Справа №359/6233/18
Провадження №2/359/2317/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 листопада 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Петровій О.О.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановив:

В серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 16 жовтня 2009 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_3 Сторони не проживають однією сімєю, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому ОСОБА_2 просить суд розірвати шлюб.

Позивач не зявилась у судове засідання.

Відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 16 жовтня 2009 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВРАЦС Соломянського РУЮ у м. Києві, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1664. Ця обставина підтвержується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 16 жовтня 2009 року (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилась дочка ОСОБА_3 Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 26 липня 2013 року.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них.

Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_2 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, повязане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_2 сплатила судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №СВ00586110 від 10 липня 2018 року (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.3 ст.259, ст.ст.263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 16 жовтня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1664, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на оплату судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець