Номер провадження: 22-ц/785/997/18
Номер справи місцевого суду: 2-569/11
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання Ковязіної А.Д.,

представника позивача адвоката ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_5, про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 Аваль» про визнання кредитного договору недійсним, за апеляційними скаргами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.04.2012 року, ухвалене суддею Рідник І.Ю.,

встановила:

04.10.2010 року ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ«ОСОБА_4 Аваль», яке є правонаступником за всіма правами і обовязками ВАТ «ОСОБА_4 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_4 Аваль», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_8 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором №014/80054/82/81376 від 07.09.2007 року, з урахуванням відсотків за користування кредитом та пені за неякісне виконання зобовязань, яка станом на 18.09.2010 року в гривневому еквіваленті складає 1 547 090,09 грн., посилаючись на те, що 20.08.2007 року ОСОБА_5 звернувся до позивача із заявою про надання кредиту під заставу в сумі 100000 доларів США та 07.09.2007 року між позивачем та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №014/80054/82/81376 про надання кредиту в сумі 99960 доларів США на строк до 07.09.2017 року, відповідно до умов якого відповідач прийняв на себе зобовязання погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 13,5% річних щомісячно згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом щомісячними фіксованими платежами.

У якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_8 07.09.2007 року було укладено договір поруки №014/80054/82/81376/1, згідно з п.1.2 якого ОСОБА_8 на добровільних засадах взяла на себе зобовязання перед Банком відповідати по зобовязанням ОСОБА_5, які виникають з умов кредитного договору №014/80054/82/81376 від 07.09.2007 року.

Позивач повністю та в строки виконав зобовязання по кредитному договору, видавши, відповідно до заяви на видачу готівки від 07.09.2007 року ОСОБА_5 кошти в розмірі 98000.00 доларів США, що в еквіваленті становить 494900,00 грн. Відповідач ОСОБА_5, отримавши кредитні кошти, умови п.5.1 кредитного договору щодо часткового погашення кредиту та сплаті відсотків за фактичне використання кредитних коштів щомісячно, до пятнадцятого числа місяця, не виконував, після отримання повідомлення, у відповідності з п.п.5.5 договору, не повернув банку кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування цими коштами.

У звязку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 18.09.2010 року в нього виникла прострочена заборгованість щодо погашення кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами на загальну суму 195359,39 доларів США, що в гривневому еквіваленті, за курсом НБУ на день звернення до суду (1 дол.США=7.9192), становить 1547090,00 грн., яка складається з: суми основного боргу за кредитом 729662,58 грн., заборгованості за відсотками 194745,64 грн., пені за прострочення тілу кредиту 361 157,02 грн. та пені за прострочення відсотків по кредиту 261524,85 грн., яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів.

В подальшому представник ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» надав заяву про закриття провадження в частині стягнення з ОСОБА_8 заборгованості за кредитним договором у звязку з її смертю та уточнив позовні вимоги, просивши стягнути зазначену заборгованість з ОСОБА_5

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.09.2011 року прийнято відмову ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» від позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_8 заборгованості за кредитним договором та в цій частині провадження у справі закрито.

Заперечуючи проти позовних вимог ПАТ «ОСОБА_4 Аваль», ОСОБА_5 07.12.2011 року звернувся до суду із зустрічним позовом про захист прав споживача і визнання кредитного договору №014/80054/82/81376 від 07.09.2007 року недійсним, посилаючись на те, що договір за текстом і змістом не відповідає законодавству України, його інтересам та волі та порушує його права та законні інтереси як споживача. На підставі викладеного у задоволенні позову ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» просив відмовити, а його позов задовольнити.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.04.2012 року позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» задоволено Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_9 Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/80054/82/81376 від 07.09.2007 року у розмірі 1 547 090,09 грн. У задоволені зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено у повному обсязі. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, апеляційні скарги подали особи, які не брали участь у справі - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, проте вказаним рішенням порушенні їх права так як, наявність оскаржуваного рішення про заборгованість та договору іпотеки, позбавляє їх можливості прийняти спадкове майно, що обтяжено договором іпотеки.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог ПАТ «ОСОБА_4 Аваль», зустрічний позов ОСОБА_5 залишити без розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при ухвалені рішення норма матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Зазначеним вимогам судове рішення районного суду в повній мірі не відповідає.

Задовольняючи первісний позов та відмовляючи у зустрічному, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 20.08.2007 року ОСОБА_5 звернувся із заявою до Одеської обласної дирекції «ОСОБА_4 Аваль» на видачу кредиту в розмірі 100000 доларів США під 13.5% річних, строком на 120 місяців на споживчі потреби (а.с.14).

