Номер провадження 2-з/522/428/18
У Х В А Л А

20 вересня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Науменко А.В.

секретаря судового засідання Полегенький В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 заяву адвоката ОСОБА_2 діючого в інтересах ОСОБА_3, інші особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про забезпечення позову до предявлення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_2 діючій в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про забезпечення позову до предявлення позову посилаючись на те що ОСОБА_3 має намір звернутися до суду с позовною заявою до ОСОБА_4 про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, тому просить забезпечити позов шляхом накладення арешту та заборони відчуження, в тому числі укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування, тощо, з третіми особами на спільне майно, а саме:

- квартиру № 161, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Французький Бульвар, 60А;

- житловий будинок, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н., мікрорайон «Совіньон-1», вул. Набережна, 6/2а;

- квартиру № 16, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 6;

- будівелі та споруди Човнової станції, що знаходяться за адресою: Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н., с/рада Удобненська, комплекс будівель та споруд № 9 в буд. № 92;

- земельну ділянку, кадастровий номер: :51:003:0351, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Французький Бульвар, 54/3;

- нежитлове приміщення офісу № 101, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Воронцовський, 4;

- нежитлове приміщення офісу № 171, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Лідерсівський Бульвар, 5;

- автомобіль ВМW Х5, державний номер: ВН2505СН.

В судове засідання адвокат ОСОБА_2 діючий в інтересах ОСОБА_3 зявився, заявлене клопотання підтримав, на задоволенні клопотання наполягав.

Дослідивши заяву про забезпечення позову до предявлення позовної заяви у межах вирішення зазначеної заяви, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.3 ст. 153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з'ясування питань, пов'язаних із зустрічним забезпеченням.

Згідно ч.10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене, дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

При забезпеченні позову суддя бере до уваги те, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання майбутнього рішення суду, та накладення арешту на спірне нерухоме майно, на думку суду, у повній мірі забезпечить позовні вимоги в межах предмету спірних відносин між сторонами.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

В заяві суд вбачає, що у позовній заяві буде ставитися питання про визнання зазначеного майна об'єктами спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з наступних підстав:

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до частини першої статті 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відтак спільне майно подружжя, за відсутності домовленості між ними, слід ділити порівну, з врахуванням обставин, що мають значення у справі, призначення речей, їх фактичного перебування у володінні одного з подружжя та намірів щодо володіння та використання майна кожним з подружжя.

ТакАДРЕСА_1, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Французький Бульвар, 60А, була набута у шлюбі на підставі договору про пайову участь у будівництві, що був укладений 26.01.2013 р.. Право власності було зареєстроване 16.02.2016 р. за ОСОБА_4.

Житловий будинок, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н., с. Мізікевича, житловий масив «Совіньон-1», вул. Набережна, 6/2а, був набутий ОСОБА_4 до шлюбу, проте за час спільного проживання вартість житлового будинку суттєво збільшилась за рахунок спільних коштів, які були витрачені на проведення ремонтних робіт та придбання матеріалів для них. В подальшому ОСОБА_4 без відома та дозволу ОСОБА_3 подарувала даний житловий будинок своєму батьку - ОСОБА_5 за договором дарування від 17.04.2018 р., що буде оспорюватися.

Квартира № 16, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 6 була набута ОСОБА_3 до укладення шлюбу за договором дарування від 22.09.2009 р., проте в подальшому за договором дарування від 18.06.2014 року дана квартира була відчужена ОСОБА_4. Даний договір являється недійсним, оскільки в той час ОСОБА_3 тяжко хворів - аневризма мозкової артерії, з приводу чого йому була проведена операція і він довгий час знаходився на лікуванні. Внаслідок хвороби ОСОБА_3 була присвоєна 2 група інвалідності. Враховуючи тяжкість захворювання та його перебіг, ОСОБА_3 не усвідомлював своїх дій відносно відчуження даного майна дружині та буде оспорювати цей правочин.

Будівлі та споруди човнової станції, що знаходяться за адресою: Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н., с/рада Удобненська, комплекс будівель та споруд № 9 в буд. № 92 були набуті ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 23.10.2009 р..

