Справа № 2-1124/10
провадження № 6/368/34/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області

у складі: головуючого - судді Шевченко І.І

при секретарі Назаренко А.І.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик Київської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

представник заявника просить суд замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-1124/2010, виданого Кагарлицький районний суд Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором № 10-102/07-ШД від 8 червня 2007р. на його правонаступника Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»», обґрунтовуючи заяву наступним.

В провадженні Кагарлицький районний суд Київської області перебувала справа № 1-1124/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 10-102/07-ШД від 8 червня 2007р.

Рішенням Кагарлицький районний суд Київської області у справі № 2-1124/10 позовні вимоги АТ " Банк «Фінанси та кредит»" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 10-102/07-ШД від 8 червня 2007р. задоволено.

01.02.2011 р. Кагарлицький районний суд Київської області видано виконавчі: 2-1124/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Банк «Фінанси та кредит»" заборгованості за кредитним договором № 10-102/07-ШД від 8 червня 2007 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У Кагарлицький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження 40322802 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1124/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ " Банк «Фінанси та кредит»" заборгованості за кредитним договором № 10-102/07-ШД від 8 червня 2007 р.

29.05.2018 р. між АТ "Банк «Фінанси та кредит»" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» було укладено Договір № 000127-а про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого АТ "Банк «Фінанси та кредит»" відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» належить Банку, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуває права вимоги Банку до позичальників, зазначених у Додатку №1, Додатку №2, Додатку № 3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов'язки боржників, за кредитна договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), в тому і несанкціонованими овердрафтами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до згідно реєстру у Додатку №1, Додатку №2, Додатку № 3 до цього Договору.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору № 000127-а про відступлення прав вимоги від 29 травня 2018 року - реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №10-102/07-ШД від 8 червня 2007 р., укладеним з АТ "Банк «Фінанси та кредит»" в сумі 887 658,78 грн.

Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові особи, яку він замінив.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов'язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов'язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в 5 ст. 15 Закон України "Про виконавче провадження", передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

В ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄДРСРУ № 73001190).

Таким чином, звернення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження не залежить від того чи відкрито виконавче провадження, чи ні.

Відповідно до правової позиції, висловленій Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила:

"Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва ти можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 15 України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов'язана замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги".

Представник заявника в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій просить судове засідання проводити у відсутність представника. Заяву підтримують в повному обсязі.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою - «інші причини», причини не явки суд не повідомив.

Представник заінтересованої особи в особі Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини не явки суд не повідомив.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 02 листопада 2010 року Кагарлицьким районним судом Київської області було винесено рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит»» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та задоволення вимог кредитора, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит»» задоволено в повному обсязі (а.с. 61-65).

На виконання вказаного заочного рішення суду стягувачу Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та кредит»» судом було видано виконавчі листи, який було подано до виконання.

29 травня 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована особа мають право звернутись до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва, яке можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 20.11.2013 року за № 6-122цс13, а саме: відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України, заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення права вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи, тощо) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, у зв'язку з тим, що 29 травня 2018 року ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» уклали договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1, тому це є підставою для процесуального правонаступництва в цьому спорі.

За таких підстав, суд вважає за можливе заяву ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» задовольнити та замінити сторону стягувача виконавчого провадження його правонаступником.

На підставі викладеного та керуючись розділом VI ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів»» у цивільній справі № 2-1124/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит»» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та задоволення вимог кредитора.

Ухвалу суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 21.09.2018 р.

Суддя І.І. Шевченко