07.09.2007 року між ВАТ «ОСОБА_4 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «ОСОБА_4 Аваль» та ОСОБА_5 було підписано кредитний договір№014/80054/82/81376 про надання кредиту для використання на споживчі цілі у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом в розмірі доларів США строком на 120 місяців по 07.09.2017 року (включно), згідно Графіку надання кредиту (додаток 1 до Договору), під 13.5% річних.

Згідно п.1.1 договору кредитор взяв на себе зобовязання на положеннях та умовах договору надати кредит позичальнику, а позичальник зобовязався належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, згідно умов договору та тарифу кредиту, та виконати всі інші зобовязання в порядку та строки, визначені договором (а.с.18-23).

Разом з екземпляром кредитного договору ОСОБА_5 отримав Графік погашення кредиту, що є додатком до кредитного договору (а.с. 25-27).

Згідно заяви на видачу готівки №R74/14-80 від 07.09.2007 року ОСОБА_7 через касу Суворовського відділення Одеської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_4 Аваль» отримав 98000 доларів США, що в еквіваленті становить 494900 гривень, що підтверджується особистим підписом цієї заяви ОСОБА_7 (а.с.28).

У той же день, 07.09.2007 року між ВАТ «РайффайзенБанк Аваль» та ОСОБА_7, в якості забезпечення кредитного договору №014/80054/82/81376, укладено договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_10, зареєстровано в реєстрі за №3590, за яким в іпотеку банку передано належну йому на праві власності земельну ділянку загальною площею 0.1018 га, яка розташована по вул.Южна, 69 в с.Ліски Комінтернівського району Одеської області (а.с.33-38).

З п.12.6 кредитного договору та з матеріалів справи убачається, що інформація про умови надання кредиту в іноземній валюті і інформація про сукупну вартість надання такого кредиту були у письмовій формі надані ОСОБА_7 07.09.2007 року, що підтверджується його підписом на «Умовах кредитування по програмі «Кредит під заставу нерухомості» та Додатків №2, №3 про сукупну вартість кредиту, які є невідємними частинами кредитного договору (а.с.110-113).

Відповідно до ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутність таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, ст.533 ЦК передбачено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також пла-тіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Пункт 1 ч.2 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає право банку здійснювати операції з валютними цінностями.

Згідно з п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на використання окремих операцій, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.07.2001 року №275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмово дозволу Національного банку банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями, зокрема ведення рахунків клієнтів (резидентів і нерезидентів) в іноземній валюті, залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України, інші операції з валютними цінностями на валютному ринку України.

Судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості по зобовязаннях, що випливають з умов кредитного договору №014/80054/82/81376 від 07.09.2007 року, укладеного позивачем з ОСОБА_7, загальна сума заборгованості за кредитом, відсотками та пенею станом на 18.09.2010 року складає 195359.39 доларів США, що в гривневому еквіваленті, за курсом НБУ на день звернення до суду (1 дол.США=7.9192), становить 1547090.00, у тому числі: суми основного боргу за кредитом 92138.42 дол.США, в еквіваленті 729662,58 грн., заборгованість за відсотками 24591.58 дол.США, в еквіваленті - 194745,64грн., пеня за прострочення тілу кредиту 45605.24 дол.США, в еквіваленті - 361 157,02 грн.; пеня за прострочення відсотків по кредиту 33024.15 дол.США, в еквіваленті - 261524,85 грн. (а.с.8-13).

Як передбачено п.6.5 кредитного договору у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати. Кошти мають бути повернені позичальником протягом 30 календарних днів з моменту надіслання кредитором на адресу позичальника відповідного листа-повідомлення.

Претензія-вимога про виконання позичальником умов укладеного кредитного договору та погашення виниклого боргу за цим договором направлялася банком відповідачу 22.01.2010 року (а.с.31).

Відповідно до п.10.1 кредитного договору за порушення строків повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання. Так, згідно ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання.

Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, приймаючи до уваги неналежне виконання прийнятих на себе кредитних зобовязань з боку відповідача за первісним позовом, суд першої інстанції прийшов до висновку, що предявлені позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню у повному обсязі, вимоги за зустрічним позовом задоволенню не підлягають.

Проте повністю з таким висновком суду погодитись не можна з огляду на таке.

Колегіє суддів встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 08.02.2017 року, залишеного без змін постановою апеляційного суду Одеської області від 16.05.2018 року, встановлені наступні обставини.

07.09.2007 року від імені ОСОБА_5 та від імені ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 Аваль» був оформлений кредитний договір № 014/80054/82/81376, відповідно до умов якого кредитор на положеннях та умовах цього договору надає позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 99 960 доларів США на строк 120 місяців по 07.09.2017 року (включно), згідно графіку надання кредиту процентною ставкою 13,5 % річних.

Вважаючи, що позичальником були порушені умови договору та виникла заборгованість за кредитним договором, ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 Аваль» звернувся до суду (справа № 2-569/2011 року) з позовною заявою до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/80054/82/81376 від 07.09.2007 року та судових витрат.

