Справа № 367/8456/16-ц
Провадження №2/367/1846/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

16 травня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.

з участю секретаря Коваленко С.С.,

представника позивачів ОСОБА_1,

представника відповідача

ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі законного представника ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи - Садове товариство «Садовод», Ірпінська міська державна нотаріальна контора про визначення частки, визнання права власності на спадкове майно ,

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.01.1994 року, яке було видане трестом «Південтеплоенергомонтаж» квартира АДРЕСА_1 була передана у спільну сумісну власність ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7 (відповідач), ОСОБА_4 (позивач).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_9 і рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 26.11.2004 року її частка була визначена в судовому порядку. Судовим рішенням за ОСОБА_8 було визнано право власності на 1/5 частину даної квартири в порядку спадкування за законом.

ОСОБА_8, який мав право на 1/5 частку квартири внаслідок приватизації, отримавши 1/5 частку квартири у порядку спадкування став власником 2/5 частки квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_8 помер. Спадкоємцями майна: 2/5 частки квартири АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 1 га, розташованої на території АДРЕСА_7, що належало спадкодавцю ОСОБА_8 були його внуки - ОСОБА_7, ОСОБА_4 у тій частині, на яку мала право їх мати спадкоємець першої черги ОСОБА_11, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 18.12.2002 року відділом актів громадянського стану Ямало-Ненецького Автономного округу Росії, актовий запис № 38 та внуки - ОСОБА_2, ОСОБА_5 у тій частині, на яку мав право їх батько спадкоємець першої черги ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 08.05.2007 року виконкомом Бучанської міської ради Київської області, актовий запис № 137.

Після смерті ОСОБА_8 в Ірпінській міській державній нотаріальній конторі Київської області була заведена спадкова справа № 109 за 2009 рік, однак свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцям не видавалося.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 10.09.2013 року за ОСОБА_12 (відповідач) та ОСОБА_4 (позивач) було визнано за кожним право власності по 1/10 частини спадкової кватири та по 1/4 частини земельної ділянки після смерті діда ОСОБА_8 За іншими спадкоємцями суд не визнав право власності із-за відсутності на той час позовних заяв.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19.07.2016 року за ОСОБА_2 (відповідач) було визнано право власності на 1/10 частини спадкової квартири та 1/4 частини земельної ділянки після смерті діда ОСОБА_8 За спадкоємцем ОСОБА_5 суд не визнав право власності на спадкове майна із-за відсутності позовної заяви.

Позивач ОСОБА_5 своєчасно прийняла спадщину після смерті свого діда в порядку ст. 1266 ЦК України, тобто в порядку представлення, але державний нотаріус 12.01.2010 року видав спадкоємцям свідоцтво про право на спадщину лише на грошові вклади ОСОБА_8, а на інше спадкове майно рекомендував звернутися до суду.

За вказаних обставин та у зв'язку з відмовою нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом, за позивачем ОСОБА_5 повинно бути визнано право власності на 1/10 частку спадкової квартири АДРЕСА_1 та на 1/4 частину земельної ділянки площею 1 га, розташованої на території АДРЕСА_7 після смерті діда ОСОБА_8 у судовому порядку.

Позивачка ОСОБА_5 також має право на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 08.05.2007 року виконкомом Бучанської міської ради Київської області, актовий запис № 137.

Крім позивачки спадкоємцем після смерті ОСОБА_10 була його дружина ОСОБА_6, батько ОСОБА_8, син ОСОБА_2, які відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України відносяться до спадкоємців першої черг. Всі спадкоємці першої черги своєчасно подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_10 в Ірпінській міській державній нотаріальній конторі Київської області була заведена спадкова справа № 661 за 2007 рік.

Спадкодавець ОСОБА_10 на день смерті мав право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1, що знаходилася у спільній сумісній власності.

Спадкоємці ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відповідно до вимог ст. 1270 та 1274 ЦК України в Ірпінській нотаріальній конторі відмовились від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10 на користь неповнолітнього ОСОБА_2, який є сином спадкодавця.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19.07.2016 року за ОСОБА_2 (відповідач) було визнано право власності на 3/20 частки спадкової квартири АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_10 За спадкоємцем ОСОБА_5 суд не визнав права власності із-за відсутності позовної заяви.

За вказаних обставин за позивачем ОСОБА_5, яка в установлений законом строк подала заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_10, але не отримала свідоцтва про право на спадщину за законом судом повинно бути визнано право власності на спадкове майно 1/20 частку квартири АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_4 на підставі судового рішення від 10.09.2013 року набула право власності на 1/10 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті діда ОСОБА_8, однак остання має у цій же квартирі частку у спільній сумісній власності з відповідачем ОСОБА_7, яка в установленому законом порядку не була виділена, що позбавляє її права у повній мірі розпоряджатися своєю власністю, у тому числі права на відчуження частки.

25.01.1994 року квартира АДРЕСА_1 була передана у спільну сумісну власність ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_4 без визначення часток.

Оскільки квартира АДРЕСА_1 була передана у спільну сумісну власність 5-ом особам, то частка кожного з них є рівною і становить 1/5 частку квартири.

Відповідач ОСОБА_4 ухиляється від здійснення добровільного поділу спільної сумісної власності. Інші співвласники мають уже визначені частки, а тому за вказаних обставин поділ спільної сумісної власності між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_4 повинен бути проведений у судовому порядку шляхом визнання права власності за позивачем на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку ст. 372 ЦК України внаслідок поділу спільної сумісної власності та за відповідачем ОСОБА_4 права власності на 1/5 частку цієї ж квартири.

В зв'язку із викладеними обставинами позивачі просили провести поділ майна, що є у спільній сумісній власності та визначити частки в квартирі АДРЕСА_1, визнавши за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1, визнавши за ОСОБА_7 право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/20 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року батька ОСОБА_10 та на 1/10 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року діда ОСОБА_8; визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/4 частину земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_7 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року діда ОСОБА_8.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 позов підтримав, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи Ірпінської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав суду листа про розгляд справи без участі представника нотконтори.

Представник третьої особи Садового товариства «Садовод» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення представника позивачів ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.01.1994 року, виданого трестом «Південтеплоенергомонтаж» квартира АДРЕСА_1 згідно з розпорядженням від 25.01.1994 року № 39 була передана у спільну сумісну власність ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_9 і рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 26.11.2004 року її частка була визначена в судовому порядку. Судовим рішенням за ОСОБА_8 було визнано право власності на 1/5 частину даної квартири в порядку спадкування за законом.

ОСОБА_8, який мав право на 1/5 частку квартири внаслідок приватизації, отримавши 1/5 частку квартири у порядку спадкування став власником 2/5 частки квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_8 помер. Спадкоємцями майна: 2/5 частки квартири АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 1 га, розташованої на території АДРЕСА_7, що належало спадкодавцю ОСОБА_8 були його внуки - ОСОБА_7, ОСОБА_4 у тій частині, на яку мала право їх мати спадкоємець першої черги ОСОБА_11, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року та внуки - ОСОБА_2, ОСОБА_5 у тій частині, на яку мав право їх батько спадкоємець першої черги ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 08.05.2007 року виконкомом Бучанської міської ради Київської області, актовий запис № 137.

Після смерті ОСОБА_8 в Ірпінській міській державній нотаріальній конторі Київської області була заведена спадкова справа № 109 за 2009 рік, однак свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцям не видавалося.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 10.09.2013 року у справі № 1013/8610/2012 за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, інтереси якого представляє ОСОБА_6, ОСОБА_5, за участю третьої особи СТ «Садовод» про визнання права власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_12 та ОСОБА_4 було визнано за кожним право власності по 1/10 частини спадкової кватири та по 1/4 частини земельної ділянки після смерті діда ОСОБА_8

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19.07.2016 року у справі № 367/8147/15-ц за позовом ОСОБА_2, інтереси якого представляє ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7, третя особа - Садове товариство «Садовод» . Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області про визнання частки спадкодавця в спільній сумісній власності, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та усунення перешкод в користуванні спадковим майном за ОСОБА_2 було визнано право власності на 3/20 квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року батька ОСОБА_10 та на 1/10 частини даної квартири та на 1/4 частину земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_7 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року діда ОСОБА_8

Позивач ОСОБА_5 своєчасно прийняла спадщину після смерті свого діда в порядку ст. 1266 ЦК України, тобто в порядку представлення, але державний нотаріус 12.01.2010 року видав спадкоємцям свідоцтво про право на спадщину лише на грошові вклади ОСОБА_8, а на інше спадкове майно рекомендував звернутися до суду.

