Справа № 172/208/18
Провадження № 2/172/251/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 28.08.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картковий рахунок.

Відповідно до умов договору кредитор зобовязався надати відповідачу кредит у сумі 15000,00 грн. Відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Кредитор свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу, кредит у сумі визначеній у договорі. Однак останній, на порушення умов договору, свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 12.02.2018 року утворилася загальна заборгованість за кредитом з урахуванням штрафних санкцій у сумі 25589,35 грн.

Ухвалою судді від 09.08.2018 року справу в порядку ст. 33 ЦПК України прийнято до свого провадження та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає, оскільки кредитна картка у нього була викрадена і з неї були зняті гроші. У звязку з цим ним написано заяву до поліції, однак справа до сьогоднішнього дня не розглянута. Банку він повідомив про крадіжку картки.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

У ході судового розгляду встановлено, що 28.08.2007 року публічним акціонерним товариством ОСОБА_2 «ПриватБанк» укладено договір б/н із ОСОБА_1 Відповідно до умов договору кредитор зобовязався надати відповідачеві кредит у сумі 15000,00 грн. Відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання та здійснювати інші платежі відповідно до умов та правил надання банківських послуг та тарифів банку. Кредитором у повному обсязі та належним чином виконано свої зобовязання.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 549 Цивільного кодексу України та умовами кредитного договору визначено, що у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобовязань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами кредитного договору, відповідач зобовязаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня).

Згідно із розрахунком заборгованості у відповідача перед кредитором наявна заборгованість в сумі 25 589 грн. 35 коп., яка складається із: тіло кредиту 5 621,80 грн., нараховано відсотків за користування кредитом 14 014,59 грн., заборгованості за пенею 4 258,23 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. (фіксована частина), 1 194,73 грн. (процентна складова).

За правилами статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог статей 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором.

В ході розгляду справи судом витребувано з Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області матеріали кримінального провадження № 0000542 від 08.08.2017 року, відповідно до яких до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про злочин за заявою ОСОБА_1 про крадіжку невідомою особою у квітні 2017 року кредитної картки та зняття грошових коштів з неї. Постановою слідчого Васильківського ВП від 30.03.2018 року провадження закрито у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафних санкцій за невиконання умов договору суд керується наступним.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому позовні вимоги про стягнення пені та комісії у сумі 4 258,23 грн. задоволенню не підлягають.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України 11 жовтня 2017 року у висновках за результатами розгляду справи № 6-1374цс17. Відповідно ж до ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» слід стягнути суму заборгованості в розмірі 21 331,12 грн.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати в розмірі 1 762 грн. (судовий збір), які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 525, 526, 549, 610, 611, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В

1. Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором в сумі 21 331 (двадцять одна тисяча триста тридцять одна) гривня 12 копійок.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» () понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк