Справа № 204/1940/18
Провадження № 2/202/1524/2018
06 вересня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Кухтін Г.О.,
за участю секретаря - Кишковар Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
У травні 2018 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача - ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 59 297,10грн. за кредитним договором №б/н від 01.08.2007 року.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору №б/н від 01.08.2007 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 6500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.
Відповідач ухиляється від виконання зобов'язання, заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк», тому виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом.
Представник позивача відповідно до позовної заяви просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у зв'язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 01.08.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 6500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами Банку складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.
Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.
Згідно з п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Відповідно до п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.
Відповідно до кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій.
Згідно з п. 5.7 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором.
Як зазначає у своїй позовній заяві позивач, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № б/н від 01.08.2007 року заборгованість за ним станом на 28.02.2018 року склала 59 297 грн. 10 коп., яка складається з наступного:5 071 грн. 67 коп. - заборгованість за кредитом; 45 180грн. 26 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом 5 983 грн. 40 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 250 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 2 811 грн. 77 коп. - штраф (процентна складова).
Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконав умови договору, чим порушив право позивача на кошти за кредитним договором та вважає, що виниклі спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Вирішуючи питання про розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з
ОСОБА_1, суд виходить з наступного.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», яка згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк» разом із пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг становить договір про надання банківських послуг, встановлено, що пеня за несвоєчасне погашення заборгованості нараховується наступним чином: пеня = пеня(1) + пеня(2), де пеня (1) базова процентна ставка за договором / 30 зараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня (2) = 1 % від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць та нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочення за кредитом або відсоткам 5 або більше днів про виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше.
У той саме час, відповідно до договору банківських послуг, при порушенні позичальником термінів платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій.
Тобто, умовами договору передбачено подвійне стягнення за одне і те ж порушення умов договору.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, згідно якої штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача тільки розмір пені, та відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» у стягненні штрафів.
Підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати зазначеної суми або зменшення її розміру судом не встановлено.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 526, 625, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 19, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення ( виклику ) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Г.О. Кухтін