УХВАЛА

01 листопада 2018 р.

м. Харків

Справа № 639/6093/18,

2/639/2146/18

Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Єрмоленко В. Б.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради, Управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області про стягнення компенсації за моральну шкоду спричинену дискримінаційними діями та протиправною бездіяльністю органу місцевого самоврядування, -

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради, Управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області про стягнення компенсації за моральну шкоду спричинену дискримінаційними діями та протиправною бездіяльністю органу місцевого самоврядування.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, приходить до наступного висновку.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач просить суд стягнути з місцевого бюджету міста Харкова Харківської області шляхом безспірного списання Управлінням Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області на його користь 904689,00 грн, як компенсацію моральної шкоди спричиненої протиправною бездіяльністю та дискримінаційними діями Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 посилається на те, що він неодноразово звертався до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради, а саме 24 червня 2017 року, 18 липня 2017 року, 01 серпня 2017 року, 07 грудня 2017 року, 28 грудня 2017 року, із запитами на отримання інформації. Однак відповіді, яка б відповідала вимогам встановленим законодавством, ним так отримано і не було. Вказаними діями, на думку позивача, йому було заподіяно моральної шкоди, що і вимусило його звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою.

До вказаної позовної заяви позивачем було надано копію рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 листопада 2017 року та копію постанови Апеляційного суду Харківської області від 28 лютого 2018 року, з яких вбачається наступне.

Так, в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова (судді Єрмоленко В. Б.) перебувала цивільна справа № 639/1804/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради, 3 особа Державна казначейська служба України про стягнення компенсації за моральну шкоду, спричинену дискримінаційними діями та протиправною бездіяльністю органу місцевого самоврядування. Предметом розгляду вказаної справи було ненадання Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради відповіді на запити ОСОБА_1 на доступ до інформації від 18 липня 2017 року, від 01 серпня 2017 року, від 07 грудня 2017 року та від 28 грудня 2017 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради, 3 особа Державна казначейська служба України про стягнення компенсації за моральну шкоду спричинену протиправною бездіяльністю та дискримінаційними діями посадової особи органу місцевого самоврядування задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року апеляційну скаргу Державної казначейської служби України задоволено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 травня 2018 року скасовано. У задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Отже, предметом позовної заяви ОСОБА_1 від 25 жовтня 2018 року, і предметом розгляду цивільної справи № 639/1804/18, є стягнення компенсації за моральну шкоду спричинену дискримінаційними діями та протиправною бездіяльністю органу місцевого самоврядування, зокрема внаслідок ненадання відповіді на запити ОСОБА_1 від 18 липня 2017 року, від 01 серпня 2017 року, від 07 грудня 2017 року та від 28 грудня 2017 року.

При ухваленні рішення від 18 травня 2018 року, суддею Єрмоленко В. Б. вже висловлено свою позицію щодо суті позовних вимог відносно ненадання відповіді Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради на запити ОСОБА_1 від 18 липня 2017 року, від 01 серпня 2017 року, від 07 грудня 2017 року та від 28 грудня 2017 року, досліджено та надано оцінку доказам, наявним в матеріалах справи, які також є предметом позовної заяви ОСОБА_1 від 25.10.2018, у судді склалася певна думка по суті справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» розяснено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїх рішеннях ЕСПЛ неодноразово зазначав, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання обєктивно обґрунтованими.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-чийого боку та з будь-якою метою. Суддя дотримується незалежної позиції як у відношенні до суспільства в цілому, так і у відношенні до конкретних сторін судової справи, по якій він повинен винести рішення.

Враховуючи вищевикладене, участь судді Єрмоленко В. Б. в розгляді даної цивільної справи призведе до порушення принципів обєктивності та неупередженості судді, у звязку з чим суддя вважає необхідним заявити самовідвід.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 40, 41 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заявити самовідвід у цивільній справі № 639/6093/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради, Управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області про стягнення компенсації за моральну шкоду спричинену дискримінаційними діями та протиправною бездіяльністю органу місцевого самоврядування.

Цивільну справу № 639/6093/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради, Управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області про стягнення компенсації за моральну шкоду спричинену дискримінаційними діями та протиправною бездіяльністю органу місцевого самоврядування передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ В. Б. Єрмоленко