Ухвала

22 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 190/1255/15-ц

провадження № 61-16361св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «СФГ Гермес», П'ятихатська районна державна адміністрація Дніпропетровської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року у складі колегії суддів: Каратаєвої Л. О., Ткаченко І. Ю., Пищиди М. М.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «СФГ Гермес» (далі - ТОВ «СФГ Гермес»), П'ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання правочину недійсним.

Позовна заява мотивована тим, що їй на праві власності належать дві земельні ділянки, площею 7,585 га та 9,068 га, що розташовані на території Лозуватської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області. 05 березня

2006 року між нею та Селянським фермерським господарством «Гермес» (далі - СФГ «Гермес») укладені договори оренди землі, згідно з якими вона передала СФГ «Гермес» у строкове платне користування вказані земельні ділянки строком на п'ять років, додатковими угодами до вищевказаних договорів оренди землі

від 22 травня 2009 року змінений строк дії договорів оренди на 25 років. 10 грудня 2014 року між СФГ «Гермес» та ТОВ «СФГ Гермес» укладені договори купівлі-продажу посівів за № 25/12/Б та 26/12/Б, згідно з умовами яких разом із посівами до відповідача перейшло право користування належними їй земельними ділянками із збереженням за відповідачем усіх прав та обов'язків орендаря. Крім того, 17 січня 2015 року між СФГ «Гермес» та ТОВ «СФГ Гермес» без відома позивача укладені додаткові угоди № 7 до вищевказаних договорів оренди землі від 05 березня

2006 року, згідно з якими СФГ «Гермес» передало ТОВ «СФГ Гермес» право оренди належних їй земельних ділянок. Проте вказані угоди укладені з порушенням вимог цивільного законодавства, а саме позивач не була повідомлена про намір СФГ «Гермес» передати у користування іншої особи (суборенду) земельні ділянки, додаткові угоди від 17 січня 2015 року № 7 про право оренди земельних ділянок укладені без її, як власника земельних ділянок, відома та не з нею, а з юридичною особою, яка не є стороною договору оренди від 05 березня 2006 року.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_4 остаточно просила визнати недійсними додаткові угоди від 17 січня 2015 року № 7 до договорів оренди землі від 05 березня 2006 року № 151 та 152, зареєстровані у Державному реєстрі земель 02 червня 2006 року № 01 та 06 червня 2006 року № 53, визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень (від 25 березня 2016 року індексний номер 20263121) та рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень (від 25 березня 2016 року індексний номер 20262640) та стягнути з ТОВ СФГ «Гермес» судові витрати.

Рішенням П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області

від 07 листопада 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано недійсними укладені між СФГ «Гермес» та ТОВ «СФГ Гермес» додаткові угоди від 17 січня 2015 року № 7 до договору оренди землі від 05 березня 2006 року № 151 та до договору оренди землі від 05 березня 2006 року № 152, які зареєстровані у Державному реєстрі земель 02 червня 2006 року № 01 та 06 червня 2006 року № 53 відповідно.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень від 25 березня 2016 року індексний номер 20263121 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень від 25 березня 2016 року індексний номер 20262640 про реєстрацію права оренди земельних ділянок за ТОВ «СФГ Гермес».

У решті позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, оскільки земельні ділянки, які були предметом договорів оренди від 02 червня 2006 року № 151 та 152, у порушення, встановленого законом порядку, передані шляхом укладення додаткових угод до договорів оренди

від 02 червня 2006 року № 151 та 152 особами, одна з яких не є стороною за первісним договором оренди, без будь-якого повідомлення та/або згоди (відома) власника земельної ділянки.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «СФГ Гермес» задоволено. Рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2016 року, в частині що оскаржується, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову про визнання правочинів недійсними.

Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що позивачем обраний неправильний спосіб захисту своїх прав, а отже, є безспірною підставою для відмови у задоволенні позову.

У червні 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом безпідставно до правовідносин між сторонами застосовано статтю 411 ЦК України, оскільки її дія не розповсюджується на її правовідносини з відповідачем.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п'ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СФГ Гермес», П'ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання правочину недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С.О. Погрібний

Г.І. Усик