Справа № 703/2724/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі судового засідання Литвин Г.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно виписки з погосподарської книги № 9 від 31 липня 2018 року їй на праві власності належить будинковолодіння № 160 по вул. Шевченка в с. Костянтинівка Смілянського району Черкаської області. В даному будинку зареєстровані відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які в ньому не проживають з травня 2014 року.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, надала суду заяву в якій позов визнала повністю та просила справу розглядати без її участі.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву ОСОБА_1Вобґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно виписки з погосподарської книги № 986/1 від 31 липня 2018 року ОСОБА_1 є власником будинковолодіння № 160 по вул. Шевченка в с. Костянтинівка Смілянського району Черкаської області (а.с. 6).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Костянтинівської сільської ради Смілянського району Черкаської області № 1852 від 30 липня 2018 року в будинковолодінні № 160 по вул. Шевченка в с. Костянтинівка Смілянського району Черкаської області зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

З акта від 04 грудня 2016 року, 15 вересня 2017 року та 15 липня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в будинку № 160 по вул. Шевченка в с. Костянтинівка Смілянського району Черкаської області не проживають з травня 2014 року та їх особисті речі в будинку відсутні (а.с. 11-13).

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Із змісту ч.1 ст. 317 ЦК України вбачається власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України визначено власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.150 ЖК громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Правових позицій висловлених судовою палатою у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ (справи повязані із застосуванням норм про захист права власності) згідно із ст.15, п.4 ч.2 ст.16, ст.ст.386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і обєктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Відповідно до положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як передбачено ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_3, за цією адресою не проживають та створюють перешкоди в користуванні будинком його власнику та можливістю вільно розпорядитися своєю власністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, є обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.

Згідно постанови «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» КМУ № 207 від 02 березня 2016 року вбачається, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

За таких обставин визнанню таким, що втратив право користування спірним будинковолодінням підлягає і малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач визнав позов та не заперечує проти його задоволення, за таких обставин суд вважає, його таким, що ґрунтується на вимогах закону, відтак підлягає до задоволення, а невизнане право позивача захисту в судовому порядку, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674 - VI у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відтак, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 % судового збору.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки, відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті ОСОБА_1 з Державного бюджету України судом повертається 50 % судового збору, тобто 352 гривні 40 копійок, відтак з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 352 гривні 40 копійок.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 76, 81, 82, 89, 141, 200, 247, 259, 263-265, 273, ЦПК України, ст.ст.15, 16, 316, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.41 Конституції України, Правовими позиціями висловленими судовою палатою у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ (справи повязані із застосуванням норм про захист права власності), правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 5 листопада 2014 року, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування будинковолодінням № 160 по вул. Шевченка в с. Костянтинівка, Смілянського району, Черкаської області.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована та жителька с. Костянтинівка, Смілянського району, Черкаської області, вул. Шевченка, 160, РНОКПП НОМЕР_1 з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого 09 серпня 2018 року за квитанцією № 0.0..1 в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована та жителька с. Костянтинівка, Смілянського району, Черкаської області, вул. Шевченка, 160, РНОКПП НОМЕР_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована та жителька с. Костянтинівка, Смілянського району, Черкаської області, вул. Шевченка, 160, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідачі: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_6.

Головуючий О.П.Опалинська