Справа № 523/7047/18
Провадження №2/523/3461/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"04" вересня 2018 р.

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань - Мазур Л.А.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подала до Суворовського районного суду м. Одеси позовну заяву до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі 2500 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця починаючи з дня подачі позовної заяви та до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначила, що 09.03.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Рішенням Приморського районного суду від 07.12.2016 року шлюб з ОСОБА_3 було розірвано. На даний час відповідач проживає окремо, дитина проживає разом з нею. Відповідач у добровільному порядку аліменти не сплачує, іншої матеріальної допомоги не надає.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 червня 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 28 серпня 2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2018 року вирішено провести заочний розгляд справи.

Відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження по справі разом з позовом, додатками та запропоновано надати відзив на позовну заяву. Заяви від відповідача про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надав, про причини неявки не повідомив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів.

При цьому, позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу за її відсутності, у разі відсутності у судовому засіданні відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено, про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 березня 2013 року, рішенням суду від 07 грудня 2016 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_5 року народилася дочка - ОСОБА_4. Дитина мешкає з матір'ю, що підтверджується довідкою від 29.05.2017 р. № наданою до позову.

Згідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Як зазначено у ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001p. № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З аналізу наведених правових норм, необхідно дійти висновку, що відповідач зобов'язаний утримувати спільну з позивачем дитину і створювані необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем.

Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов'язку обох батьків утримувати своїх дітей, та вважає, що належним розміром аліментів на дитину є 2500 гривень щомісяця, що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача, так і відповідача. При цьому мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду у межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України, ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268, 274-279, 280-281, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1, НОМЕР_2 виданий Ренійським РВ в Одеській області 24.01.2003 р.) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3, місце проживання: АДРЕСА_2) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 року, у розмірі 2500 гривень, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 22.05.2018 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1, НОМЕР_2 виданий Ренійським РВ в Одеській області 24.01.2003 р.) на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня отримання рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: