Справа № 204/7558/17
Провадження № 2/204/322/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 серпня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Сорокіної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року до суду з позовом звернувся позивач в якому просив стягнути з відповідача завдану ним матеріальну шкоду у розмірі 16 010 грн. 86 коп. та судові витрати по справі. В обґрунтування вимог зазначає, що 31 грудня 2014 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 94 прапорщика ОСОБА_1 з 01 січня 2015 року призначено на посаду начальнику складу майна квартирно-експлуатаційної служби господарчого взводу роти бойового та матеріально-технічного забезпечення військової частини. На підставі наказу командира військової частини від 29 лютого 2016 року № 122 у військової частини проведено перевірку господарської діяльності станом на 01 березня 2016 року. У ході проведення перевірки господарської діяльності виявлено, що начальником складу майна квартирно-експлуатаційної служби господарчого взводу роти бойового та матеріально-технічного забезпечення прапорщиком ОСОБА_1 видавалося військове майно зі складу частини без жодних на те документів. Допущене порушення відображено в акті від 04 квітня 2016 року № 49 «Про проведення перевірки господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України станом на 01 березня 2016 року», а виявлена нестача військового майна на загальну суму 295 028,76 грн. відображена в інвентаризаційному описі запасів від 30 березня 2016 року. Даний інвентаризаційний опис підписаний ОСОБА_1 на титульній його сторінці, чим засвідчено, що до початку проведення інвентаризації всі видаткові та прибуткові документи на матеріальні цінності здано в бухгалтерську службу і всі матеріальні цінності, що надійшли на його відповідальність, оприбутковано, а ті що вибули, списано та на останній сторінці інвентаризаційного опису, чим засвідчив. Що всі матеріальні цінності перевірено комісією в натурі в його присутності та внесено в опис, у зв`язку з чим претензій до інвентаризаційної комісії він не має. З метою встановлення причин та обставин допущених порушень, що призвели до матеріальних збитків, притягнення винних до відповідальності та відшкодування матеріальної шкоди завданої військовій частині на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04 квітня 2016 року № 198 призначено службове розслідування по факту виявлених нестач під час проведення перевірки господарської діяльності військової частини в березні 2016 року. У ході службового розслідування встановлено, що прапорщик ОСОБА_1 видавав матеріальні цінності зі складу майна квартирно-експлуатаційної служби без жодних на те документів, військовослужбовцями, які підтвердили в своїх поясненнях та зазначили, які матеріальні цінності ними були отримані зі складу. Матеріальні цінності на загальну суму 208 964,18 грн. були видані прапорщиком ОСОБА_1 без жодних оформлених на те документів. Жодних підтверджуючих документів про видачу зі складу майна квартирно-експлуатаційної служби матеріальних цінностей на загальну суму 89 478,58 грн. прапорщиком ОСОБА_1 не надано. У ході службового розслідування ОСОБА_1 було відшкодовано нестачу в натуральних показниках на загальну суму 70 053,72 грн. Враховуючи вищевикладене загальна сума нестачі військового майна складає 16010,86 грн. Тому, позивач звертається до суду з даним позовом.

У судове засідання представник позивача не з`явися, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі та справу слухати без їхньої участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений на веб-сайті судової влади України, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У судовому засіданні встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 94 від 31 грудня 2014 року, прапорщика ОСОБА_1 з 01 січня 2015 року призначено на посаду начальника складу майна квартирно-експлуатаційної служби господарчого взводу роти бойового та матеріально-технічного забезпечення військової частини.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 122 від 29 лютого 2016 року, наказано провести силами внутрішньо-перевірочної комісії перевірку господарської діяльності військової частини станом на 01.03.2016 року.

Актом про проведення перевірки господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 НГУ станом на 01.03.2016 року, № 49 від 4 квітня 2016 року, було встановлено, що начальником складу майна квартирно-експлуатаційної служби господарчого взводу роти бойового та матеріально-технічного забезпечення прапорщиком ОСОБА_1 видавалося військове майно зі складу частини без жодних на те документів. Загальна сума виявленої нестачі військового майна склала 295 028 грн. 76 коп., що підтверджується інвентаризаційним описом запасів від 30 березня 2016 року. Даний інвентаризаційний опис був підписаний відповідачем ОСОБА_1 (а.с. 9-27).

Висновком службового розслідування за фактами виявлених нестач під час проведення перевірки господарської діяльності військової частини від 05.06.2016 року, проведеної на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.04.2016 року № 198, встановлено, що прапорщик ОСОБА_1 всупереч вимогам керівних документів для проведення ремонтних робіт у підрозділах, видавав матеріальні цінності зі складу майна квартирно-експлуатаційної служби без жодних на те документів. Неналежне виконання прапорщиком ОСОБА_1 службових обов`язків та недбале ставлення до них, призвело до нестачі майна на складі майна КЕС на загальну суму 16 010 грн. 86 коп.

Відповідно до п. 2 «Положень про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затверджених Постановою ВРУ від 23.06.1995 року № 243/95-ВР, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти. У випадках, передбачених пунктом 14 цього Положення, відшкодування військовослужбовцем і призваним на збори військовозобов`язаним прямої дійсної шкоди, заподіяної державі, здійснюється у кратному співвідношенні до вартості майна.

Відповідно до п. 13 «Положень про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затверджених Постановою ВРУ від 23.06.1995 року № 243/95-ВР, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

Відповідно до п. 14 «Положень про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затверджених Постановою ВРУ від 23.06.1995 року № 243/95-ВР, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна, несуть матеріальну відповідальність у 2-10-кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, недостача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 4 «Положень про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затверджених Постановою ВРУ від 23.06.1995 року № 243/95-ВР, відшкодування шкоди військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов`язаними провадиться незалежно від притягнення їх до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було заподіяно шкоду. У разі притягнення особи, яка заподіяла матеріальну шкоду державі, до кримінальної відповідальності командир (начальник)

військової частини зобов`язаний подати щодо неї цивільний позов до суду на суму невідшкодованої шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, на підставі викладеного, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України обґрунтовані та підлягають задоволенню, тому з необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України невідшкодовану матеріальну шкоду в розмірі 16 010 грн. 86 коп.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір по справі у розмірі 1 600 грн.

На підставі викладеного, керуючись Положеннями про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженими Постановою ВРУ від 23.06.1995 року № 243/95-ВР, ст. ст. 15, 1166 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України завдану ним матеріальну шкоду в розмірі 16 010 грн. 86 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України судові витрати по справі у розмірі 1 600 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т. О. Дубіжанська