Справа № 136/1949/18
провадження № 2/136/761/18
РІШЕННЯ

іменем України

"30" жовтня 2018 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенко Д.Т.,

секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козинецької сільської ради Липовецькогорайону Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи його підставність тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка позивача ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом, вчиненим за життя спадкодавця 12.03.1996, відповідно до якого остання заповіла усе належне їй майно позивачеві. Позивач, ОСОБА_1, спадщину прийняла в силу діючого на час відкриття спадщини законодавства шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном. Інші спадкоємці, які мають право на обовязкову частку у спадщині відсутні. На частину спадкового майна нотаріусом було видано нотаріальні акти на імя позивача, однак реалізувати своє спадкове право на земельну частку (пай), яка належала спадкодавцеві згідно сертифікату позивач позбавлена можливості, оскільки правовстановлюючий документ за життя спадкодавця було втрачено, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було, однак відповідач надав суду заяву про визнання позову, не заперечував щодо його задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності.

У підготовче судове засідання позивач та його представник не з'явились, у заяві, яку останній надав до суду зазначив про підтримання вимог за позовом, розгляд справи просив проводити за його відсутності та позивача.

З огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за доцільне ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження в даному судовому засіданні, за відсутності сторін, на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Кобильня Липовецького району, Вінницької області померла ОСОБА_2, на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 (а.с.4). Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим спадкодавцем 12.03.1996 відповідно до якої вона заповідала належний їй житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Кобильня Липовецького району Вінницької області, та інше майно позивачеві - ОСОБА_1 (а.с.8).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті спадкодавця шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, в силу діючого на час відкриття спадщини законодавства (ЦК УРСР), у звязку із чим нотаріусом на частину спадкового майна на імя позивача було видано нотаріальні акти (а.с.9).

Згідно довідки №337 від 15.05.2018, № 1171, 1172 від 16.11.2017, виданих виконкомом Козинецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, встановлено, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, була одинока, чоловіка та дітей не мала, постійно проживала в АДРЕСА_1, інші особи за вказаною адресою не проживали та зареєстровані не були, догляд за покійною ОСОБА_2 здійснювала її племінниця ОСОБА_1 (а.с.10,11,12).

Наведене свідчить про відсутність спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку після смерті ОСОБА_2

Судом встановлено, що до складу спадкової маси увійшла земельна частка (пай) площею 3,25 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Козинецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, згідно сертифіката серії НОМЕР_3 виданого 21 квітня 1997 року.

Факт належності права спадкодавцеві на майно підтверджується Випискою із Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) виданою Відділом Держгеокадастру в Липовецькому районі, де зазначено, що по КСП «Дружба» Козинецької сільської ради Липовецького району Вінницької області значиться сертифікат серії НОМЕР_3 виданий 28.03.1997 на підставі рішення Липовецької РДА на ім'я ОСОБА_2, розмір земельної частки (паю) становить 3,25 умовних кадастрових гектарів, вартістю 117 416 грн. 40 коп. (а.с. 5).

Як убачається із оголошення, що має місце в газеті «Липовецькі вісті», сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 на ім'я ОСОБА_3 втрачено, тому його вважати недійсним.

За встановлених судом обставин позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на земельну частку (пай), що увійшла до складу спадкової маси.

У п.23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла згідно діючого законодавства, інші спадкоємці відсутні, належність спадкової маси спадкодавцеві підтверджено належними та допустимими доказами, однак правовстановлюючий документ втрачено, що також підтверджено.

Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013).

З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, отож порушені права позивача підлягають захисту судом.

Крім цього, відповідач надав суду заяву про визнання позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення у підготовчому судовому засіданні про задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. 200, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП - НОМЕР_1) до Козинецької сільської ради Липовецького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Перемоги 333, с. Козинці, Липовецького району Вінницька область, поштовий індекс 22530; ) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право, в порядку спадкування за заповітом, на земельну частку (пай) площею 3,25 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Козинецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, згідно сертифіката серії НОМЕР_3 виданого 21.04.1997 на підставі рішення Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області №77 від 28.03.1997, після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Кобильня Липовецького району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко