Справа №173/1533/18
Провадження №2/173/916/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

За участю: представника позивача ОСОБА_1

Представника відповідача - ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа. що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Водянська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2018 року до суду звернулася позивач ОСОБА_3, з позовом про визнання права власності в порядку спадкування до відповідача ОСОБА_4. третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Водянська сільська ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області

30 липня 2018 року надійшла довідка про місце реєстрації відповідача фізичної особи

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 17 жовтня .2018 року.

Сторонам та учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

17.10.2018 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за нею право власності 1/6 частину на земельної ділянки загальною площею 5.4100 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Водянської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 30 жовтня 2001 року серії ІV- ДП № 030504

В обґрунтування позовних вимог позивач посилаються на наступне : 30.01.2013 року помер її батько - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1..

Після смерті батька залишилось спадкове майно, в тому числі і земельна ділянка площею 5.4100 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Водянської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 30 жовтня 2001 року серії ІV- ДП № 030504 .

На вказану земельну ділянку батьком складено заповіт на її ім'я. Проте у зв'язку з існуванням обов'язкової частки у спадщині, земельну ділянку також успадкували: дружина померлого - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та його мати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 по 1/6 частці за кожною. Так ОСОБА_7, фактично прийняла свою частку спадщини, але юридично її не оформила та померла 12 березні 2015 року.

Після смерті ОСОБА_7, спадкоємцем є вона як її онука та ОСОБА_4, донька померлої. Після смерті спадкодавця певний час не було визначено, хто саме з них має прийняти спадкову 1/6 частку земельної ділянки, тому відповідних заяв ними до нотаріуса не подавалось.

В липня 2017 року вони між собою домовились, що ОСОБА_4, відмовиться від успадкування 1/6 частки земельної ділянки на її користь, так як вона вже прийняла іншу частину зазначеної земельної ділянки за заповітом після смерті батька, а ОСОБА_4М,. прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, на все інше майно.

Нею та ОСОБА_4М подані відповідні заяви нотаріусу. Проте, постановою державного Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 20.07.2017 року їх представнику було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на зазначену вище земельну ділянку в зв'язку з тим, що ОСОБА_7, яка має право на обов'язкову частку у спадщині та протягом встановленого строку не подала заяви про відмову від спадщини, а згідно оглянутої спадкової справи після смерті ОСОБА_7, позивачка не зверталась із заявою про прийняття спадщини після її смерті, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснивши, що ОСОБА_4, не претендує на спадщину у вигляді 1/6 частини земельної ділянки, яка за життя належала ОСОБА_5 Та не просить визнати право власності на зазначену частину земельної ділянки за позивачкою. Також пояснила, що мати ОСОБА_5, ОСОБА_7, була зареєстрована у будинку сина в зв'язку з переїздом, доки купить собі житло. Потім питання про зняття її з реєстрації у будинку сина було забуте. А після смерті ОСОБА_5, вона не подала заяви про відмову на спадщину в шестимісячний строк, так як не знала про таку потребу. І вийшло, що вона фактично успадкувала частину земельної ділянки сина. Її довірителька ОСОБА_4М,. не претендує на дану частину земельної ділянки, так як вона належала батькові позивачки і тому вона вважає її власністю позивачки. В свою чергу ОСОБА_8М,. успадкувала майно, яке належало ОСОБА_7, і між ними була домовленість, що позивачка та її мати на дане майно не претендують. Тому спору з приводу даної частини спадкового майна немає. Але через органи нотаріату сторони не можуть оформити спадщину, так як своєчасно не подали відповідні заяви.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Водянської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Будь-яких заперечень проти задоволення позовних вимог не надав

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що 30.01.2013 року помер батько позивача - ОСОБА_5, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про смерть.

Після смерті ОСОБА_5М ., залишилось спадкове майно в тому числі і земельна ділянка (пай) площею 5.4100 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Водянської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 30 жовтня 2001 року серії ІV- ДП № 030504, що підтверджується копією Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку.

За життя батько позивачки склав заповіт на ім'я позивачки.

Проте на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_9, були зареєстровані особи, які малиправо на обов'язкову частку у спадщині. А саме: дружина померлого - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та його мати ОСОБА_7, 12 листопада 1929 року народженняїх частка у спадковому майні складає по 1/6 частині. Так ОСОБА_7, фактично прийняла свою частку спадщини, але юридично її не оформила та померла 12 березні 2015 року.

На даний час позивачці та ОСОБА_10, видане свідоцтво про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку в розмірі по 4/6 та 1/6 частини земельної ділянки.

Спадщина на 1/6 частину земельної ділянки, яка припадала на ОСОБА_7, залишається відкритою.

Судом також встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_7, успадкувала відповідач ОСОБА_4 Але дана частина земельної ділянки нею не успадкована і вона відмовляється від її успадкування, про що подавала заяву державному нотаріусу, але дана заява не була прийнята, так як подана з пропуском шестимісячного строку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Таким чином позивачка є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_7, за правом представлення, так як її батько ОСОБА_5М,. син ОСОБА_7, помер раніше від ОСОБА_7

Позивач бажає прийняти спадщину після померлої ОСОБА_7. у вигляді 1/6 частини земельної ділянки (паю) загальною площею 5.4100 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Водянської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області

Спадкоємець ОСОБА_11, яка також є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_7, та прийняла спадщину на інше майно, не претендує на дану частину спадщини і не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на неї.

За наведених обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав, який передбачений нормами ЦК України та з яким погоджується суд, та визнати за спадкоємцем ОСОБА_3, право власності на 1/6 частину земельної ділянки (паю) площею 5.4100 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Водянської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за а законом після смерті ОСОБА_7, померлої 12 березня 2015 року

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 704.80 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв'язку з неналежним зберіганням правовстановлюючого документу.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа. що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Водянська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності на 1/6 частину земельної ділянки (паю) площею 5.4100 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Водянської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за а законом після смерті ОСОБА_7, померлої 12 березня 2015 року.

Понесені судові витрати в загальній сумі 704 грн. 80 коп., покласти на позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасники справи, яким копія рішення не була вручена у день його роголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідної копії рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 27.10.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстровано 29.10.2018 року

Оприлюднено 29.10.2018 року

Дата набрання законної сили 27.11.2018 року