Дата документу 19.10.2018 Справа № 554/670/18
Провадження №2/554/1299/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Шевченко О.Г.,

за участю учасників справи:

позивач: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Щербанівської сільської ради про оспорювання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у січні 2018 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Щербанівської сільської ради про оспорювання батьківства, в якому просив виключити відомості про нього, як батька дитини з актового запису №41 від 26.09.2003 року про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; зобов'язати Щербанівську сільську раду внести відповідні зміни до актового запису №41 від 26.09.2003 року про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з 03.03.2003 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 21.10.2005 року шлюб між сторонами був розірваний. В шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_5 року народився син ОСОБА_4, про що було зроблено відповідний актовий запис №41 в Книзі записів актів громадянського стану про народження від 26.09.2003 року. В цьому ж свідоцтві у відомостях про батька батьком дитини вказаний позивач.

Дитина народилася раніше покладеного терміну, тому позивач запідозрив, що вона не його. Проте, дружина його запевнила, що син народився недоношеним. Пізніше позивач випадково почув розмову дружини з її матір'ю, з якої зрозумів, що у їхнього сина насправді інший батько, але відповідач його запевнила, що він це невірно зрозумів. В 2006 році відповідач звернулася до суду про стягнення аліментів. В 2015 році позивачу стало відомо від знайомих про те, що їх син дійсно зачатий від іншого чоловіка. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.02.2018 року було відкрите провадження за даною позовною заявою в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Ухвалою суду від 11.04.2018 року за заявою позивача ОСОБА_1 у справі призначено судово-генотипоскопічну експертизу.

Згідно повідомлення Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 09.08.2018 року, проведення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації згідно ухвали суду від 11.04.2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 неможливо, тому що, незважаючи на неодноразові призначення дати відбору, вказані особи на відбір зразків крові не з'явились.

Ухвалою суду від 14.08.2018 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 05.09.2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив вимоги задовольнити повністю. Пояснив, що він чув від відповідачки, що це не його син. Вказав, що він не працює, спочатку він аліменти сплачував на утримання дитини, але з 2016 року перестав це робити. Раніше до суду з позовом не звертався, бо не було часу. До експертної установи він не з'являвся, бо не розумів як туди сина доставити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, відзив до суду не надала.

Представник відповідача Щербанівської сільської ради до суду не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, відповідач надіслав клопотання, в якому просив розглянути справу у відсутність представника, при вирішенні спору поклався на розсуд суду.

Суд вирішив розглядати справу у відсутність відповідачів, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до положень ст.223 ЦПК України.

Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.03.2003 року. 21.10.2005 року шлюб між сторонами був розірваний (а.с.5).

У шлюбі народилася дитина, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим виконкомом Щербанівської сільської ради Полтавського району (актовий запис №41) (а.с.6).

Сторони сімейних стосунків не підтримують, проживають окремо.

Позивач, сумнівається у своєму батьківстві відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки він почув від відповідача та своїх знайомих, що їх син зачатий іншим чоловіком.

В ході розгляду справи за клопотанням позивача ухвалою суду від 11.04.2018 року була призначена судово-генетична експертиза.

Згідно повідомлення Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 09.08.2018 року, проведення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації згідно ухвали суду від 11.04.2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 неможливо, тому що, незважаючи на неодноразові призначення дати відбору, вказані особи на відбір зразків крові не з'явились (а.с.65).

Відповідно до положень ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями122та125цьогоКодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126і127цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання та ст.81 цього Кодексу встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Роз'ясненням пункту 11постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 Сімейного кодексу України оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України) - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини.

Суд, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вважає, що у встановленому законом порядку не було доведено факту відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому судом враховується, що судово-генетичну експертизу не було проведено, у зв`язку з неявкою до експертної установи як позивача - ініціатора проведення судової експертизи, так і відповідача разом із дитиною. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивачем вживались заходи щодо надання допомоги відповідачеві для участі в проведенні експертизи.

Відповідно до статті 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Таким чином, позивачем ОСОБА_1 не надано суду жодних належних доказів, які підтверджують відсутність кровного споріднення між ним та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Отже, підстави для виключення запису про батька ОСОБА_1 з актового запису про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутні, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,259,263-265,268 ЦПК України, ст.136 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, Щербанівської сільської ради, місцезнаходження: вул.Центральна,2, с.Щербані, Полтавського району, Полтавської області, , про оспорювання батьківства.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 355 ЦПК України подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст судового рішення складено 29.10.2018 року.

Суддя: А.М.Чуванова