Право власності на нежитлове приміщення офісу № 101, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Воронцовський, 4 було набуто у шлюбі ОСОБА_4 за договором купівлі- продажу від 19.09.2011 р.. В подальшому вона відчужила його ОСОБА_3 за договором дарування від 17.09.2012 р.. 25.10.2014 р. у період хвороби ОСОБА_3 подарував дане майно своїй дружині. 27.04.2018 р. ОСОБА_4 відчужила за договором дарування дане нежитлове приміщення своїй матері - ОСОБА_6 без відома та дозволу чоловіка. Дані договори за вищевказаних підстав також будуть оспорюватися.

Право власності на нежитлового приміщення офісу № 171, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Лідерсівський Бульвар, 5 було набуте ОСОБА_3 до шлюбу за договором про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя від 10.07.2009 р., укладеним з колишньою дружиною ОСОБА_1. В подальшому дане нежиле приміщення за вищевказаних обставин було подароване ОСОБА_4. 04.05.18 р. ОСОБА_4 відчужила за договором дарування дане нежиле приміщення своєму батьку - ОСОБА_5. Ці договори також будуть оспорюватися.

Автомобіль ВМ/? Х5, державний номер: ВН2505СН, був набутий ОСОБА_7 у шлюбі, дата реєстрації - 14.09.2016 р., проте в подальшому, вона без відома та дозволу ОСОБА_3 відчужила даний автомобіль своїй матері - ОСОБА_6, за якою даний автомобіль було зареєстровано 05.06.2018 р.

Заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Отже, в відповідності з зазначеними нормами процесуального права у суду є всі підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, оскільки від заявника до суду надійшла заява про забезпечення позову, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову до предявлення позову, у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, за наявності яких законодавець встановив обов'язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення (ч. 3 ст. 154 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен предявити позов протягом десяти днів.

Керуючись ст. ст.149-154, 157, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_2 діючого в інтересах ОСОБА_3, інші особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про забезпечення позову до предявлення позову задовольнити.

Забезпечити позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання договорів недійсними шляхом: накладення арешту на:

?квартиру № 161, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Французький Бульвар, 60А;

?житловий будинок № 6/2а, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н., с. Мізікевича, вул. Набережна, житловий масив «Совіньон-1»;

?квартиру № 16, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 6;

?будівлі та споруди Човнової станції, що знаходяться за адресою: Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н., с/рада Удобненська, комплекс будівель та споруд № 9 в буд. № 92;

?нежитлове приміщення офісу № 101, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Воронцовський, 4;

?нежитлове приміщення офісу № 171, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Лідерсівський Бульвар, 5;

?автомобіль ВМW Х5, державний номер: ВН2505СН.

-Заборони ОСОБА_4 відчужувати, в тому числі укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування, тощо, з третіми особами: квартиру № 161, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Французький Бульвар, 60А; квартиру № 16, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 6; будівлі та споруди Човнової станції, що знаходяться за адресою: Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н., с/рада Удобненська, комплекс будівель та споруд № 9 в буд. № 92; заборони ОСОБА_5 відчужувати, в тому числі укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування, тощо, з третіми особами, житловий будинок № 6/2а, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н., с. Мізікевича, вул. Набережна, житловий масив «Совіньон-1» та нежитлове приміщення офісу № 171, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Лідерсівський Бульвар, 5;

заборони ОСОБА_6 відчужувати, в тому числі укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування, тощо, з третіми особами, нежитлове приміщення офісу № 101, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Воронцовський, 4 та автомобіль ВМW Х5, державний номер: ВН2505СН.

Відомості відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

-стягувач: ОСОБА_3, код РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 65000, АДРЕСА_2.

-боржник: ОСОБА_4, РНОКПП - НОМЕР_2, місце проживання: 65000, м. Одеса, вул. Тіниста, 20.

-боржник: ОСОБА_5, місце проживання: 65000, м. Одеса, вул. Тіниста, 20.

-боржник: ОСОБА_6, РНОКПП - НОМЕР_3, місце проживання: 65000, м. Одеса, вул. Тіниста, 20.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно до положення ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста ОСОБА_1.

Суддя А.В.Науменко

20.09.2018