Справа № 301/2104/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" жовтня 2018 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючого судді Марковича І.І.

при секретарі Чийпеш А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Загатянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду 03.10.2018 року з даним позовом посилаючись на те, що 23.05.1997 року помер її батько - ОСОБА_2, в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №48 та вказане стверджується свідоцтвом про смерть, виданого 26 травня 1997 року, серія 1 ЕЛ №008951.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на все його майно, що складається з права на земельну частку (пай), що посвідчений сертифікатом на право на земельну частку (пай), серія ЗК №0101727 зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №526 від 28.12.1999 року, виданого на підставі розпорядження голови Іршавської РДА від 25 листопада 1997 року №400 у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Карпати» розміром 1,18 га.

На випадок своєї смерті спадкодавець заповіту не залишав.

Будучи єдиним спадкоємцем прийняла спадщину за померлим у порядку та строки передбачені ст.ст. 524-547 ЦК Української РСР, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем, що стверджується відомостями, що містяться у паспорті громадянина України, а також в довідці Загатянської сільської ради від 01.08.2018 року №363/02-04.

Проте, позивачка не має змоги оформити у встановленому законодавством порядку право власності на спадкове майно, у зв'язку з відсутністю належним чином зареєстрованого правовстановлюючого документу, виданого на ім'я спадкодавця, тому вимушена звернутися за захистом своїх прав до суду.

Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину за померлим - відсутні.

Розгляд справи проведено у відсутності сторін відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України та поданих заяв.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

23.05.1997 року помер батько позивачки - ОСОБА_2, в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №48 та вказане стверджується свідоцтвом про смерть, виданого 26 травня 1997 року, серія 1 ЕЛ №008951.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на все його майно, що складається з права на земельну частку (пай), що посвідчений сертифікатом на право на земельну частку (пай), серія ЗК №0101727 зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №526 від 28.12.1999 року, виданого на підставі розпорядження голови Іршавської РДА від 25 листопада 1997 року №400 у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Карпати» розміром 1,18 га.

На випадок своєї смерті спадкодавець заповіту не залишав.

Будучи єдиним спадкоємцем позивачка прийняла спадщину за померлим у порядку та строки передбачені ст.ст. 524-547 ЦК Української РСР, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем, що стверджується відомостями, що містяться у паспорті громадянина України, а також в довідці Загатянської сільської ради від 01.08.2018 року №363/02-04.

Відповідно до ст.ст.524-547 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за зповітом. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його життіі народжені після його смерті.

Згідно вимог передбачених у ст. 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, є «визнання права».

Керуючись ст. ст. 4,12,19,83, 175,177,184, 223,259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 15,16, 392, 1216, 1217, 1218 ЦК України, ст.ст.524-547 ЦК Української РСР, суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою с.Климовиця, 50, Іршавського району Закарпатської області, право власності на спадкове майно, що складається з права на земельний пай, посвідчений сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії ЗК №0101727, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №526 від 28 грудня 1999 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя : І. І. Маркович