Справа № 342/882/18
Провадження № 2/342/623/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

за участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 Маряни Михайлівни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, з проведенням індексації відповідно до закону на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи стягнення з дати подачі позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття. В позові покликається на те, що з відповідачем одружилися 29.10.2009 року. За час шлюбу у сторін народилося троє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які на даний час є малолітніми і проживають разом із позивачкою і перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач постійно зловживав спиртними напоями, вчиняв безпідставні сварки, спричиняв тілесні ушкодження позивачці, у звязку з чим позивачкою подано до Городенківського районного суду позовну заяву про розірвання шлюбу. ОСОБА_2 офіційно ніде не працює, веде домашнє господарство, з якого має прибуток, інколи працює по найму у людей. Відповідач коштів на проживання та утримання дітей не дає, нічим не забезпечує, не турбується про їх життя та здоровя, зароблені ним кошти витрачає на свої потреби. Позивачка самостійно намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей, а також виконувати всі інші, покладені на неї законом обовязки. Відповідач фізично здоровий, має можливість надавати матеріальну допомогу дітям, але добровільно цього не робить.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позов з підстав, викладених у ньому, просить задовольнити. Одночасно пояснила, що вона з дітьми не проживає за місцем реєстрації в с. Кунисівці, а проживає в будинку своєї матері в с. Копачинці.

Відповідач в судовому засіданні вказав, що позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 800-900 грн. на місяць. Він не працює, здійснює догляд за перестарілою особою, знаходиться на обліку в травматолога.

Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження, згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Копією повторного свідоцтва про шлюб серії 1-НМ № 080732, виданого 15 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області стверджується, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6) Маряна Михайлівна, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрували шлюб 29.10.2009 року у виконкомі Копачинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6.

У шлюбі в сторін народилося троє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується копіями їх свідоцтв про народження, виданих виконкомом Кунисівської сільської ради, відповідно: 10.01.2012 р. серії 1-НМ № 195316, актовий запис за № 1; 11.08.2014 р. серії І-НМ № 266833, актовий запис за № 7; 10.03.2017 р. серії І-НМ № 329988, актовий запис за № 1.

Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України.

З акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного 09.10.2018 року Копачинецькою сільською радою вбачається, що ОСОБА_5 Маряна Михайлівна проживає разом із своїми дітьми: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, у будинку її матері ОСОБА_6, який знаходиться в селі Копачинці по вул. Городище, 89, без реєстрації місця проживання; даний будинок знаходиться в задовільному стані.

Довідками № 90, 91 від 08.10.2018 р., виданими Копачинським навчально-виховним комплексом стверджено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 відвідує дошкільну групу при Копачинському НВК; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 навчається у 1 класі Копачинського НВК.

Судом встановлено, що відповідач, який проживає окремо від сімї, коштів на утримання неповнолітніх дітей не дає.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 184 згаданого Кодексу передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 липня становить 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; прожитковий мінімум для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв з 1 липня становить 1944 гpивeнь, з 1 грудня 2027 гpивень. З цього слідує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину: віком до 6 років з 1 липня 2018 р. не може бути менший, ніж 779,5 грн; вікoм вiд 6 дo 18 рокiв з 1 липня 2018 р. не може бути менший, ніж 972 грн.

Подані відповідачем: Довідка № 270, видана 24.09.2018 року виконавчим комітетом Кунисівської сільської ради про те, що він не має у власності земельних ділянок; довідка № 821, видана 25.09.2018 року Управлінням праці та соціального захисту населення Городенківської РДА про те, що він знаходиться на обліку в Управлінні і отримує компенсаційну виплату працездатній особі, що не працює (не вчиться), здійснює догляд та довідка б/н, видана 21.09.2018р. Городенківською центральною районною лікарнею, що він знаходиться на обліку в травматолога та вказаний його діагноз, не можуть бути підставою для визначення аліментів в розмірі меншому, як передбачений законом.

Враховуючи обставини, визначені ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 900 грн. з проведенням індексації відповідно до закону, на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 13.08.2018 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити негайному виконанню.

Оскільки позовні вимоги про стягнення аліментів задовольняються частково, при подачі позову позивачка була звільнена від сплати судового збору, не надала суду підтвердження витрат на правничу допомогу, тому, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

На підставі ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 19, 258, 259, 263-265, 268, 273-279, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, в користь ОСОБА_5 Маряни Михайлівни, ІНФОРМАЦІЯ_10, аліменти в розмірі по 900 (девятсот) грн. з проведенням індексації відповідно до закону, на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнення аліментів розпочати з 13.08.2018 р. і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 до державного бюджету судовий збір в розмірі 704,8 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.)

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце фактичного проживання позивачки ОСОБА_5 Маряни Михайлівни - вул. Городище,8 с. Копачинці, Городенківський район, Івано-Франківська область; місце реєстрації: вул. Миру,2 "а", с. Кунисівці, Городенківський район, Івано-Франківська область; ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - вул. Дністровська, 1, с. Кунисівці, Городенківський район, Івано-Франківська область; ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Повне судове рішення складене 23.10.2018 р.

Суддя: Ничик Г. І.