Справа № 365/462/18
Номер провадження: 2/365/318/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.10.2018 смт. Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді Денисенко Н.О.

секретар

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Згурівського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 нотаріус Згурівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5, Згурівська районна державна адміністрація Київської області, ОСОБА_6 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом,

представник позивача ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

6 серпня 2018 року уповноважений представник позивача ОСОБА_7 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що на Київській Універсальній біржі 2 лютого 1998 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було укладено договір купівлі-продажу нерухомості, а саме, житлового будинку № 59 по вулиці Гоголя в селі Стара Оржиця Згурівського району Київської області, який було зареєстровано за правилами біржової торгівлі за номером Е5175/0466 (далі Договір). Таким чином ОСОБА_8 відповідно до діючих на той час норм законодавства набула право власності на придбаний нею будинок, що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 108436046. 21 червня 2008 року державним нотаріусом ОСОБА_5 було заведено спадкову справу за № 310 щодо спадкового майна померлої 23 грудня 2007 року ОСОБА_8 Спадкоємцями останньої є ОСОБА_2 та ОСОБА_6, який відмовився від прийняття спадщини. Однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок у звязку з тим, що укладений 2 лютого 1998 року на Київській Універсальній біржі договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений та є недійсним. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року, в редакції, що діяла на момент укладення Договору, договори, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню і вважаються укладеними з моменту їх реєстрації на біржі. Спірний договір виконаний сторонами в повному обсязі. Укладений з дотриманням вимог закону чинного на момент його укладення, тому просить визнати договір купівлі-продажу спірного житлового будинку дійсним та визнати за позивачем право власності на нього в порядку спадкування за законом.

Ухвалами Згурівського районного суду Київської області від 28.08.2018 до участі у справі залучено Згурівську районну державну адміністрацію Київської області (далі Згурівська РДА) та ОСОБА_6 як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача та за клопотанням представника позивача витребувано копію спадкової справи до майна померлої ОСОБА_8

У своїх письмових поясненнях представник третьої особи Згурівської РДА позов визнає повністю та зазначає, що позивач не має можливості реалізувати свої права щодо прийняття спадщини за законом у звязку з тим, що Договір купівлі-продажу спірного житлового будинку не був нотаріально посвідчений. При цьому обґрунтовує свою позицію нормами чинного ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, інші учасники справи не зявилися, про дату, час і місце судового засідання були належним чином повідомлені, направили заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, відповідач позов визнає повністю.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Крім того, зазначив, що ОСОБА_8 проживала у спірному будинку протягом десяти років, що підтверджується випискою із погосподарської книги. Біржову угоду дійсно не зареєструвала у встановленому порядку у звязку із необізнаністю. Позивач зверталася до продавця будинку ОСОБА_9 з проханням укласти договір з метою його нотаріального посвідчення. Проте останній відмовився. Відтак позивач позбавлена можливості зареєструвати право власності.

Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно зясованих обставин, об'єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку.

Судом встановлено, що 2 лютого 1999 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на Київській універсальній біржі було укладено договір купівлі-продажу нерухомості, відповідно до умов якого ОСОБА_9 продав, а ОСОБА_8 придбала житловий будинок № 59 по вулиці Гоголя в селі Стара Оржиця Згурівського району Київської області, який складається із двох жилих кімнат, загальною площею 41,20 кв.м, в тому числі, житловою площею 25,80 кв.м. Цей Договір був зареєстрований на Київській універсальній біржі, реєстраційний номер Е5175/0466 (а.с.14-15 - копія дубліката Договору).

П. 13 Договору встановлено, що на виконання ст. 277 ЦК України (1963 року) цей договір підлягає реєстрації в Яготинському бюро технічної інвентаризації.

Як вбачається із матеріалів справи, спірний будинок не було зареєстровано в органах БТІ.

ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом померлої 23 грудня 2007 року ОСОБА_8 Позивач у встановленому порядку прийняла спадщину, спадкова справа відкрита Згурівською районною державною нотаріальною конторою Київської області. ОСОБА_6 пропустив термін прийняття спадщини та на неї не претендує, про що подав відповідну заяву нотаріусу. Інших спадкоємців судом не встановлено (а.с.101-136 - копія спадкової справи).

