Постанова

Іменем України

17 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 676/1668/16-ц

провадження № 61-41025св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - Кам'янець-Подільська місцева прокуратура в інтересах держави Україна,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_3, фермерське господарство «Слолан»,

третя особа - Управління надання адміністративних послуг Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_4, на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 квітня 2018 року у складі судді Вдовичинського А. В. та постанову апеляційного суду Хмельницької області від 24 липня 2018 року у складі колегії суддів: Талалай О. І., Корніюк А. П., П'єнти І. В.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року Кам'янець-Подільська місцева прокуратура звернулася до суду з позовом в інтересах держави Україна, у якому з урахуванням уточнень просив:

- визнати незаконним і скасувати наказ Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області від 25 березня 2015 року № 22-1958/14-15-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 927,2952 га в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району для ведення фермерського господарства;

- визнати незаконними і скасувати накази Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 29 квітня 2015 року № 22-3645-СГ, № 22-3648-СГ, № 22-3656-СГ, № 22-3663-СГ, № 22-3665-СГ, № 22-3670-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки», якими затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду та надано ОСОБА_3 в оренду земельні ділянки для ведення фермерського господарства, які розташовані за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району, площею: 11,6789 га, (кадастровий номер НОМЕР_1), 8,2020 га (кадастровий номер НОМЕР_2), 20,0571 га, (кадастровий номер НОМЕР_3), 83,8396 га (кадастровий номер НОМЕР_4), 0,1408 га (кадастровий номер НОМЕР_5), 11,1372 га, (кадастровий номер НОМЕР_6);

- визнати недійсними договори оренди землі для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району, від 17 червня 2015 року площею: 0,1408 га з кадастровим номером НОМЕР_5, 11,6789 га з кадастровим номером НОМЕР_1, 20,0571 га з кадастровим номером НОМЕР_3, 8,2020 га з кадастровим номером НОМЕР_2, 83,8396 га з кадастровим номером НОМЕР_4, 11,1372 га з кадастровим номером НОМЕР_6;

- визнати недійсними договори суборенди землі для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району, від 11 листопада 2015 року площею: 0,1408 га з кадастровим номером НОМЕР_5, 11,6789 га з кадастровим номером НОМЕР_1, 20,0571 га з кадастровим номером НОМЕР_3, 8,2020 га з кадастровим номером НОМЕР_2, 83,8396 га з кадастровим номером НОМЕР_4, 11,1372 га з кадастровим номером: НОМЕР_6.

На обґрунтування вимог позивач зазначав, що накази ї незаконними, договори оренди та суборенди також укладені з порушенням вимог діючого законодавства. ОСОБА_3 у своїх заявах на отримання земельних ділянок для ведення фермерського господарства не вказав даних щодо кількості членів фермерського господарства, не навів доказів наявності сільськогосподарської техніки для обробітку землі, не зазначив необхідність отримання таких великих площ землі та перспектив самого фермерського господарства. Після отримання земельних ділянок в оренду фермерське господарство відповідач не створив, а передав земельні ділянки в суборенду фермерському господарству «Слолан», засновником якого він є. Фактично юридична особа одержала у користування земельні ділянки без проведення земельних торгів, що суперечить вимогам закону.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 квітня 2018 року позов задоволено.

Визнано незаконним і скасовано наказ Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області від 25 березня 2015 року № 22-1958/14-15-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, загальною площею 927,2952 га, в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району для ведення фермерського господарства.

Визнано незаконними і скасовано накази Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 29 квітня 2015 року № 22-3645-СГ, № 22-3648-СГ, № 22-3656-СГ, № 22-3663-СГ, № 22-3665-СГ, № 22-3670-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки», якими затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду та надано ОСОБА_3 в оренду земельні ділянки для ведення фермерського господарства, які розташовані за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району, площею: 11,6789 га, (кадастровий номер НОМЕР_1), 8,2020 га (кадастровий номер НОМЕР_2), 20,0571 га, (кадастровий номер: НОМЕР_3), 83,8396 га (кадастровий номер НОМЕР_4), 0,1408 га (кадастровий номер НОМЕР_5), 11,1372 га, (кадастровий номер НОМЕР_6).

Визнано недійсними договори оренди землі для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району, від 17 червня 2015 року площею: 0,1408 га з кадастровим номером НОМЕР_5, 11,6789 га з кадастровим номером НОМЕР_1, 20,0571 га з кадастровим номером НОМЕР_3, 8,2020 га з кадастровим номером НОМЕР_2, 83,8396 га з кадастровим номером НОМЕР_4, 11,1372 га з кадастровим номером НОМЕР_6.

