26.09.2018 Справа № 756/3289/16-ц
Унікальний номер судової справи 756/3289/16-ц
Номер провадження 2/756/182/18
У Х В А Л А

26 вересня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Тітова М.Ю.,

за участю секретаря Лісовенка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Тітова М.Ю. від розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про відвід головуючого судді Тітова М.Ю. від розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним. Свої вимоги мотивує тим, що головуючий суддя відмовив представнику відповідача -1 у задоволенні клопотання про зобов'язання позивача надати відповідь на запитання у формі заяви свідка, суд обґрунтував відмову тим, що «представнику відповідача-1 на стадії розгляду справи по суті буде надана можливість поставити питання та отримати на них пояснення представників позивача». Представник відповідача-1 звернув увагу суду на те, що «усні пояснення представників позивача» на стадії розгляду справи по суті та «відповіді на запитання у формі заяви свідка» (в порядку ст. 93 ЦПК України) це зовсім інші речі. Незважаючи на викладене, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача-1 про зобов'язання позивача надати відповідь на запитання у формі заяви свідка та оголосив про перехід до стадії розгляду справи по суті. Отже, у судовому засіданні, яке відбулось 21.09.2018 на стадії підготовчого засідання судом було порушено право відповідача-1 подати до суду докази, а саме - показання свідка. Судом було порушено принцип змагальності сторін (п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України) - суд відмовився сприяти відповідачу-1 у реалізації ним прав, передбачених ЦПК України. Також, представник відповідач зазначає, що у порушення принципів судочинства: рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальності сторін; диспозитивності, всупереч вимогам ч. 2 ст. 13, ч. 1, 4 ст. 81, ст. 83, 84, ст. 209 ЦПК України, суд за своєю ініціативою та за відсутності відповідного клопотання представників позивача поставив на обговорення питання щодо витребування у відповідача-1 нових доказів - первинних документів на підтвердження розрахунків за договором купівлі майнових прав №175/079. На що представник відповідача-1 заперечив, однак, суд з власної ініціативи (за відсутності відповідних клопотань позивача) на стадії розгляду справи по суті ухвалив витребувати у відповідача-1 нові докази. Враховуючи те, що судом на стадії підготовчого засідання було порушено право відповідача-1 подати до суду докази, а на стадії розгляду справи по суті суд за власної ініціативи почав збирати нові докази на користь позивача, обґрунтовуючи свої незаконні дії недобросовісною поведінкою відповідача-1 у представника відповідача-1 як розумного спостерігача, виникли обґрунтовані сумніви у тому, що суддя є вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи необ'єктивності, які впливають на здатність судді здійснювати судочинство незалежно. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді. У зв'язку з викладеним просить відвести суддю Тітова М.Ю. від розгляду справи №756/3289/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про поділ майна.

Підстави та обставини для відводу судді чітко визначені ст. 36 ЦПК України.

Як на підставу для відводу головуючого судді, представник відповідача посилався на те, що головуючий суддя діє упереджено, порушує права відповідача-1 та допускає порушення процесуального законодавства, тому він підлягає відводу.

З таким твердженням суд погодитися не може виходячи із наступного.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов'язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Разом з тим, згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 21.09.2018, головуючий суддя поставив на обговорення питання про витребування доказів у сторони відповідача та вислухавши думки сторін ухвалив на підставі ч. 7 ст. 81 ЦПК України зобов'язати представника відповідача-1 надати докази по сплаті за договором купівлі-продажу майнових прав №175/079.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що обставини, зазначені в заяві представника відповідача ОСОБА_2 як підстави для відводу не можуть викликати сумнів у неупередженості судді, чи свідчити про його певну особисту заінтересованість, прихильність, уподобання стосовно однієї з сторін у справі.

Відтак, заява про відвід головуючого судді від розгляду справи є необґрунтованою.

У відповідності до ч.3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 цього Кодексу.

З огляду на обставини справи та підстави заявленого відводу, суд не вбачає підстав для зупинення провадження для вирішення питання про відвід головуючого.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 33-40 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним передати до відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ Оболонського районного суду м. Києва для визначення складу суду та розгляду заяви про відвід головуючого судді Тітова М.Ю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М.Ю. Тітов