Справа № 576/1366/18
Провадження № 2/576/471/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

Головуючого судді Мазура С.А.,

за участі:

секретаря Пугач В.Л.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення порушень правил добросусідства,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі- відповідач) про припинення порушень правил добросусідства. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником будинку АДРЕСА_1, а відповідач, яка проживає в будинку НОМЕР_2 по цій же вулиці, на своїй присадибній ділянці встановила дворову вбиральню, яка споруджена з порушенням санітарних, гігієнічних та будівельних норм, та займається складуванням навозу, через що постійно увесь неприємний запах з подвір'я відповідача з'являється у будинку позивача. Також мотивує тим, що з даним питання вона зверталась з письмовими заявами до Глухівської міської ради та Головного управління Держсанепідслужби, на що отримала відповідь про те, що розміщення дворової вбиральні суперечить діючим державним санітарним нормам, згідно яких відстань між житловими будинками та дворовою вбиральнею повинна бути 15 м. та роз'яснено про необхідність її перенесення від лівого кута будинку позивача, але відповідач не реагувала на даний припис. Станом на 07.04.2015 встановлено, що вбиральню було перенесено на відстань лише 5 м. від дальнього лівого кута будинку. На момент перевірок 23.06.2017 та 18.10.2017 містобудівна ситуація не змінилась, а внаслідок зазначених порушень позивач не в змозі провітрювати кухню під час приготування їжі та повноцінно відпочивати в спальній кімнаті. Тому просить суд зобов'язати ОСОБА_2 ліквідувати порушення, перемістивши дворову вбиральню та місце складування навозу від будинку позивача на відстань не менше 15 метрів.

Ухвалою суду від 02 липня 2018 року відкрито спрощене провадження у даній справі, сторонам по справі було направлено зазначену ухвалу суду та викликано в судове засідання, а відповідачу - копію позовної заяви разом з доданими до неї документами, які він отримав 06.07.2018. Від відповідача відзиву не надійшло.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач встановила дворову вбиральню з порушенням норм, займається складуванням навозу, на приписи служб не реагує, через що постійно увесь неприємний запах з подвір'я відповідача з'являється у її будинку.

Відповідач позов не визнала та пояснила, що дворову вбиральню вже було перенесено від будинку ОСОБА_1, будь-які запахи відсутні, тому ніяких санітарних норм вона не порушує, а перенести в інше місце вбиральню вона не має можливості.

Вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено, позивач є власником будинку АДРЕСА_1 Сумської області, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.4).

Згідно листа виконавчого комітету Глухівської міської ради Сумської області №416-03/Д від 06.11.2014 було проведено перевірку та встановлено, що ОСОБА_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на своїй присадибній ділянці встановила дворову вбиральню на відстані біля 2 метрів від дальнього лівого кута будинку ОСОБА_1, що суперечить діючим державним нормам, а ОСОБА_2 було роз'яснено про необхідність перенесення дворової вбиральні від будинку ОСОБА_1, але вона відмовилась. Відповідно до статті 5 Закону України „Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" доручено підпорядкованим Глухівській міськрайонній Держсанепідслужбі у Сумській області співробітникам надати припис ОСОБА_2 про перенесення надвірного туалету в інше місце (а.с.5).

З листа виконавчого комітету Глухівської міської ради Сумської області №583 від 20.10.2017 та доданого до нього фотознімку вбачається, що станом на 07.04.2015 ОСОБА_2 перенесла надвірну вбиральню від будинку ОСОБА_1 на попередньо узгоджене з нею місце - на відстань біля 5 метрів від дальнього лівого кута будинку. На момент перевірки 23.06.2017 та 18.10.2017 містобудівна ситуація не змінилась. Як вбачається з фотофіксації факт порушення санітарних норм ОСОБА_2 під час складування навозу підтверджено частково (а.с.7, 8).

Згідно з положеннями статті 125 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до пункту шостого Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" №7 від 06.04.2004 спори щодо додержання правил добросусідства - обов'язку власників і землекористувачів обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо), - розглядаються судами відповідно до статей 103-109 ЗК України і в тому разі, коли вони попередньо не розглядалися відповідним органом місцевого самоврядування чи органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

За змістом пункту „е" частини першої статті91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Відповідно до положень частини першої статті103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). А статтею 104 ЗК України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

В той же час, згідно статті 5 Закону України „ Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" громадяни зобов'язані окрім іншого: піклуватися про своє здоров'я та здоров'я і гігієнічне виховання своїх дітей, не шкодити здоров'ю інших громадян; виконувати розпорядження та вказівки посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби при здійсненні ними державного санітарно-епідеміологічного нагляду; виконувати інші обов'язки, передбачені законодавством про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя.

А стаття 19 цього ж Закону передбачає, що атмосферне повітря в населених пунктах, на територіях підприємств, установ, організацій та інших об'єктів, повітря у виробничих та інших приміщеннях тривалого чи тимчасового перебування людей повинно відповідати санітарним нормам. Підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні своєї діяльності зобов'язані вживати необхідних заходів щодо запобігання та усунення причин забруднення атмосферного повітря, фізичного впливу на атмосферу в населених пунктах, рекреаційних зонах, а також повітря у жилих та виробничих приміщеннях, у навчальних, лікувально-профілактичних та інших закладах, інших місцях тривалого чи тимчасового перебування людей.

Також, згідно пункту 3.25а* та додатку 3.2 до нього Державних будівельних норм 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", затверджених наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 р. № 44 відстань між житловими будинками та майданчиками для компосту, дворовими вбиральнями, сміттєзбірниками має бути 15 метрів.

Як видно з пояснень сторін та матеріалів справи відповідач не дотримується правил добросусідства - до цього часу нею не перенесено дворову вбиральню та місце складання гною на відстань, яка б не порушувала державні санітарні норми, ігноруючи при цьому приписи відповідної служби та створюючи відповідні незручності позивачу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" №7 від 06.04.2004,статтями 91, 103, 104, 125 ЗК України, статтями 7, 8, 12, 13, 141, 258-259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до ОСОБА_2, АДРЕСА_2, про припинення порушень правил добросусідства - задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2, перемістити дворову вбиральню та місце для складання гною на відстань 15 (п'ятнадцять) метрів від будинку АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Глухівський міськрайонний суд Сумської області до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Мазур