РІШЕННЯ

іменем України

"18" вересня 2018 р. Справа № 145/195/18

Провадження № 2/145/332/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Крикливої М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що вона визнана інвалідом І групи загального захворювання. Крім того, самостійно пересуватися вона не в змозі та потребує сторонньої допомоги. На даний момент, органами соціального захисту, вирішується питання по оформленню за нею опікунства та догляду.

Єдине джерело її доходу - пенсія, яка призначена їй по інвалідності та яка складає 1440,00 грн. Однак, після придбання нею ліків та сплати комунальних послуг на їжу не залишається коштів.

Водночас, у неї є повнолітня донька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка добровільно допомагати їй не хоче.

Вона досягла пенсійного віку, є непрацездатною, основним джерелом її доходу є пенсія по інвалідності, а відтак, вона має право на утримання від відповідачки, як доньки.

Просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 2 000 грн., щомісячно, з моменту звернення до суду з цим позовом, довічно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з'явилися, про слухання справи повідомлені своєчасно, в установленому законом порядку. До суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_3, в якій він просить справу розглянути у його відсутності та відсутності позивача, позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена своєчасно, в установленому законом порядку. 01.06.2018 року надала до суду заяву, в якій вказує, що позовні вимоги не визнає, мотивуючи тим, мати її матеріальним забезпеченням не займалась, її життям не цікавилась, материнської турботи не виявляла, її утримували її батько - ОСОБА_4 та бабуся - ОСОБА_5 Крім того, вона не має можливості утримувати матір , оскільки сама не працює, доходів не має.

Просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1, справу розглянути у її відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне в позові відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

ОСОБА_1 інвалід 1 групи загального захворювання, що стверджується пенсійним посвідченням №282217323. Проте термін дії даного посвідчення до 31.07.2018 року.

Крім того, згідно із роз'ясненнями, викладеними у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦПК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків.

Згідно зібраних у справі доказів вбачається, що відповідач ухилялась від обов'язку утримувати свою неповнолітню на той час дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2

Так, згідно письмових пояснень відповідачки її мати ОСОБА_1 її матеріальним забезпеченням не займалась, життям не цікавилась, материнської турботи не виявляла, її утримували її батько - ОСОБА_4 та бабуся - ОСОБА_5

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 24.05.2018 року, ОСОБА_1 проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3. Умови проживання незадовільні, в кімнаті антисанітарний стан. ОСОБА_1 має дві доньки, яких від народження доглядали та виховували бабусі. Вела аморальний спосіб життя (а.с. 39).

Рішенням Тиврівського районного від 16.06.2018 року ОСОБА_1 було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_6, 03.03.1996р.н.

Згідно повідомлення виконавчого комітету Гніванської міської ради № 02-16/1118 від 28.12.2012 року у зв'язку із регулярними порушеннями правил в гуртожитку за адресою м. Гнівань, вул. Терешкова, 5, усних та письмових скарг сусідів, притягнень до адміністративної відповідальності, регулярне розпивання спиртних напоїв на території гуртожитку, ОСОБА_1 повідомлялась, що при продовженні порушень правил проживання в гуртожитку будуть змушені поставити питання про відібрання наданої її житлової площі та виселення її із гуртожитку (а.с. 35).

Згідно повідомлення начальника Гніванського МВ УМВС України у Вінницькій області № 8137 від 21.12.2012 року міському голові м. Гнівань ОСОБА_7 відповідно до бази даних АІС "АРМОР" ОСОБА_1 притягувалася до адміністративної відповідальності в 2012 році двічі (а.с. 38).

Відповідно до ст. 206 СК України у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов'язаних з лікуванням та доглядом за ними.

Проте, відповідач ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто є повнолітньою, а відтак, згідно з положеннями ч.1 ст.6 СК України, статусу дитини не має, а отже підстав для застосування положень ст. 206 СК України немає. Крім того, доказів про те, що відповідачка має достатній дохід (заробіток) для покриття витрат, пов'язаних з лікуванням та доглядом за позивачкою суду не надано.

Керуючись ст. ст. 6, 202, 205 Сімейного кодексу України, ст. ст.12, 89, 258, 263, 265, 273 Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 18.09.2018 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу буде подано протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного судового рішення.

Суддя:ОСОБА_8