Дата документу 30.10.2018 Справа № 335/4698/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/4698/18
Провадження №22-ц/807/24/18
Головуючий в 1-й інстанції - Воробйов А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.
суддів:Крилової О.В.
Полякова О.З.
секретарВащенко З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, ухвалену в м.

Запоріжжі 25 квітня 2018 року (повний текст рішення складено 25 квітня 2018 року) у справі за заявою ОСОБА_6 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу квартири удаваним та скасування державної реєстрації права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 звернувся до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову в якій просив накласти арешт на житлову квартиру, яка розташована в АДРЕСА_1, і належить ОСОБА_5

Заяву обґрунтував тим, що заявником ОСОБА_6 буде подана позовна заява до суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та скасування державної реєстрації права власності, а оскільки відповідач ОСОБА_5 є одноособовим власником вищевказаної квартири, то є всі підстави вважати, що останній може розпорядитись нею на власний розсуд до винесення судом рішення у цивільній справі, тому є необхідність накласти заборону на відчуження вказаної квартири до вирішення судового спору. Незастосування забезпечення вказаного позову дає підстави ставити під сумнів збереження спірного майна за час розгляду справи у суді, що в разі позитивного вирішення спору може суттєво утруднити його виконання або ж зробить його виконання взагалі неможливим.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_2).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість висновків суду, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та відмовити заявникові у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є:неналежне оформлення заяви про забезпечення позову та незаконний розгляд заяви за відсутності власника майна.

За день до судового засідання в суді апеляційної інстанції, а саме 29.10.2018 до апеляційного суду надійшла заява за підписом адвоката ОСОБА_8 як представника ОСОБА_5 про відмову від апеляційної скарги і про розгляд заяви у відсутність апелянта та його представника.

За ч. 6 ст.364 ЦПК суд апеляційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у частині п'ятій статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 206 ЦПК суд не приймає відмову позивача від позову, а в даному випадку виходячи з зазначених положень процесуального закону - відмову від апеляційної скарги, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Вказана заява надійшла до апеляційного суду поштою, адвокат та особа, яку він представляє для встановлення їх дійсних намірів до суду не з'явились, вказана заява нотаріально не посвідчена, вона не містить даних чи обізнаний сам ОСОБА_5 про наміри адвоката відмовитись від апеляційної скарги, чи погоджується з цим і чи знає він про процесуальні наслідки такої відмови. Адвокат не надав апеляційному суду доказів, що ці його дії не суперечать інтересам особи, яку він представляє, а тому апеляційний суд не приймає відмову від апеляційної скарги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положенням ч. 1 п. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи заяву щодо забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява є обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам процесуального законодавства, з такою позицією погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому слід враховувати, що вжитті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи зі змісту ст.ст. 149-153 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Згідно з п. 6, 7 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що між сторонами виник спір щодо визнання договору укладеного між ними купівлі-продажу житлової квартири, яка розташована в АДРЕСА_1, та належить на праві власності ОСОБА_5, і відмова в забезпеченні позову призведе до можливості розпорядження відповідачем ОСОБА_5 зазначеною квартирою, ще до вирішення спору судом, і тому є реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, який правомірно задовольнив заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову, оскільки вбачається, що між сторонами існує спір стосовно майна на яке і було накладено арешт.

Доводи апеляційної скарги, щодо неналежного оформлення заяви про забезпечення позову не можуть бути підставою для скасування законної по суті ухвали, а посилання апелянта на незаконний розгляд заяви за його відсутності, є необґрунтованим, оскільки у відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Інших доводів, які б вказували на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали судді апеляційна скарга не містить.

З мотивів, викладених вище, колегія суддів приходить до висновку, що судом вжито заходів забезпечення позову з дотриманням вимог ЦПК України, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в прийнятті відмови від апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 31 жовтня 2018 року.

Головуючий, суддя-доповідач С. В. Кухар

судді: О. В. Крилова

О. З. Поляков