Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/233/18
Провадження № 2/670/182/18
УХВАЛА

30 жовтня 2018 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Потапова О.О.,

з участю секретаря Корчової А.І.,

розглянувши заяву про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

До суду з заявою про забезпечення позову звернувся представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 Він повідомляє про те, що на розгляді у суді перебуває його позов до Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, селянського (фермерського) господарства «Віта», Віньковецької районної державної адміністрації, в якому просить:

-визнати незаконним та скасувати наказ № 9 від 22 січня 2018 року Головного управління Держгеокадастру «Про проведення земельних торгів у формі аукціону», в частині внесення земельної ділянки кадастровий номер :08:008:0043 площею 54,6000 га та земельної ділянки кадастровий номер :08:008:0044 площею 60,4000 га, за межами Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області до додатку 1 даного наказу для проведення торгів;

-визнати недійсними результати земельних торгів, організатором яких виступало Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, що відбулись 23.02.2018 року щодо земельної ділянки кадастровий номер :08:008:0043 площею 54,6000 га та земельної ділянки кадастровий номер :08:008:0044 площею 60,4000 га за межами Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області;

-визнати недійсними договори оренди земельних ділянок кадастровий номер :08:008:0043 та кадастровий номер :08:008:0044, укладені 23.02.2018 року між СФГ «Віта» та Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області;

-зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області укласти договори оренди земельної ділянки кадастровий номер :08:008:0043 площею 54,6000 га та земельної ділянки кадастровий номер :08:008:0044 площею 60,4000 га за межами Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області з ОСОБА_1.

В обґрунтування заяви зазначає, що 13.03.2018 року СФГ «Віта» провело державну реєстрацію оспорюваних договорів оренди, що підтверджується інформаційними довідками, які містяться в матеріалах справи.

У звязку з цим комплекс прав по користуванню розпорядженню земельними ділянками кадастровий номер :08:008:0044 та кадастровий номер :08:008:0043 перейшов до СФГ «Віта».

На вищевказаних земельних ділянках СФГ «Віта» почало здійснювати товарне сільськогосподарське виробництво, що унеможливлює подальше використання вищевказаних земельних ділянок ОСОБА_1, на яких до цього часу, останній здійснював товарне сільськогосподарське виробництво. Договори оренди, які стали підставою для реєстрації права оренди за СФГ «Віта» є предметом спору. Прийняте судом рішення може прямо вплинути на права і обовязки як позивача, так і відповідачів.

Зазначає про незаконне набуття СФГ «Віта» права оренди на земельні ділянки, що порушує права та законні інтереси позивача, який вправі звернутися до суду за їх захистом, так як земельна ділянка, яку відповідач передав у користування СФГ «Віта» входила до складу земель, що перебували у відданні Управління Держгеокадастру в Хмельницькій області на момент передання. Однак, Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, не припинило землекористування ОСОБА_1 в порядку, передбаченому главою 22 ЗК України , але передало в користування СФГ Віта земельну ділянку, яка не була вільною.

Повідомляє, що заходи забезпечення позову необхідно вжити задля відновлення порушених прав ОСОБА_1 як землекористувача, оскільки на даний час, останній позбавлений права використовувати спірні земельні ділянки для цільового призначення, які використовував останні шість років.

Як пропозицію заявника щодо зустрічного забезпечення вказує суму 189938,72 грн.

Наголошує, що право СФГ «Віта» на збір врожаю, захищене законом, тому у будь-якому випадку останнє зможе його реалізувати без будь-яких перешкод, навіть за наявності забезпечення позову у виді заборони здійснювати товарне сільськогосподарське виробництво. Таким чином, на даний час існує факт використання спірних земельних ділянок СФГ «Віта», що є новою підставою, для вжиття заходів забезпечення позову. Про такі наміри, ОСОБА_1 стверджував неодноразово, однак судами першої та апеляційної інстанції було відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову, в тому числі і за відсутності доказів таких намірів зі сторони СФГ «Віта».

Посилаючись на вимоги ст. 149-153 ЦПК України, просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам, окрім позивача вчиняти будь-які дії, направлені на засівання та використання у інший спосіб земельної ділянки кадастровий номер :08:008:0043 площею 54, 6000 га та земельної ділянки кадастровий номер :08:008:0044 площею 60,4000 га, які знаходяться за межами Яснозірської сільської ради Віньковецького району - в тому числі (але не вичерпно): передавати в оренду, передавати в суборенду, реєструвати право оренди, реєструвати право суборенди, вести товарне сільськогосподарське виробництво.

Розгляд заяви здійснено судом в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає вимогам ч. 13 ст. 7 та ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву та долучені документи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» установлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Ч. 3 ст. 150 ЦПК України наголошує, що заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Ст. 22 ЗК України визначає землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Відповідно до ст. 134 ч. 1 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Ст. 1 ЗУ «Про оренду землі» зазначає, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Ст. 93 ч. 1 ЗК України вказує, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 215 ч. 1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано, в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені.

Проте, використання позивачем, який протягом певного періоду використовував ділянки землі, позбавлено такої можливості через реєстрацію прав СФГ « Віта» на спірні земельні ділянки.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача та заборону СФГ «Віта» передавати земельну ділянку кадастровий номер :08:008:0043 площею 54, 6000 га та земельну ділянку кадастровий номер :08:008:0044 площею 60,4000 га, які знаходяться за межами Яснозірської сільської ради Віньковецького району - передавати в суборенду вказані земельні ділянки.

Забезпечення позову заявленим позивачем способом є співмірним із заявленими ним вимогами, а тому, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за його позовом до ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області, СФГ «ВІТА», Віньковецької районної державної адміністрації, про визнання недійсними договорів оренди землі, скасування наказів виданих відповідачем, визнання недійсними результатів земельних торгів задовольнити частково.

Заборонити СФГ «Віта» передавати земельну ділянку кадастровий номер :08:008:0043 площею 54,6000 га та земельну ділянку кадастровий номер :08:008:0044 площею 60,4000 га, які знаходяться за межами Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області передавати в суборенду іншим землекористувачам.

Копію ухвали направити учасникам справи для негайного виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її вручення.

Суддя О.О. Потапов