АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2018 року м. Чернівці

справа № 725/3875/14-ц

Апеляційний суд Чернівецької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Лисака І. Н., Литвинюк І. М.

секретар Тодоряк Г. Д.

з участю представника позивача Кесаревої Г.І., представника відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 серпня 2018 року (головуючий у суді першої інстанції - суддя Федіна А. В.),

встановив:

У липні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10 жовтня 2014 року позов задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором від 27 лютого 2007 року в розмірі 81 654,99 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24 червня 2014 року складає 969 920 грн 18 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме, на трикімнатну квартиру №23, загальною площею 66,20 кв. м, житловою площею 39 кв. м, що знаходиться у будинку АДРЕСА_1 шляхом передачі ПАТ «Дельта Банк» вказаного предмета іпотеки у власність.

Визнано за ПАТ «Дельта Банк» право власності на указане нерухоме майно.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У серпні 2018 року ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, звернувся до суду із заявою про перегляд указаного заочного рішення.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 серпня 2018 року його заяву визнано неподаною та повернуто.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, просить вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Посилається на порушення норм процесуального права.

Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано зазначив про неподання ним як представником відповідачки довіреності, оскільки така довіреність була ним подана під час отримання копії заочного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача вважає, що оскільки безпосередньо до заяви про перегляд заочного рішення представник відповідачки не додав довіреності, то суд мав підстави для повернення заяви.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції з посиланням на норми пункту 1 частини 4, частини 8 статті 185 ЦПК України виходив з того, що в матеріалах, доданих до заяви, відсутня довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження ОСОБА_2, як представника відповідачки.

Проте з таким висновком погодитися неможна, оскільки суд дійшов його внаслідок порушення норм процесуального права, що згідно з пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено:

1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення;

2) ім'я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів зв'язку;

3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це;

4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача;

5) клопотання про перегляд заочного рішення;

6) перелік доданих до заяви матеріалів.

Заява про перегляд заочного рішення підписується особою, яка її подає.

До заяви про перегляд заочного рішення додаються її копії за кількістю учасників справи та копії всіх доданих до неї матеріалів.

До заяви про перегляд заочного рішення, поданої представником відповідача, додається довіреність або інший документ, який підтверджує його повноваження.

До заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

До заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

За нормою частини 8 статті 62 ЦПК України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

З матеріалів справи вбачається, що представником відповідачки ОСОБА_2 подано до суду копію довіреності від 08 квітня 2016 року строком дії до 08 квітня 2021 року, якою відповідачка уповноважила його вести її справи в судах (а.с.119).

На підставі указаної довіреності та заяви представника судом першої інстанції на його адресу надсилалася копія заочного рішення.

Тобто, суд першої інстанції визнав наявність у представника ОСОБА_2 повноважень на представництво інтересів відповідачки у справі.

Отже, оскільки у справі міститься документ про наявність у представника відповідачки повноважень на ведення її справ в судах, в т. ч. на подання заяви про перегляд заочного рішення, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для повернення заяви з мотивів відсутності в матеріалах, доданих до заяви, довіреності або іншого документу, що посвідчує повноваження ОСОБА_2, як представника відповідачки, є помилковим й таким, що зроблено з порушенням норм процесуального права.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Гарантоване статтею 6 Конвенції право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

За нормами діючого процесуального закону відповідачка має право на ініціювання перегляду заочного рішення, у т. ч. за заявою, поданою її представником, а повернення такої заяви судом першої інстанції з наведених вище мотивів, є такими, що перешкоджає доступу до суду.

Застосувавши передбачені частиною 5 статті 285 ЦПК України наслідки недодання до заяви про перегляд заочного рішення довіреності або іншого документу, який підтверджує повноваження представника, суд першої інстанції не врахував принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції.

Тому, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі наведеного та керуючись пунктом 4 частини 1 статті 379, статтею 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, задовольнити.

Ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 серпня 2018 року скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Дата складення повної постанови - 30 жовтня 2018 року.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: І. Н. Лисак

І. М. Литвинюк