30.10.2018
Ленінський районний суд м.Харкова
У Х В А Л А

іменем України

30 жовтня 2018р. Справа №642/4571/18 Провадження №2-о/642/198/18
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря ОСОБА_1; ОСОБА_2;

За участі заявника ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника заявників ОСОБА_5, відсутності зацікавленої особи Другої харківської державної нотаріальної контори, повідомленої про день та час розгляду справи;

розглянув у відкритому судовому засідання у порядку окремого провадження заяву Рось ОСОБА_3 ОСОБА_6, про встановлення факту родинний відносин;

В С Т А Н О В И В:

Заявники заявляють вимоги, а саме: Встановити факт, що має юридичне значення, а саме - факт родинних відносин між фізичними особами: ОСОБА_7 та ОСОБА_3 Петровичем і ОСОБА_4, а саме - що ОСОБА_8, яка народи- лася 02 липня 1938 року та ОСОБА_9 (російською мовою), що всту пила у шлюб з ОСОБА_10 28 вересня 1959 року та яка померла 13 лютого 2003 року є матірю ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

В мотивуванні заяви заявник вказала, 02 липня 1938 року народилася наша мати - ОСОБА_8, що підтверджується посвідкою про народження № 1549388.

Наш батько - ОСОБА_11 народився 12 липня 1934 року, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 49.

28 вересня 1959 року між нашим батьком - громадянином ОСОБА_12 та нашою матірю - громадянкою ОСОБА_8 (після реєстрації одруження - Рось) ОСОБА_13 було укладено шлюб, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 113. Проте дата народження ОСОБА_8 (02 липня 1938 року), а саме - остання цифра року народження, була позначена нечітко. Крім того, дівоче прізвище нашої матері у вказаному документі було позначено саме як «Угневая» (російською мовою).

Від вказаного вище шлюбу народилося двоє дітей: 08 листопада 1959 року - ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 152 та 26 липня 1971 року - ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 390.

05 грудня 2000 року громадяни ОСОБА_7 та ОСОБА_12 отримали довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру (ОСОБА_7 - НОМЕР_1; ОСОБА_12 - НОМЕР_2).

13 лютого 2003 року наша мати - ОСОБА_7 померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 1396.

19 травня 2013 року помер наш батько - ОСОБА_12, про що складено відповідний актовий запис за № 7027.

Після смерті наших батьків, ми звернулися із заявою про прийняття спадщини до Другої харківської державної нотаріальної контори.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 35593327 від 31 жовтня 2013 року, виданого Другою харківською державною нотаріальною конторою, спадкодавцем за спадковою справою № 55237832 є ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Між тим. після здійснення нотаріусом Другої харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_14 запиту до Державного архіву Харківської області, з метою перевірки анкетних даних ОСОБА_7, від вказаної установи надійшла відповідь, згідно якої, громадянка ОСОБА_15, що 28 вересня 1959 року вступила у шлюб з ОСОБА_12 народилася не 02 липня 1938 року, а 02 липня 1939 року. У звязку з цим, наявність суперечливої інформації щодо точної дати народження ОСОБА_7, стала обставиною, що унеможливлює прийняття нами спадщини на сьогоднішній день.

У звязку з цим, заявники вимагають встановити факт родинних відносин між фізичними особами: ОСОБА_7 та ОСОБА_3 і ОСОБА_4, а саме - що ОСОБА_8, яка народилася 02 липня 1938 року та ОСОБА_9 (російською мовою), що вступила у шлюб з ОСОБА_12 28 вересня 1959 року та яка померла 13 лютого 2003 року є матірю заявників.

Заявники на заяві наполягали.

Аналізуючи зміст заявлених вимог відповідно до мотивуванні заяви, суд вважає:

Вимогами статті 121 СК України визначено: Права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Вимогами ч.1 ст.122 СК України визначено: Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Відповідно до вимог статті 130 СК України визначено:

У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Вимогами статті 133 СК України визначено: Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Таким чином, вимогами статей 121, 122, 130, 133 СК України передбачено, реєстрацію дитини при народженні та визначення батьків дитини при реєстрації.

Отже, підставою встановлення факту родинних відносин є підстави визначені статтею 135 СК України.

Заявники безпосередньо зазначили в заяві, що ОСОБА_7 та ОСОБА_3 Петрович і ОСОБА_4, яка народилася 02 липня 1938 року та яка померла 13 лютого 2003 року є матірю ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

Вимогами статті 315, ч.1 п.1, 318 ч.1, п.1,2 ЦПК України визначено: Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин, на підставі заяви в якої повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Тому, звернення заявника до суду у порядку ст.ст.315, 318 ЦПК України, суперечать вимогам ст.121, 122, 130, 133, 135 СК України, щодо встановлення факту родинних відносин, а тому не можуть бути предметом розглянути в порядку окремого провадження.

Крім того, заявники в мотивуванні змісту вимог зазначили, що встановлення означеного факту їм потрібно для отримання спадщини.

За вимогами статті 16 ч.1, 2 п.1 ЦК України визначено:. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

Отже, в заявлених вимогах про встановлення факту родинних відносин, суперечить означеним нормам закону, щодо розгляду у порядку окремого провадження, передбачається спір про право, що є предметом розгляду позовного провадження. Проте, така правова позиція визначена в Постанові №7 від 30.05.2008р. Пленуму Верховного суду України.

Вимогами статті 315 ч.4 ЦПК України визначено: Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Таким чином, суд вважає суд вважає необхідним залишити заяву без розгляду за наявності спору про право.

Керуючись ст.4, 7, 9, 10, 12, 13, 257 ч.1 п.5, 258, 259, 260, 261, 263, 352, 353, 354, ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту родинний відносин, залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів, з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільно-процессуального кодексу України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, або через Ленінський районний суд м.Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані апеляційна скарга, або якщо ухвала залишена в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.М.Євтіфієв