Справа № 755/3668/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Гончарука В.П.

за участі секретаря Краснової І.В.

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3, -

розглянувши у підготовчому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4, що також виступає в інтресах неповнолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, треті особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання договору дарування недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_4 в своїх інтересах та в інтересах своєї доньки ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування частини квартири АДРЕСА_1 укладеного 13 березня 2017 р.? між ОСОБА_2 та ОСОБА_6

Свої вимоги мотивують тим, що укладанням даного договору порушуються права позивачів та безпосередньо порушуються права неповнолітньої ОСОБА_5 так як вказаний вище договір дарування було вчинено в той момент, коли позивачів було незаконно знято з реєстраційного обліку у спірній квартирі на підставі заочного рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 2 березня 2016 р., що в послідуючому було скасовано відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м.Києва від 23 березня 2017 р. та укладанням вказаного договору позбавили неповнолітню особу право на житло .

Свої вимоги позивачі обгрунтовують посиланням на ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» та посилаються на вимоги ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства».

Також позивачі вважають що при укладані оспорюваного договору було порушено вимоги ст.224 ЦК України, а саме даний правочин було вчинено без дозволу органу опіки та піклування.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просили позов задовольнити з обставин викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 категорично заперечували щодо задоволення вказаних позовних вимог посилаючись на те, що укладанням оспорюваного правочину будь - яким чином права чи обов'язки позивачів не порушуються, вони не є сторонами оспорюваного договору та позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, та зазначаючи, що позивачі не були та не є співвласниками спірної квартири, надавши до суду свій відгук в якому обґрунтовували свою позиції щодо невизнання позовних вимог.

Представник третьої особа служби у справах дітей Дніпровської районної в мсті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву в якій просив слухати справу в його відсутність та винести рішення з врахуванням інтересів неповнолітньої особи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, взявши до уваги заперечення сторони відповідача та вислухавши представника позивача, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 13.03.2017 р. між ОСОБА_2 ( дарувальник) та ОСОБА_6 ( обдарована) було укладено договір дарування ? частини квартири АДРЕСА_1

Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. та зареєстрований в реєстрі за № 313.

Сторони по справі перебувають у родинних стосунках ( матір та доньки) та на час укладання оспорюваного договору у відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_8 та позивачем ОСОБА_4 були неприязні стосунки , до моменту укладання вказаного договору позивачі були зареєстровані в спірній квартирі та були зняті з реєстраційного обліку на підставі судового рішення, що в послідуючому було скасоване.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частина 1 ст. 316 ЦК України визначає право власності як право особи на річ ( майно ), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд; частина друга цієї ж статі вказує на те, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Такою юридичною дією, шо передбачена главою 55 ЦК України, є договір дарування.

Відповідно до ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 71 даного Кодексу передбачено, що опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування:

1) відмовитися від майнових прав підопічного;

2) видавати письмові зобов'язання від імені підопічного;

3) укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири;

4) укладати договори щодо іншого цінного майна.

Піклувальник має право дати згоду на вчинення правочинів, передбачених частиною першою цієї статті, лише з дозволу органу опіки та піклування.

Також статтею 224 ЦК України визначено, що правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (стаття 71 цього Кодексу), є нікчемним.

Вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину визначенні статтею 203 ЦК України, а саме:

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Також статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як убачається з матеріалів справи, що дарувальник ОСОБА_2 на момент укладання договору дарування не була та не є опікуном чи піклувальником неповнолітньої особи та на її дії не розповсюджується вимоги ст.ст.71,224 ЦК України.

Крім того, як було встановлено в судовому засіданні, що позивачі в спірній квартирі не проживають, а позов подали як вважають в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_5 , так як на думку позивача саме інтереси неповнолітньої особи порушуються укладанням оспорюваного договору та як в майбутньому можливо неповнолітній ОСОБА_5 не буде де проживати.

Та при укладанні вказаного договору дарування відповідачі зобов'язані були поставити до відома позивачів.

Статтями 79,80, 81 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилаються позивачі як на підставу для задоволення позову не знайшли свого правового обгрунтування в ході розгляду даної справи.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 71, 203, 215, 224, 316, 717 ЦК України, ст.ст.81,280-283,274,279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_4, що також виступає в інтресах неповнолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, треті особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання договору дарування недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складено до 20 жовтня 2018 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_4 ІПН НОМЕР_1 адреса проживанняАДРЕСА_2Відповідачі: ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_2 місце проживання: АДРЕСА_3

ОСОБА_6 ІПН НОМЕР_3 місце проживанняАДРЕСА_4Треті особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної в мсті Києві державної адміністрації, місце знаходження : м.Київ, вул. Краківська, буд.20;

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В. О. місце знаходження : АДРЕСА_5

Суддя