Справа №597/957/18
Провадження №2/597/325/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2018 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Дудяка С.В.

з участю секретаря Богдана В.М.

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивачка в позовній заяві та в судовому засіданні просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться в АДРЕСА_1, покликаючись на те, що відповідачка будучи її невісткою зареєструвалась в належному їй будинковолодінні, однак після розірвання шлюбу з її сином у 2013 році покинула місце реєстрації і більше там не з'являлась. Вона не цікавиться станом будинку, не бере участі у оплаті за послуги електро- та газопостачання, створює їй незручності, порушує її права як власника.

У зв'язку з цим, позивачка просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою суду 22.08.2018 року про відкриття провадження у справі відповідачці надано строк для подання відзиву на даний позов та роз'яснено наслідки його неподання без поважних причин.

Відповідачка відзиву на даний позов у визначений судом строк не подала, в судове засідання не з'явилась і не повідомила суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення на офіційному веб-сайті судової влади України повідомлення про її виклик в судове засідання.

Суд вважає, що відповідачка не з'явилась в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без її участі, так, як проти цього не заперечує позивачка.

Відповідно до ст.178 ч.6 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення позивачки, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задоволити позов, виходячи із наступного:

в судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власницею будинковолодіння, що за адресою АДРЕСА_1.

Вищевказане стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.07.2018 року №131846470.

Факт реєстрації відповідачки, як члена сім'ї, у належному позивачці будинковолодінні також стверджується довідкою №795 виданою 13.08.2018 року виконкомом Зозулинської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області.

Згідно акту складеного комісією Зозулинської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області 13.08.2018 року, відповідачка ОСОБА_2 в будинку належному ОСОБА_1 не проживає з 2012 року.

Шлюб між ОСОБА_3, який є сином позивачки, та ОСОБА_2 розірвано рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 12.03.2013 року по справі №597/255/13-ц.

Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Право власності складається з права володіння, користування і розпорядження, які є похідними і невід'ємними складовими права власності. Користуванням та володінням по відношенню до такого майна, як житлове приміщення, є в тому числі і право проживання в ньому.

Згідно ст.405 ЦК України та ст.156 ЖК УРСР член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст.72 ЖК УРСР).

З наданих позивачкою доказів, пояснень допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 встановлено, що відповідачка дійсно з 2012 року не проживає у будинковолодінні, належному позивачці, тому даний позов слід задоволити та визнати відповідачку ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Керуючись ст.ст.72, 156 ЖК УРСР, ст.ст.16, 321, 391 ЦК України, ст.ст.10, 11, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Рішення може бути переглянуто за заявою відповідачки, яка може бути подана протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, а відповідачкою протягом 30 днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст судового рішення виготовлено 12.09.2018 року.

Суддя

С. В. Дудяк