За вказаних обставин та у зв'язку з відмовою нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом за позивачем ОСОБА_5 повинно бути визнано право власності на 1/10 частку спадкової квартири АДРЕСА_1 та на 1/4 частину земельної ділянки площею 1 га, розташованої на території АДРЕСА_7 після смерті діда ОСОБА_8

Позивачка ОСОБА_5 також має право на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 08.05.2007 року виконкомом Бучанської міської ради Київської області, актовий запис № 137.

Крім позивачки спадкоємцем після смерті ОСОБА_10 була його дружина ОСОБА_6, батько ОСОБА_8, син ОСОБА_2, які відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України відносяться до спадкоємців першої черг. Всі спадкоємці першої черги своєчасно подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_10 в Ірпінській міській державній нотаріальній конторі Київської області була заведена спадкова справа № 661 за 2007 рік.

Спадкодавець ОСОБА_10 на день смерті мав право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1, що знаходилася у спільній сумісній власності.

Спадкоємці ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відповідно до вимог ст. 1270 та 1274 ЦК України в Ірпінській нотаріальній конторі відмовились від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10 на користь неповнолітнього ОСОБА_2, який є сином спадкодавця.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19.07.2016 року за ОСОБА_2 (відповідач) було визнано право власності на 3/20 частки спадкової квартири АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_10

За вказаних обставин за позивачем ОСОБА_5, яка в установлений законом строк подала заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_10, але не отримала свідоцтва про право на спадщину за законом повинно бути визнано право власності на спадкове майно 1/20 частку квартири АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_4 на підставі судового рішення від 10.09.2013 року набула право власності на 1/10 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті діда ОСОБА_8, однак остання має у цій же квартир частку у спільній сумісній власності з відповідачем ОСОБА_7, яка в установленому законом порядку не була виділена.

Наведені обставини підтверджуються поясненнями учасників справи, матеріалами справи.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У відповідності до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід визначити частки у спільній сумісній власності в квартирі АДРЕСА_1, а саме, що частки ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 за Свідоцтвом про право власності на житло від 25.01.1994 року, виданого Трест «Південьтеплоенергомонтаж» згідно з розпорядженням № 39 від 25.01.1994 року становлять по 1/5 частині за кожним.

Разом з цим, суд вважає, що оскільки відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.01.1994 року, виданого трестом «Південтеплоенергомонтаж» квартира АДРЕСА_1 згідно з розпорядженням від 25.01.1994 року № 39 була передана у спільну сумісну власність ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_4, тобто ОСОБА_4 та ОСОБА_4 вже є співвласниками спірної квартири та суд визначає частки ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у праві власності на дану квартиру.

Також суд вважає, що слід визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/20 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року батька ОСОБА_10 та на 1/10 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року діда ОСОБА_8 та визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/4 частину земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_7 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року діда ОСОБА_8.

Таким чином, суд задовольняє заявлений позов частково.

На підставі ст. ст. 372, 1218, 1223, 1268, 1296, 1270, 1274 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 12, 258, 259, 261, 263-265, 268, 273 ЦПК України суд:

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визначити частки у спільній сумісній власності в квартирі АДРЕСА_1, а саме, що частки ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 за Свідоцтвом про право власності на житло від 25.01.1994 року, виданого Трест «Південьтеплоенергомонтаж» згідно з розпорядженням № 39 від 25.01.1994 року становлять по 1/5 частині за кожним.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/20 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року батька ОСОБА_10 та на 1/10 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року діда ОСОБА_8.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/4 частину земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_7 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року діда ОСОБА_8.

В інший частині позов залишити без задоволення.

Повне рішення буде виготовлене протягом десяти днів з дня закінчення розгляду справи 26.05.2018 року.

Копію рішення направити сторонам для відома.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Пархоменко