Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5979/18
Провадження № 2/711/1795/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
23 жовтня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Скляренко В.М.
при секретарі Слабко Ю.М.
за участі позивачки ОСОБА_1
представника позивачки ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю,
Позивачка ОСОБА_3 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю.
В обґрунтування позову вказує, що вона являється власником житлового будинку № 7, який розташований по вул. Толстого в м. Черкаси. Право власності на будинок підтверджується свідоцтвом про право власності від 05.10.2015 року.
Крім того, вказує, що згідно довідки про склад сім'ї виданої органом самоорганізації населення за вих. № 275 від 16.05.2018 року, в житловому будинку зареєстровані, окрім неї, відповідачі по справі - ОСОБА_5 та ОСОБА_6
Однак, фактично відповідачі не проживають у вказаному будинку з 2007 року, що підтверджується відповідними актами сусідів. Відповідачі не приймають жодної участі у веденні домашнього господарства та в утриманні вказаного житла, не отримують кореспонденцію за даною адресою, їх особистих речей в будинку не має, і взагалі житлом вони не цікавляться. Будь-яких заяв до уповноважених органів стосовно того, що відповідачі не проживатимуть в будинку з поважних причин не має. Перешкод у користуванні житлом ніхто їм не чинив.
А тому, просить: усунути їй перешкоди у користуванні житловим будинком № 7, який розташований по вул. Толстого в м. Черкаси, шляхом визнання ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням.
Ухвалою суду від 03.08.2018 року позовну заяву ОСОБА_3 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.
В судове засідання відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 не зявилися, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України».
Суд ухвалив, справу вирішити за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, повідомлених у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, які не зявилися в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву проти позову, та зі згоди позивачки та її представника щодо такого порядку розгляду справи.
Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_2, пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_3 являється власником житлового будинку № 7, який розташований по вул. Толстого в м. Черкаси, що стверджується свідоцтвом про право власності від 05.10.2015 року, серія та номер 45109287 виданим реєстраційною службою Черкаського міського управління юстиції в Черкаській області.
Також в судовому засіданні встановлено, що будинку № 7 по вул. Толстого в м. Черкаси зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_5, однак останні у вказаному будинку не проживають з 2006 року. Вказане стверджується довідкою про склад сімї, засвідченою головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Припортовий» (а.с. 7), актом опитування сусідів від 24.11.2016 року № 387, від 11.07.2018 року № 487 (а.с. 8, 9) та показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, даними в судовому засіданні.
Обставин, які б перешкоджали відповідачам у проживанні ІНФОРМАЦІЯ_1 судом не встановлено.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).
Як зазначено у статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 389 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.
Відповідно до ч 2. ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення право власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.
Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 більше одного року, підстави для збереження за ними жилого приміщення понад один рік відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України відсутні, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим будинком № 7 по вул. Толстого в м. Черкаси.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5Є на користь позивачки судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. (тобто по 352 грн. 40 коп. з кожного).
На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 150, 155, 156 ЖК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141, 60, 280-289, 259, 265 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю - задовольнити.
Усунути ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованій та проживаючій за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1) перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) та ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) такими, що втратили право користування житловим будинком № 7 по вул. Толстого в м. Черкаси.
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) та ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. (тобто по 352 грн. 40 коп. з кожного).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Апеляційного суду Черкаської протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення суду буде проголошений 25.10.2018 року.

Головуючий: В.М. Скляренко