йСправа № 304/1327/18 Провадження № 6/304/26/2018
У Х В А Л А

22 жовтня 2018 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання - Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

заявник звернувся до суду з вказаною заявою, яку мотивує тим, що Перечинським районним судом Закарпатської області було ухвалено рішення по справі № 2-225/08 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 013/02-7/274-М від 13 липня 2007 року. Разом з цим, 14 березня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк», відповідно до чинного законодавства було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/7-4387, відповідно до якого відбулося відступлення прав вимог за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 013/02-7/274-М від 13 липня 2007 року. Крім того, цього ж дня між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» був укладений Договір відступлення права вимоги № 114/7-4111/ДГ, за яким знову відбулося відступлення прав вимог за вказаним кредитним договором. Таким чином, оскільки заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися не лише у відкритому виконавчому провадженні, тому що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тому просить заяву задовольнити.

У судове засідання представник заявника не з'явився, однак у поданій заяві одночасно просить розглянути питання про заміну сторони виконавчого провадження без його участі.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відмовити, оскільки дане питання уже розглядалося Перечинським районним судом, про що надав копію ухвали від 19 березня 2018 року.

У судове засідання представники ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» також не з'явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час і місце судового розгляду, а тому суд відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України розглядає заяву у їх відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 15 серпня 2008 року у справі № 2-225/08 з боржника ОСОБА_1 на користь Закарпатської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто 14 965,27 грн. заборгованості за кредитним договором № 013/02-7/274-М від 13 липня 2007 року та судові витрати у сумі 179,65 грн. (а. с. 9).

Також встановлено, що 16 жовтня 2008 року Перечинським районним судом у вказаній справі видано виконавчий лист із строком пред'явлення такого до виконання 26 серпня 2011 року (а. с. 8).

Як вбачається з повідомлення Великоберезнянського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області №14.2-111/5379 від 18 жовтня 2018 року у відділі ДВС відсутнє виконавче провадження по виконанню рішення Перечинського районного суду від 16 жовтня 2008 року по справі №2-225/10 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Однак, вказаний документ перебував на виконанні у Перечинському відділі ДВС, 30 вересня 2010 року такий повернутий стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними) (а. с. 22).

Разом з цим, 14 березня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги №114/7-4387, а також між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (Новий кредитор) - Договір відступлення права вимоги № 114/7-4111/ДГ, відповідно до умов яких відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 013/02-7/274-М від 13 липня 2007 року (а. с. 2-4, 5-7).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що строки для пред'явлення до виконання виконавчого листа згідно рішення Перечинського районного суду від 16 жовтня 2008 року, де боржником є ОСОБА_1, закінчилися ще 30 вересня 2013 року (через три роки з дня повернення виконавчого документа стягувачу - ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), тобто до укладення Договору про відступлення права вимоги від 14 березня 2017 року.

Так, підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналізуючи вказані норми закону в контексті вище встановлених обставин, що мають значення, суд вважає, що особа, якому первинний стягувач, зокрема, і своє право бути стороною виконавчого провадження з виконання згаданого рішення суду передав, а саме ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» таке право втратила, не отримавши виконавчих листів, не пред'явивши їх до виконання та пропустивши строк для пред'явлення виконавчих листів до виконання і тому ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», яке придбало право вимоги до боржника не може бути замінено у виконавчому провадженні, яке не може бути відкрито з підстав пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Фактично, будучи достовірно поінформованими при укладенні договору відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло лише право, яке залишалось у ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» на час укладення договору відступлення права вимоги на поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, а лише у випадку поновлення (або одночасно із вирішенням цього питання) ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» вправі ставити питання про заміну його у виконавчому провадженні, яке без поновлення вказаного строку вирішено позитивно бути не може. Так як неможливість для ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк», яке відчужило право вимоги, без поновлення строку на подання виконавчого листа до виконання, вирішувати питання про відкриття виконавчого провадження, тобто бути стороною виконавчого провадження відповідно передається і його правонаступнику, тобто унеможливлює таке право і для нього.

Вказане жодним чином не суперечить та відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122цс13).

Крім цього, 05 жовтня 2016 року набрав чинності новий Закон України «Про виконавче провадження», із змісту ряду статтей якого вбачається наступне.

Відповідно до ст. 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 11 цього Закону строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов'язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред'явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Крім цього, відповідно до п. 5 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону

Однак із змісту вказаних норм вбачається, що, у випадку якщо строк пред'явлення виконавчого листа до виконання не закінчився, згідно норм закону у попередній редакції, у зв'язку із прийняттям та набранням чинності новим законом, - такий строк продовжується до трьох років. Норми ж нового Закону на правовідносини, що виникли до його прийняття та регулювались старим законом і не продовжували існувати на час набрання ним чинності - не розповсюджуються.

Зважаючи на вказане, а також те, що строк пред'явлення до виконання виконавчого листа закінчився до набрання чинності новим законом, норми такого про продовження строку звернення до виконання до трьох років на вказані правовідносини не розповсюджуються.

Отже, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження за наведених обставин до задоволення не підлягає.

Тому, керуючись ст. ст. 11, 512, 514 ЦК України, ст. ст. 1, 3, 11, 12, 15, п. 5 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2, 7, 10, 44, 258-261, 263, 442 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Ганько І. І.