В обґрунтування вказаного позову банком надано копію кредитного договору № 014/80054/82/81376 від 07.09.2007 року, оформленого від імені ОСОБА_5 та від імені ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 Аваль».

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.11.2014 року було задоволено клопотання позивача про забезпечення доказів, було витребувано у відповідача оригінал спірного кредитного договору, та по справі була призначена судова-почеркознавча експертиза на вирішення якої було поставлено питання - чи здійснено підпис в кредитному договорі № 014/80054/82/81376 від 07.09.2007 р., оформленому від імені ОСОБА_5, та від імені ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 Аваль», від імені ОСОБА_5 ОСОБА_5 чи іншою особою.

Судом було роз'яснено сторонам по справі положення ч.1 ст.146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Ухвала суду щодо витребування документів відповідачем не виконана, та жодні оригінали документів суду не надано.

В ході судового засідання представнику відповідача неодноразово надавалася можливість виконати ухвалу суду та надати оригінали кредитного договору №014/80054/82/81376 від 07.09.2007 року та інші докази на підтвердження своєї процесуальної позиції.

Жодні докази відповідачем не надані.

Вказані обставини свідчать про ухилення відповідача від призначеної судом судово-почеркознавчої експертизи, шляхом ухилення від подання експертам необхідних матеріалів та документів.

У звязку з вказаними діями відповідача судово-почеркознавча експертиза не проведена.

Відповідно до ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також, яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Такі дії відповідача щодо ненадання витребуваних документів, при покладенні на нього такого обов'язку судом, з роз'ясненням представнику наслідків ст.146 ЦПК України, свідчать про ухилення ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 Аваль» від участі в експертизі та за висновками суду свідчать на користь ОСОБА_5

Наведене дає суду підстави зробити висновок, що факт для з'ясування якого була призначена експертиза - підписання (непідписання) кредитного договору безпосередньо ОСОБА_5 не підтверджений в порядку визначеному законом, та при цьому заперечується ОСОБА_5

Тому суд визнав встановленим, що у кредитному договорі №014/80054/82/81376 від 07.09.2007 року, оформленому від імені ОСОБА_5 та від імені ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 Аваль» підпис від імені позичальника ОСОБА_5 вчинено не ОСОБА_11, а іншою особою (особами). Враховуючи вищевикладене, та те, що судом визнано обставини того, що ОСОБА_5 спірний кредитний договір № 014/80054/82/81376 від 07.09.2007 року, оформлений від імені ОСОБА_5 та від імені ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 Аваль» не підписувався, судом встановлено, що в даному випадку в порушення вимог ч.3 ст.203 ЦК України відсутнє вільне волевиявлення ОСОБА_5 на укладення спірного правочину, яке б відповідало його внутрішній волі, відсутня навіть його згода на такі дії.

Крім того, суд вважав, що порушена встановлена законом форма вчинення письмового правочину, оскільки одна із сторін спірного договору його навіть не підписувала.

Враховуючи вищезазначене, недотримання вимог закону в частині вільності волевиявлення учасника правочину і відповідності його внутрішній волі при укладенні кредитного договору №014/80054/82/81376 від 07.09.2007 року, оформленого від імені ОСОБА_5 та від імені ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 Аваль», а саме встановлення обставин того, що ОСОБА_5 не підписував оспорюваний ним договір, в силу ст.203 ЦК України є обов'язковою умовою, недодержання якої в порядку ч.1 ст.215 ЦК України, суд визнав недійсним кредитний договір №014/80054/82/81376 від 07.09.2007 року, оформлений від імені ОСОБА_5 та від імені ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 Аваль».

Отже враховуючи вказане рішення, що має преюдиціальне значення для вирішення даної справи, колегія суддів зазначає, що постановляючи оскаржуване рішення, суд не правильно встановив обставини справи щодо наявності заборгованості ОСОБА_5 перед ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 Аваль» за кредитним договором № 014/80054/82/81376 від 07.09.2007 року, що призвело до неправильного вирішення спору, у звязку з чим, відповідно до п.п.1,2,3,4, ч.1 ст. 376 ЦПК України, рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.04.2012 року в частині задоволення первісного позову Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 Аваль» скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволені зазначених вимогах.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині задоволення зустрічного позову, то колегія вважає, що вони не заслуговують на уваги, оскільки зазначене питання вирішено іншим судовим рішенням за інших підстав.

Враховуючи задоволення апеляційної скарги, відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з АТ «ОСОБА_4 Аваль» на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 понесенні останніми та документально підтверджені судові витрати у виді судового збору, сплаченого за подання апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.04.2012 року в частині задоволення первісного позову Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 Аваль» скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення.

У задоволені позовних вимог позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_5, про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 Аваль» на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судовий збір у розмірі по 2002,00 грн. кожному.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.12.2018 року.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

ОСОБА_12