, видаються агрохімічні паспорти, в яких фіксуються початкові та поточні рівні забезпечення поживними речовинами ґрунтів і рівні їх забруднення. Дані агрохімічної паспортизації земель використовуються в процесі регулювання земельних відносин при наданні земельної ділянки в оренду (ст.37 Закону України «Про охорону земель»).

Наявність агрохімічного паспорта земельної ділянки є обов'язковою при передачі земельних ділянок у користування. Агрохімічна паспортизація орних земель здійснюється через кожні 5 років (пункти 1.5,3.5 Порядку ведення агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 11 жовтня 2011 року №536).

Цивільно-правові угоди передбачають добровільну згоду сторін на їх укладення. Позивач відмовився надати дані агрохімічної паспортизації орендованої ним земельної ділянки, а тому відповідач обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у поновленні договору оренди землі. Не надані дані агрохімічної паспортизації й суду апеляційної інстанції. Із переписки, яка виникла між сторонами, не вбачається порушення строків.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з огляду на вищевикладене, то апеляційний суд залишає рішення суду першої інстанції без змін, що відповідає вимогам ст.375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 19 липня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 29 жовтня 2018 року.