СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4716/17

пр. № 2/759/1051/18

14 вересня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря судового засідання Чернишук К.О.,

за участю: представника відповідача Передереєва В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

у березні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд визнати недійсним з моменту укладення договору №SAMDN2861 про відкриття та обслуговування карткарухнку і обслуговування платіжної картки від 12.10.2017 укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_2 та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 10.10.2017 ПАТ КБ «Приватбанк» надав ОСОБА_2 банківські послуги з відкриття дебетної картки, однак 13.02.2017 представник позивача ознайомившись із матеріалами касаційного провадження та при детальному дослідженні наявних матеріалів було привернуто увагу до кредитного договору в якому міститься інформація щодо ОСОБА_2 , як сторони договору, однак даний договір ним не підписувався та він дізнався про його існування лише на початку лютого 2017 р.

Позивач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомленим належним чином, 17.01.2018 від нього надійшла заява прослухання справи без його участі (а.с. 37, 39).

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував у повному обсязі, оскільки вважає, що позовні вимоги є безпідставними, просив відмовити у задоволені позову та застосувати строк позовної давності.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що між сторонами 10.10.2017 було укладено кредитний договір №SAMDN2861 (а.с. 5).

Як зазначає позивач у позовній заяві, що після ознайомлення його представником 13.02.2017 з матеріалами справи №6-20783ск16 позивачу стало відомо про кредитний договір (а.с. 4).

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Судом встановлено, що позивач про порушення свого права мав та повинен був дізнатися 17.06.2011 день коли подано ПАТ КБ «Приватбанк» до суду позов простгянення з ОСОБА_2 заборгованості на підставі кредитного договору від 10.10.2017.

Проте, з позовом до Святошинського районного суду м. Києва, позивач звернувся 27.03.2017 тобто на момент звернення до суду в порядку позовного провадження минуло 5 років 9 місяців 10 днів.

Судом достовірно встановлено, що про існування ухвали про скасування судового наказу позивач знав. Сплив строку позовної давності у 3 року є очевидним.

Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Заяви з боку представника позивача щодо визнання поважними причин пропущення строку позовної давності не надходило.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення.

У відповідності до роз'яснень, викладених у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, суд вважає, що в задоволенні позову повинно бути відмовлено в зв'язку зі спливом строку позовної давності.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», вимогами ст. ст. 256, 257, 261, ч. 5 ст. 267, 525, 526, 530 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 200, 229, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

у позовних вимогах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання правочину недійсним відмовити.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул'яновська

Повний текст судового рішення складено 14.09.2018.