Провадження № 2-о/712/202/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Романенко В.А.

при секретарі - Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про встановлення юридичного факту народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

Завник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, посилаючись на те, що ОСОБА_1, народилася та постійно проживала в м.Сімферополь Автономної Республіки Крим.

Її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає в АДРЕСА_1 уклав шлюб 15 грудня 2012 року з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає в АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_6 народжується дитина ОСОБА_4, батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Заявниця по справі є бабою ОСОБА_4. Дитина була народжена в Сімферопольському клінічному пологовому будинку № 1. Даний факт підтверджується медичним свідоцтвом про народження Серія 35 № 027665 від 10 вересня 2018 року.

На підставі медичного свідоцтва про народження в РАЦСі м.Сімферополь було видано свідоцтво про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 НОМЕР_2, згідно якого місцем народження є «г.Симферополь. Республика Крым. Российськая Федерация: место государственной регистрации отдел регистрации рождения г.Симферополь Департамента записи актов гражданського состояния Министерства юстиции Республики Крым; отец ОСОБА_2, гражданин Российськой Федерации, мать ОСОБА_3, гражданка Российськой Федерации».

На даний час ОСОБА_1, переїхала проживати на постійне місце проживання в м.Черкаси. Її син ОСОБА_2 та невістка ОСОБА_3 (які є громадянами України) разом з народженою дитиною ОСОБА_4 хочуть переїхати проживати в м.Черкаси. Але як з'ясувалося, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3. разом з новонародженою дитиною не можуть перетнути кордон між Автономною Республікою Крим та кордоном України, оскільки на кордоні України не приймають свідоцтво про народження малолітньої ОСОБА_4, оскільки воно видано органом, який не визнаний Україною.

Встановлення факту народження необхідне для реєстрації народження дитини на території України.

Заявник в судове засідання не з'явились, просили розгляд заяви проводити у їх відсутність, заяву підтримали та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду заяви повідомлявся , із заявами до суду не звертався.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав:

Згідно ст. 317 ЦПК України - заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 від 15.12.2012 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.12.2012 року.

Відповідно до копії свідоцтва про народження від 18.09.2018 року ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася дитина ОСОБА_4, батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Заявниця по справі є бабою ОСОБА_4. Дитина була народжена в Сімферопольському клінічному пологовому будинку № 1. Даний факт підтверджується медичним свідоцтвом про народження Серія 35 № 027665 від 10 вересня 2018 року.

На підставі медичного свідоцтва про народження в РАЦСі м.Сімферополь було видано свідоцтво про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 НОМЕР_2, згідно якого місцем народження є «г.Симферополь. Республика Крым. Российськая Федерация: место государственной регистрации отдел регистрации рождения г.Симферополь Департамента записи актов гражданського состояния Министерства юстиции Республики Крым; отец ОСОБА_2, гражданин Российськой Федерации, мать ОСОБА_3, гражданка Российськой Федерации».

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 та Наказу № 616/5 21.02.2017 року «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів у сфері державної реєстрації актів цивільного стану» , у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника.

Відповідно до вимог статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження фізичної особи та її походження проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 та Наказу № 616/5 21.02.2017 року «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів у сфері державної реєстрації актів цивільного стану», визначені підстави для державної реєстрації народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цих правилах, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 93, ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Пунктом 7 частини 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та п. 5 ч. 1 ст.315 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

В судовому засіданні, з викладених в заяві обставин, письмових доказів по справі, достовірно встановлено факт народження 06 вересня 2018року дитини - дівчинки, ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 виданого 18.09.2018 року згідно якого місцем народження є «г.Симферополь. Республика Крым. Российськая Федерация: место государственной регистрации отдел регистрации рождения г.Симферополь Департамента записи актов гражданського состояния Министерства юстиции Республики Крым; отец ОСОБА_2, гражданин Российськой Федерации, мать ОСОБА_3, гражданка Российськой Федерации».

Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 77,78 ЦПК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими за змістом частини першої ст. 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватися положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду повинно ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справи у порядку статті 317 ЦПК України.

У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт народження дитини ОСОБА_4, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в м.Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна від громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч.4 ст. 317 ЦПК України).

Керуючись ст. 293, 315, 317, 319, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт народження дитини, дівчинки -ОСОБА_4, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в м.Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна від громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий Романенко В.А.