АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1733/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 Пироженко В. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів :

Храпка В.Д., Бондаренка С.І., Новікова О.М.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 20 липня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Пироженко В.Д., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

В травні 2018 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» пред'явив позов до ОСОБА_5 про стягнення боргу. В обґрунтування свої вимог вказував, що ОСОБА_6 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 11.06.2007 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ОСОБА_6 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Заявою ОСОБА_6 підтверджує той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в ПриватБанк, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.

Позивач зазначає, що свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_6 можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 померла. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_5

Позивачем 13 березня 2017 року була направлена претензія кредитора до Першої Черкаської державної нотаріальної контори та 30 березня 2017 року отримано відповідь, що спадкоємці ОСОБА_6 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк».

29 жовтня 2017 року позивач направив ОСОБА_5 лист-претензію з вимогою погашення заборгованості. Проте вимога не була виконана.

Станом на дату смерті ОСОБА_6 заборгованість перед банком за кредитним договором № б/н від 11.06.2007 року становить 9 382 грн. 20 коп., з урахуванням коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 7 818 грн. 33 коп. - тіло кредиту, 1 563 грн. 87 коп. - нараховано процентів за користування кредитом.

З таких підстав позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з ОСОБА_5 на свою користь заборгованість у розмірі 9 382 грн. 20 коп. по кредитному договору № б/н від 11.06.2007 року.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 липня 2018 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення боргу - відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати як незаконне, постановлене без повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх істотних обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача задоволити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги по наступних підставах.

Судом встановлено, що 11.06.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_6 було укладено кредитний договір шляхом приєднання, за умовами якого позичальник отримала 8 000 грн.

22.06.2016 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

На час смерті ОСОБА_6 була із 01.12.2005 року в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується витягом із Державного реєстру актів цивільного стану. Також мала повнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також після смерті ОСОБА_6 було 3 спадкоємця першої черги - чоловік і син. Дані про те, що вони прийняли спадщину в матеріалах справи відсутні.

На час смерті ОСОБА_6 мала заборгованість перед банком 9 382 грн. 20 коп.

01.03.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Першої Черкаської державної нотаріальної контори із претензією, в якій просили включити кредиторські вимоги до спадкової маси, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ, а також повідомити спадкоємців про наявну заборгованість перед банком.

Листом від 16.03.2017 року Перша Черкаська державна нотаріальна контора повідомила про заведення спадкової справи.

04.10.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направило ОСОБА_5 лист-претензію, в якій просили сплатити заборгованість за кредитом в сумі 9 382 грн. 20 коп., яка була здана на почту 29.10.2017 року.

18.05.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення боргу в сумі 9 382 грн. 20 коп.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) , до інших осіб (спадкоємців).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день з якого вона оголошується померлою ( частина друга статті 1220 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини ( частина п'ята статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов'язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Оскільки після смерті боржника зобов'язання з повернення кредиту входить до складу спадщину, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку передбаченому частиною дугою цієї статті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

При цьому, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Пленум Верховного Суду України в п. 3 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29 , частини другої статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання , місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Судом встановлено, що померла ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2. В зв'язку із цим проживання спадкодавця є вищевказана адреса. Закріплення до медичного закладу за адресою: АДРЕСА_1 було тимчасовим місцем проживання спадкодавця.

Відповідач ОСОБА_5 проживає і зареєстрований за адресою АДРЕСА_2. Відповідач також є рідним батьком спадкодавця ОСОБА_6 Із заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався.

Із вищенаведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_6

Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другої і третьої цієї статті, позбавляється права вимоги.

ОСОБА_6 померла 22.06.2016 року. Банк надіслав претензію щодо наявності заборгованості за кредитним договором 01.03.2017 року , тобто з дотриманням строків, визначених частиною третьою статті 1281 ЦК України, а тому відповідач як спадкоємець померлого позичальника, який не виконав умови кредитного договору, прийнявши спадщину, в силу ст.ст. 1281, 1282 ЦК України зобов'язаний в межах вартості спадкового майна задовольнити вимоги кредитора.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частині у спадщині.

Із цього випливає, що спадкоємці відповідають в межах вартості спадкового майна, а не спадкового майна. Це слід розуміти таким чином, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора спадщини за рахунок вартості спадкового майна , але не за рахунок спадкового майна в натурі. Відтак, спадкоємець має право задовольнити у визначених законом межах вимоги кредиторів спадщини шляхом сплати власних грошових коштів, в тому числі виручених від продажу ним свого особистого, а не спадкового майна, залишивши все спадкове майно собі.

Із Державних реєстрів речових прав на нерухоме майно, прав власності на нерухоме майно, заборони відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що за спадкодавцем не було зареєстровано будь-яке майно.

Інші докази, що підтверджують належність спадкового майна в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази надаються сторонами та іншими учасникам справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісності здійснення учасниками справи інших процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За змістом наведених правових норм доказування - це діяльність, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з'ясування дійсних обставин справи, прав і обов'язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів. Отже. Мета доказування - з'ясування дійсних обставин справи. Обов'язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою У разі недостатності доказів суд вправі запропонувати представити докази тій стороні, яка несе обов'язок з доказування. Матеріально- правовий зміст обов'язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб'єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилається заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Суду не надано доказів про те, що спадкодавець мав майно, яке успадкував відповідач.

Тому в задоволенні позову необхідно відмовити в зв'язку із його недоведеністю.

Судом також порушено норми процесуального законодавства, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Як випливає із матеріалів справи справа пов'язана із спором щодо спадкування.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 червня 2018 року справу призначено розглядати з правилами спрощеного позовного провадження.

У вступній частині рішення вказано, що справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо спадкування.

А відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

За таких обставин рішення суду, яке постановлене із порушенням процесуального законодавства підлягає до скасування із постановленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволити частково.

Рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 20 липня 2018 року скасувати.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення боргу - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до суду касаційної інстанції.

Судді: