Справа № 509/2658/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Бокоч С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

до

Авангардівської селищної Ради Овідіопольського району Одеської області

про

визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом-

ВСТАНОВИВ:

02.07.2018р. до Овідіопольського районного суду з позовною заявою до Авангардівської селищної Ради Овідіопольського району Одеської області звернулися ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у якій наголосили, що вони народилися у родині ОСОБА_6 і ОСОБА_7 які є їх рідними батьком та матірю. При житті вони у встановленому порядку отримали дозвільні документи на будівництво та земельну ділянку за адресою вул. Восточна 96 с.Прилиманське Овідіопольського району Одеської області на якій побудували житловий будинок з господарським будівлями та спорудами. У 2000 батько та мати померли, а тому вони, як спадкоємці першої черги за законо звернулися до нотаріальної контори с заявами про отримання свідоцтва про право на спадщину, яке складалося з житлового будинку по вказаній адресі та земельного паю належного матері. Нотаріус видала їм кожному свідоцтво про право на 1/3 частину земельного паю, а у видачі свідоцтва на будинок відмовила через брак правовстановлюючого документу. За такої обставини позивачі просили суд визнати за кожним з ним право власності на 1/3 частину спірного будинку.

У судове засіданні позивачі не зявилися, просили суд розглянути справу без їх участі на підставі наданих документів, а позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача -Авангардівської селищної Ради Овідіопольського району Одеської області у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву у якої наголосив, що вимог про визнання спірного майна в якості відумерлого у нього не має, не заперечував проти визнання і задоволення позовних вимог, а також просив суд розглянути справу без участі представника селищної Ради.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наданих документів за відсутності сторін та їх представників.

Дослідивши матеріали справи суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню в звязку з наступним:

З наданих копій свідоцтв про укладення шлюбу, паспортів та свідоцтв про народження вбачається, що позивачі по справідійсно народилися у родині ОСОБА_6 Васильовичата ОСОБА_7, які 01.07.1958р. зареєстрували між собою шлюб, а сестри ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після укладання шлюбу набули прізвища своїх чоловіків ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Батьки позивачів працювали у радгоспі «Авнгард», у встановленому на той час порядку, була виділена була виділена земельна ділянка і надані відповідні дозволи для будівництва жилого будинку, що підтверджується наказом по радгоспу №135/к від 29.10.1973р.,рішенням №102 Сухолиманської сільської Ради від 22.11.1973р., Актом «О выделении границ красных линий участка в натуре» від29.11.1973р., «Свідоцтвом на забудовусадиби в сільськихнаселених пунктах УРСР» та Планом «Застройки земельного участка».

Після отримання цих документів подружжям ОСОБА_7 за період з 1974 по 1990 роки був побудований житловий будинок в с.Прилиманське Овідіопольського району Одеської області по вул. Восточна 36 на земельній ділянці площею 0,18 га, яка до теперішнього часу не приватизована, що підтверджено довідкою Прилиманської сільської Ради №688 від 21.05.2015р. та технічним паспортом, складеним 17.07.1989р. фахівцями Білгород-Дністровського міжміського бюро технічної інвентаризації.

14.07.2000р. батько позивачів ОСОБА_6 помер, а через десять днів, 24.07.2000р., померла їх мати - ОСОБА_7, що підтверджується наданими копіями свідоцтв про смерть та спадковою справою.Оскільки батьки при житті не складали заповіту, то всі позивачі як спадкоємці першої черги за законом відповідно до ст.1261 ЦК України звернулися до нотаріуса, яка за їх заявами завела спадкову справу №337/2014

Нотаріус, 27.11.2015р., видала позивачам «Свідоцтво про право на спадщину за законом» відповідно до якого вони всі отримали по 1/3 частині земельного паю, який належав їх матері, а у видачі свідоцтва про право на житловий будинок №36 розташованого по вул. Восточнас.Прилиманськеїм було відмовлено, оскільки за відомостями Овідіопольського РБТІ державна реєстрація нерухомого майна не провадилася. Одночасно нотаріус рекомендувала їм звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Вказане підтверджено копіями листів нотаріуса №2509/02-14 від 25.11.2015р. та №2510/02-14 від 25.11.2015р. та матеріалами спадкової справи №337/2014.

Відповідно до ст.1269 ЦК України особа, яка подала заяву до нотаріуса вважається такою, що приняла спадщину. Особою, яка прийняла спадщину є і така особа, яка на момент відкриття спадщини мешкала разом зі спадкодавцем

Згідно ст. 4 ЦПК та 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За приписами ч.2 п.1 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

За таких обставин, суд вважає, що позивачі потребують судового захисту, а обраний спосіб захисту свої прав відповідає правовідношенням, що виникли, так як у інший порядок ніж звернутися до суду неможливо визнати за ними та оформити право власності на спірний будинок.

Відповідно доІнструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР» від 31.01.1996 р., затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31.01.1966 р., яка діяла до 13.12.1995 р. реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. У випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу при наявностіпо-господарських книг сільської Ради депутатів трудящих, бюро технічної інвентаризації складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам.Пунктом 62 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР», підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у по-господарських книгах.

З наданої Авангардівською селищною Радою довідки №341 від 19.03.2018р. та копії по господарської книги за 1991-1995 роки, вбачається, що будинок №36, який знаходиться на неприватизованій земельній ділянці площею 0,18 га, по вул. Восточна 36 с. Прилиманське, був зареєстрований на батька позивачів - ОСОБА_6 і він користувався вказаним будинком та земельною ділянкою на якої він був побудований.

Таким чином, законодавством, яке діяло на час будівництва цього будинку, право власності визнавалось за наявності запису про його існування у по-господарської книзі відповідної сільської Ради, а тому суд визнає, що батьки позивачів, згідно до ст. 22 КпШС, набули і мали у власності кожний по 1/2 частині спірного будинку.

За такої обставини, доходить до висновку, що і кожний з позивачів набув право власності в порядку спадкування на 1/3 частини будинку з господарським будівлями і спорудами, інвентаризаційної вартістю 293637,00 гривень,який розташований за адресою: 67820, Одеська обл. Овідіопольський р-н с.Прилиманське, вул. Восточна 36 і складається з: житлового будинку «А,а» загальною площею 74,9 кв.м житловою 59,7 кв.м., який у свою чергу складається з: літери «а» тамбуру 1-1 площею 7,5 кв.м., будинку літера «А» з коридором 1-2 площею 7,7 кв.м., жилої кімнати 1-3 площею 6,5 кв.м.,житлової кімнати 1-4 площею 23,3 кв.м., житлової кімнати 1-5 площею 23,1 кв.м., житлової кімнати 1-6 площею 6,8 кв.м.; літньої кухні «Б»; сараїв «В», «Г», «Д»; вбиральні «Е», навісу «Ж», споруд №1-5, І .

На підставі викладеного та ст.ст. 15, 16, 328, 1216, 1221, 1223, 1258, 1261, 1269, 1270 ЦК України в ред. 2003р.; ст.22 КпШС в ред 1969.; Інструкції МКГ УРСР «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР» від 31.01.1996 р.;п.62 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР», керуючисьст.ст.4, 5, 12; 30 ; 43, 49, 84, 95, 175, 263 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимогиМамаєва ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі.

Визнати право власності за кожним із позивачів -ОСОБА_1 (і.п.н НОМЕР_1), ОСОБА_3 (і.п.н.) та ОСОБА_2 (і.п.н. 230123522) по 1/3 частини будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: 67820, Одеська обл. Овідіопольський р-н с.Прилиманське, вул. Восточна 36 і який складається з: житлового будинку «А,а» загальною площею 74,9 кв.м житловою площею 59,7 кв.м., та який у свою чергу складається з: літери «а» тамбуру 1-1 площею 7,5 кв.м., будинку літера «А» з коридором 1-2 площею 7,7 кв.м., жилої кімнати 1-3 площею 6,5 кв.м.,житлової кімнати 1-4 площею 23,3 кв.м., житлової кімнати 1-5 площею 23,1 кв.м., житлової кімнати 1-6 площею 6,8 кв.м.; літньої кухні «Б»; сараїв «В», «Г», «Д»; вбиральні «Е», навісу «Ж», споруд №1-5, І, в порядку спадкування як на майно, що залишилося після смерті 14.07.2000р. їх батька ОСОБА_6 та смерті 24.07.2000р.їх мати - ОСОБА_7.

Рішення може буди оскаржене до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання через Овідіопольський районний суд Одеської області апеляційної скарги на протязі 30 діб з дня проголошення рішення суду.

Суддя Бочаров А.І.