Справа № 583/4058/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ярошенко Т.О.

з участю секретаря судового засідання Безрядіної О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Охтирська міська рада Сумської області в особі Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства, Виконавчий комітет Охтирської міської ради Сумської області про встановлення факту постійного проживання у квартирі,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст та підстави заявлених вимог.

01 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року народилася в м. Охтирка Сумської області і майже все своє життя вона проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 спочатку у складі родини своїх батьків, а після їх смерті зі своєю власною родиною.

Вказану квартиру вона планувала приватизувати відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», в зв'язку з чим звернулася з відповідною заявою до Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства, яке 24.09.2018 року надало відповідь про неможливість здійснення приватизації в зв'язку з відсутністю ордеру на вселення. Згідно листа від 17.10.2017 року, виданого Приватним підприємством «Жилкомсервіс» основним квартиронаймачем за адресою: АДРЕСА_1 являється ОСОБА_1 з моменту реєстрації в цьому житловому приміщенні з 05.08.1980 року, однак вся картотека мешканців житлових будинків була передана Відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради за актом прийому-передачі, а тому ордер на вселення в квартиру АДРЕСА_1 не знайдено.

Оскільки ордеру на надання житлового приміщення заявниця не має, тому просить суд встановити факт постійного проживання в АДРЕСА_1, починаючи з 05.08.1980 року по даний час.

Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.10.2018 заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та наданий строк для усунення недоліків.

Після усунення недоліків ухвалою суду від 17.10.2018 року було відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження на 29.10.2018 року.

Аргументи учасників справи.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, свої вимоги підтримала, в письмовій заяві просила справу розглянути без її участі.

Представник заінтересованої особи - Виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник заінтересованої особи - Охтирської міської ради Сумської області в особі Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства - в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений.

В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Охтирка Сумської області (а.с.11).

З 05 серпня 1980 року заявниця зареєстрована та проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).

Згідно довідки, виданої ПП «Жилкомсервіс» від 17 жовтня 2017 року №220 вбачається, що ОСОБА_2 зверталася із запитом про надання їй довідки Ф-16 та копії ордеру на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, однак згідно акту прийому-передачі від 29.03.2016 року №1 та на підставі листа заступника міського голови №01-13/585 від 15.03.2016 року вся картотека мешканців житлових будинків, які обслуговує ПП «Жилкомсервіс» передана Відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради (а.с.6).

Згідно довідки Відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради №15-13/6811 від 14.09.2017 року вбачається, що ордер на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, у відділі відсутній (а.с.7).

Заявниця зверталася із заявою приватизації квартири АДРЕСА_1. 24.09.2018 року було надано відповідь управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства №03/2441, згідно якої в зв'язку з відсутністю ордеру на вказану квартиру приватизація квартири без зазначеного документа (ордеру) неможлива (а.с.4).

Згідно ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Згідно довідки, виданої ПП «Жилкомсервіс» від 17 жовтня 2017 року №220 вбачається, що ОСОБА_2 є основним квартиронаймачем, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 з 05.08.1980 року (а.с.5).

Згідно ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожен громадянин має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Передача займаних житлових приміщень здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, постійно проживаючих в цьому житловому приміщенні. Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частина 2 ст. 315 ЦПК України також передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно листа Верховного суду України «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа, який необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них.

З Листа Верховного Суду від 01.01.2012 року «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Таким чином, зважаючи на наявність достатніх даних, які свідчать про реєстрацію та проживання ОСОБА_1 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з 05.08.1980 року, суд приходить до висновку, що заявниця дійсно не може скористатися своїм правом на приватизацію житла через відсутність у неї можливості подати до органу приватизації всіх необхідних документів, зокрема ордеру на квартиру.

Висновки суду.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів надає суду підстави дійти висновку, що заявницею надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви, так як вказаний факт знайшов своє підтвердження в суді.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.78 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»).

Наведене вище дає суду законні підстави для задоволення заявлених вимог заявниці, оскільки, судом встановлено, що заявниця дійсно проживає та зареєстрована у квартирі за вказаною нею адресою і у неї відсутній ордер на квартиру.

Встановлення вказаного факту має для заявниці юридичне значення, в інший спосіб вона позбавлена можливості усунути порушення, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню повністю, так як даний факт знайшов своє підтвердження в суді.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати залишаться за заявницею.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 247, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, в житловому приміщенні квартири АДРЕСА_1 починаючи з 05.08.1980 року по даний час.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Т.О. Ярошенко