ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 жовтня 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/4566/17

Головуючий у першій інстанції - Пантелієнко В.Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/83/18

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

голови судового засідання - судді: ВІНГАЛЬ В.М.,

суддів: ГУБАР В.С., КУЗЮРИ Л.В.,

за участю секретаря судового засідання: Поклада Д.В.,

позивач: ОСОБА_2,

відповідач: ОСОБА_3,

особи, які подали апеляційні скарги: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

прізвище судді: Пантелієнко В.Г.; час і місце ухвалення рішення: 16 год. 25 хв., м. Ніжин,

дата складання повного тексту рішення: 21 червня 2018 року,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому з урахуванням уточнених вимог просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в загальному розмірі 17302,89 грн., мотивуючи вимоги тим, що відповідач ухиляється від сплати аліментів та належною їх виплатою. Позивач зазначала, що має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з листопада 2015 року по червень 2018 року за виконавчим листом №740/4830/15-ц на утримання сина в сумі 8277,81 грн. та за період з листопада 2015 року по листопад 2017 року за виконавчим листом №740/4830/15 на своє утримання в сумі 9025,08 грн., надавши при цьому власний розрахунок пені.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області 12 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 4757 гривень 90 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 172 гривні 80 копійок.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3 просить змінити рішення суду першої інстанції та стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 17302 грн. 89 коп., посилаючись на порушення норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги позивача зводяться до того, що суд першої інстанції незаконно відмовив їй у стягненні пені у розмір 17302 грн., оскільки судом здійснений помилковий розрахунок пені.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на неповно з'ясовані усі фактичні обставини справи та ненадання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, що призвело до ухвалення судом незаконного та необґрунтованого рішення, яким стягнуто з нього пеню у розмірі 4757,90 грн.

Доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що у матеріалах справи наявні декілька розрахунків заборгованості по аліментах, складені різними державними виконавцями Ніжинського міськрайонного відділу ДВС, які за своїм характером різняться, та які не були належним чином досліджені і не надано їм належної оцінки.

У наданому відзиві ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 у повному обсязі посилаючись на те, що від утримання сина та дружини не відмовляється та вважає, що їх права не були порушені, оскільки на підставі його підрахунків та чеків заборгованості не має.

У наданому відзиві представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 відмовити повністю посилаючись на те, що з дня відкриття провадження державна виконавча служба повідомляє боржника про заборгованість по сплаті аліментів та про її розмір, а в розрахунках від 19.10.2017 року та від 12.02.2018 року докладно роз'яснено, яким чином розраховується розмір аліментів, належних до сплати, яких боржник не поспішає сплачувати.

Заслухавши голову судового засідання, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з наявності у відповідача заборгованості по сплаті аліментів та його вини у її виникненні, а тому на підставі ст.ст.195, 196 СК України, з відповідача на користь позивача стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що з 11 жовтня 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 вересня 2016 року було розірвано.

Від шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.18).

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 24 листопада 2015 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 листопада 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 06 червня 2016 року зменшено розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на її утримання з 1/4 частини до 1/6 частини заробітку (доходу) ОСОБА_3 щомісячно, починаючи з 04 листопада 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах заступника начальника Ніжинського МР ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області від 12.02.2018 року за виконавчим листом №2/740/1545/15 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, станом на 01.01.2018 року, заборгованості становила 5318,07 грн.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах головного державного виконавця Ніжинського МР ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області від 24.05.2018 року за виконавчим листом №2/740/1545/15 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, станом на вересень 2017 року, заборгованість становила 4024,51 грн.

Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц зроблено висновок, що зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, дослідивши обставини справи в сукупності, дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення вимог ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 4757,50 грн., врахувавши при цьому положення ст.196 СК України. Розрахунки неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання сина та дружини, наведені судом першої інстанції, відповідають висновкам та формулі зазначеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц.

Посилання у рішенні суду першої інстанції на правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові №6-300цс16 від 16 березня 2016 року, не призвело до неправильного вирішення справи з тих підстав, що наведені судом першої інстанції розрахунки відповідають висновкам зазначеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив розрахунок, наданий позивачем ОСОБА_2, за яким неустойка (пеня) станом на 11.06.2018 року на утримання дружини становить 9025,08 грн., а на утримання сина - 8277,81 грн. зважаючи на те, що позивач розраховує заборгованість по аліментам наступним чином: аліментам за місяць помножені на 1% і на кількість днів від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення, але не більше 100% заборгованості, тобто не більше 100 днів, а загальна сума неустойки (пені) отримана шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць), що не відповідає висновкам зазначеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц.

Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що судом першої інстанції не були досліджені розрахунки заборгованості, наявні у матеріалах справи, оскільки судом обґрунтовано було покладено в основу рішення саме останні розрахунки заборгованості Ніжинського МР ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області за виконавчим листом №2/740/1545/15 від 24.05.2018 року та за виконавчим листом №2/740/1545/15 від 12.02.2018 року. Зазначене спростовує доводи ОСОБА_3 про те, що на ним здійснений розрахунок, відповідно до якого заборгованості по сплаті аліментів не має, що на його думку підтверджується чеками.

Таким чином суд першої інстанції правильно застосував ч.1 ст.196 СК України, а оскаржене рішення узгоджуються із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №72/1762/15-ц.

Оскільки доводи апеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не спростовують висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, підстави для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Голова судового засідання В.М.Вінгаль

Судді В.С.Губар

Л.В.Кузюра