ОСОБА_4 нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний будинок у звязку з тим, що укладений Договір не був нотаріально посвідчений. Крім того, нотаріус зазначив про неможливість реєстрації права власності на спірне майно за померлою на підставі п. 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, оскільки відповідно до ст. 227 ЦК України 1963 року Договір є недійсним (а.с.18-19, 21-23 копії листа та постанови від 31.05.2018).

10.03.2017 виготовлено технічний паспорт на спірний житловий будинок, ринкова вартість якого складає 71948,47 грн, без ПДВ (а.с.30-57 копія звіту про оцінку майна).

ОСОБА_8 фактично проживала у спірному будинку, де не була зареєстрована, що підтверджується копією виписки із по господарської книги за 2001-2005 роки та довідкою Виконкому ОСОБА_3 сільської ради Згурівського району Київської області та (а.с.91-92, 93).

18.12.2017 ОСОБА_4 реєстратор Київської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» зареєстрував у звязку із відкриттям спадщини право власності на померлу ОСОБА_8 на спірний будинок на підставі спірного Договору (а.с.16-17 - копія ОСОБА_8 з Державного реєстру речового права на нерухоме майно про реєстрацію права власності).

Згідно з погосподарською книгою ОСОБА_3 сільської ради Згурівського району Київської області власником домогосподарства по вулиці Гоголя, 59 в селі Стара Оржиця Згурівського району Київської області є ОСОБА_9 (а.с.136 копія повідомлення) .

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, який набрав чинності 1 січня 2004 Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно зі ст. 227 ЦК УРСР 1963 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

На виконання вимог частини 2 ст. 227 ЦК УРСР 1963 року спірний Договір не був зареєстрований у Яготинському бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб.

Відповідно до абз. 3 та 4 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» (далі постанова ВСУ від 06.11.2009 № 9) при розгляді таких справ суди повинні зясувати, чи підлягає правочин обовязковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

У зв»язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають задоволенню.

Інструкція «Про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб», затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року № 121, передбачала підстави для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих на біржі.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, що діє на теперішній час, тобто на момент звернення до суду, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) майна.

Реєстрація ж права власності на спірний будинок була проведена Київською обласною філією Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Київська область 20.12.2017 після смерті ОСОБА_8, не за заявою власника (володільця) майна. За життя остання не виконала вимоги п. 13 Договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що у позові необхідно відмовити повністю, так як вбачається, що за позовною вимогою щодо визнання дійсним спірного Договору повинен відповідати ОСОБА_9, який є стороною спірної біржової угоди.

На підставі ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд розяснював представникові позивача, що належним співвідповідачем у справі повинен бути ОСОБА_9 Проте представник позивача не заявив клопотання про залучення останнього до участі у справі як співвідповідача, а суд не повинен вирішувати питання щодо особи, яка не залучена до участі у справі.

Позовна вимога про визнання за позивачем права власності на спірний житловий будинок є похідною від попередньої. Третя особа у справі ОСОБА_6 не прийняв спадщину, відтак відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» ОСОБА_3 сільська рада Згурівського району Київської області є належним відповідачем за цією вимогою.

Обраний позивачем спосіб захисту не відповідає також можливим способам захисту її прав та інтересів. В судовому засіданні не доведено, що договір купівлі-продажу спірного житлового будинку є дійсним та цей будинок входить до спадкової маси ОСОБА_8, оскільки спадкодавець за життя не набула права власності на нього та не за її заявою як власника (володільця) майна здійснено реєстрацію речового права на спірне нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, ст.ст. 47, 227 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 328, 1220 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 4, 12, 13, 19, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Згурівського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 нотаріус Згурівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5, Згурівська районна державна адміністрація Київської області, ОСОБА_6 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_1, 02000, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада Згурівського району Київської області, вулиця Леніна, 22 село Стара Оржиця Згурівського району Київської області, 07632, ідентифікаційний код в .

Третя особа державний нотаріус Згурівської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_5, вулиця Українська, 10 смт. Згурівка Київської області, 07600.

Третя особа Згурівська районна державна адміністрація Київської області, вулиця Українська, 19 смт. Згурівка Київської області, 07601, ідентифікаційний код в .

Третя особа ОСОБА_6, житель проспекту 40-річчя Жовтня, 122АДРЕСА_1 місто Київ, 02000.

Повне судове рішення складене 26 жовтня 2018 року.

ОСОБА_10Денисенко