Визнано недійсними укладені з фермерським господарством «Слолан» договори суборенди землі для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району, від 11 листопада 2015 року площею: 0,1408 га з кадастровим номером НОМЕР_5, 11,6789 га з кадастровим номером НОМЕР_1, 20,0571 га з кадастровим номером НОМЕР_3, 8,2020 га з кадастровим номером НОМЕР_2, 83,8396 га з кадастровим номером НОМЕР_4, 11,1372 га з кадастровим номером: НОМЕР_6.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 одержав в оренду для створення фермерського господарства шість земельних ділянок. Проте фермерське господарство не створив, а передав земельні ділянки у суборенду юридичній особі, засновником якої є, що свідчить про пільговий порядок одержання іншим суб'єктом господарювання у користування земель державної власності поза передбаченою законом обов'язковою процедурою - без проведення земельних торгів.

Постановою апеляційного суду Хмельницької області від 24 липня 2018 року рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 квітня 2018 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції та залишив рішення суду без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_3 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки, у зв'язку з чим дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.

Суди першої та апеляційної інстанцій не звернули увагу на те, що позов в інтересах держави поданий неналежним позивачем, тобто особою, яка відповідно до 23, 24 Закону України «Про прокуратуру» не має право представляти інтереси держави в цивільному процесі.

Заступник керівника Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури та Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області подали відзиви на касаційну скаргу, в яких просять залишити без змін оскаржувані судові рішення як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Суди встановили, що наказом Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області від 25 березня 2015 року № 22-1958/14-15-СГ ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 927,2952 га в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району, для ведення фермерського господарства.

Відповідно до наказів Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області від 29 квітня 2015 року № № 22-3645-СГ, 22-3648-СГ, 22-3656-СГ, 22-3663-СГ, 22-3665-СГ, 22-3670-СГ затверджено документацію із землеустрою та передано відповідачеві в оренду земельні ділянки для ведення фермерського господарства, які розташовані за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району, площею: 11,6789 га, (кадастровий номер НОМЕР_1), 8,2020 га (кадастровий номер НОМЕР_2), 20,0571 га, (кадастровий номер: НОМЕР_3), 83,8396 га (кадастровий номер НОМЕР_4), 0,1408 га (кадастровий номер НОМЕР_5), 11,1372 га, (кадастровий номер НОМЕР_6).

На підставі зазначених наказів 17 червня 2015 року між Головним управлінням Держземагентства у Хмельницькій області та ОСОБА_3 були укладені договори оренди зазначених земельних ділянок.

11 листопада 2015 року між відповідачем і фермерським господарством «Слолан» укладені договори суборенди зазначених вище земельних ділянок.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_3 є засновником фермерського господарства «Слолан», яке зареєстровано 02 грудня 2014 року.

Відомості про створення відповідачем будь-якого іншого фермерського господарства відсутні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що ОСОБА_3 одержав в оренду для створення фермерського господарства шість земельних ділянок, проте фермерське господарство не створив, а передав їх у суборенду юридичній особі, засновником якої є сам, що свідчить про пільговий порядок одержання іншим суб'єктом господарювання у користування земель державної власності поза передбаченою законом обов'язковою процедурою - без проведення земельних торгів.

Проте з висновками судів повністю погодитись не можна.

Звертаючись до суду з позовом в інтересах держави, заступник керівника Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури посилалася на те, що оспорюваними наказами Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області порушено порядок передачі державного майна в користування приватним особам, а також інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, що відповідно до статті 121 Конституції України, статті 23 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом пред'явлення цього позову.

Обґрунтував наявність «інтересів держави» порушенням порядку надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою передачі в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, розташованих за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами цивільного розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).

Згідно пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

У частині третій статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Тлумачення частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє зробити висновок, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: (а) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; (б) у разі відсутності такого органу.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Згідно з частиною четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб'єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Разом з тим, при вирішенні спору суди не перевірили та не встановили наявність виключного випадку для подання позову заступником керівника Кам'янець-Подільською місцевою прокуратурою в інтересах держави. Зокрема, не з'ясували який суб'єкт владних повноважень не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження щодо захисту інтересів держави або ж, що такий суб'єкт владних повноважень відсутній.

Крім того, суди не звернули увагу й на те, що однією з вимог Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури є визнання недійсними договорів суборенди, укладених між ОСОБА_3 та ТОВ «Слолан», яке було створене у 2014 році, та не з'ясував, за нормами якого (цивільного чи господарського) судочинства ці вимоги мають вирішуватися з урахуванням правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 14-5цс18.

Наведене свідчить, що суди першої та апеляційної інстанцій не встановили фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу статті 411 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Хмельницької області від 24 липня 2018 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська

Судді:Н. О. Антоненко В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат