АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року

м. Харків

Справа № 643/839/17

Провадження № 22ц/790/2165/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Коваленко І.П.,

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 січня 2018 року (у складі судді Довготько Т.М.),

постановив:

У січні 2017 року ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, в якому просив виключити відомості про ОСОБА_1, як батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з актового запису № 105 в книзі реєстрації народжень від 26 січня 2016 року, вчиненого Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції.

В обґрунтування позову вказував, що 03.12.2011 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. У 2013 році були припинені сімейно-шлюбні відносини із ОСОБА_2, та він переїхав проживати до Сумської області. Офіційно шлюб між ними не було розірвано. 22.12.2015 року у ОСОБА_2 народилася дитина ОСОБА_3, батьком якого записано його - ОСОБА_1 Він не є біологічним батьком дитини, та реєстрація батьківства була здійснена на підставі частини 1 статті 122 СК України, оскільки шлюб між ним та ОСОБА_2 не розірвано.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 березня 2017 року шлюб між ним та відповідачем було розірвано. Враховуючи те, що йому достовірно відомо, що він не може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, він був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 січня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланнями на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що в матеріалах справи міститься висновок медико-генетичного центру «МАМА - ПАПА», з якого вбачається, що біологічне батьківство ОСОБА_1 по відношенню до дитини ОСОБА_3 виключається, ймовірність батьківства 0%.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що ні позивачем, ані його представником, не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували відсутність кровного споріднення між ОСОБА_1 та дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погодитись не може виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 03.12.2011 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 уклали шлюб, що підтверджується копією Повторного Свідоцтва про шлюб серії № І-ВЛ № 509856, виданого 03.12.2011 року Комінтернівським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис за № 936. /а.с.5/.

Відповідно до Свідоцтва про народження серії І-Вл № 438347, виданого 26.01.2016 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 105, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 є: батько ОСОБА_1 та мати ОСОБА_2

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 березня 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судову експертизу», пунктів 1.2, 2.5 Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичних експертиз, затверджених наказом міністерства охорони здоров'я України від 17 січня 1995 року № 6 з метою встановлення можливості чи неможливості походження дитини від певного чоловіка проводиться судово-медична експертиза спірного батьківства.

У справах даної категорії у відповідності до вимог частини 1 статті 103 ЦПК України, та у разі заперечень на позов з боку відповідача, призначається судово-медична експертиза з метою підтвердження чи спростування кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною.

Відповідно до вимог статті 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Відповідно частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі статті 133 Сімейного кодексу України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Відповідно до статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що в суді першої інстанції сторонами не заявлялось клопотання про призначення по справі медико-генетичної експертизи. Позивачем було долучено до матеріалів справи, як доказ своїх вимог, довідку (без дати), щодо результатів аналізу ДНК, проведеного ТОВ «Мама Папа», відповідно до якої вірогідність батьківства ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_3 становить 0 %. Однак, у примітках до даного Результату зазначено, що відбір зразків відбувався без дотримання суворої процедури за участю третьої нейтральної сторони, та Лабораторія не може перевірити походження зразків, даний результат аналізу не може слугувати доказом в судовому процесі для встановлення батьківства або інших юридичних питань. Імена учасників тесту, які вказані у висновку, надані клієнтом, та не можуть бути перевірені.

07 червня 2018 року до Апеляційного суду Харківської області надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про призначення по справі судової молекулярно-генетичної експертизи.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2018 року клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи задоволено. Призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу.

Відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 572 від 14 серпня 2018 року, біологічна спорідненість ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 виключається. Біологічне батьківство ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 виключається.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК (2004 року) рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК (2004 року), згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідачка пояснила, що позивач не є батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що наявні всі підстави для задоволення позову ОСОБА_1 та скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, колегія судів вважає за необхідне скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 січня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства задовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_1, як батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з актового запису № 105 в книзі реєстрації народжень від 26 січня 2016 року, вчиненого Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 вересня 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

ОСОБА_5