03.09.2018 Справа № 363/1082/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Ковшун А.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Вишгороді в загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебуває в шлюбі з відповідача. Від шлюбу мають двох дітей. Однак, сім'я розпалась на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного. Вважаючи збереження сім'ї неможливим, просить шлюб розірвати.

Ухвалою суду від 30.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

В судове засідання позивач не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Крім того, зазначив, що час для примирення не потрібен.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує, час для примирення не потрібен.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.07.1991 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 від 20.07.1991 року. Від шлюбу сторони по справі мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 15.11.2005 року.

Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. З 2013 року сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та мають різний сімейний бюджет.

Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття. Мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя ( ст. 110 СК України).

Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п.10 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Оскільки відповідач визнала позов, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, що встановлено частиною 3 статті 200 ЦПК України.

За таких обставин та враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору в розмірі 704,80 грн.

Керуючись статтями 24, 110, 112, 114 СК України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого АДРЕСА_1) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої АДРЕСА_1), зареєстрований 20 липня 1991 року, відділом запису актів громадського стану Мінського районного виконавчого комітету м. Києва, актовий запис №1300 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого АДРЕСА_1)витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.Д.Рудюк