Справа № 127/3346/18
Провадження 2/127/559/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши в загальному провадженні у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця, -

в с т а н о в и в :

14.02.2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця (а.с. 2-4).

Мотивувала позов тим, що 01.10.2016 року, у віці 57 років, помер ОСОБА_5. З 2010 року позивач проживала з ОСОБА_5 однією сімєю в квартирі № 7 за адресою: м. Вінниця, бульвар Свободи, 2.

Відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 дочки ОСОБА_5 від попередніх шлюбів, тривалий час не спілкувались з батьком, не приділяли йому уваги, матеріально не допомагали.

Останні місяці свого життя ОСОБА_5 важко хворів, потребував лікування і постійного стороннього догляду. Відповідачі не приймали участі у догляді за хворим батьком, придбанні ліків чи оплаті перебування ОСОБА_5 в лікарні, проте є спадкоємцями. Позивач витратила особисті кошти на лікування ОСОБА_5 - 12 206,63 грн., на поховання 32 373,07 грн., на встановлення памятника 9 800 грн., всього 54 379,70 грн.

18.07.2018 року ОСОБА_2 уточнила позов і частково відмовилась від позовних вимог (а.с. 85-86). Позивач зазначила, що на встановлення памятника витратила кошти від продажу належної ОСОБА_5 зброї в сумі 9 800 грн., вартість поминального обіду в сумі 14 830 грн. оплачена за рахунок коштів, які зібрали і передали їй співробітники ОСОБА_5 Таким чином, її витрати становлять 29 986,43 грн.: на лікування ОСОБА_5 12 206,63 грн., на поховання 17 779,80 грн., що включають суму, сплачену ритуальній службі - 14310 грн., сплачену за урну - 880 грн., сплачену за «калач на замовлення» - 226,80 грн., сплачену за цукерки 2363 грн. Оскільки відповідачі є спадкоємцями, на підставі ст. 1232 ЦК України просила стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 19 990,94 грн., тобто по 9 995,47 грн., а також солідарно судові витрати: 3000 грн. за надання правової допомоги та 704,80 грн. судового збору.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги підтримала. Подала відповідь на відзив, яка приєднана до матеріалів справи (а.с. 71-72). Пояснила, що 01.10.2016 року помер ОСОБА_5, з яким вона проживала як дружина, без реєстрації шлюбу. Вона витратила свої власні кошти на лікування та організацію поховання чоловіка, встановлення пам`ятника, що підтверджено чеками на суму 29 986,43 грн. Фактичні витрати були значно більшими, але частина була компенсована отриманням коштів від продажу зброї, а також коштами, зібраними співробітниками ОСОБА_5 Відповідачі жодної копійки не витратили, проте подали заяви нотаріусу про прийняття спадщини. З відповідачами вона не узгоджувала питання щодо кремації, організації поховання, оскільки вони з батьком не спілкувались. Підтвердила, що від управління ПФУ в м. Вінниці вона отримала 3025 грн. допомоги на поховання ОСОБА_5 Вважає, що вона та відповідачі повинні понести витрати в рівних частках, по 1/3, тому просила стягнути з них 19 990 грн., по 9 995,47 грн. з кожної.

Представник позивача адвокат ОСОБА_6 підтримала уточнені позовні вимоги та просила позов задоволити. Просила врахувати, що витрати на продукти, цукерки, інші атрибути також підлягають відшкодуванню, оскільки їх придбання було необхідним за традицією поховання. Відповідачі на підставі ст. 1232 ЦК України повинні відшкодувати частину витрат на суму 19990,94 грн., оскільки також є спадкоємцями. Справа з приводу права на спадщину і поділу спадкового майна перебуває в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області.

Представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 надав відзив на позов, який приєднаний до матеріалів справи (а.с. 53-54). Заперечення представник обґрунтовував тим, що позивач не довела факту витрачених особистих коштів на поховання ОСОБА_5, крім того, частину витрат в сумі 8000 грн. в бюро ритуальних послуг поніс брат померлого ОСОБА_5, частину коштів в сумі 3025 грн. позивач отримала від УПФ в м. Вінниці. Витрати на лікування також були здійснені братом ОСОБА_5 і його дружиною ОСОБА_8 Безпідставними є вимоги щодо відшкодування витрат на поминальний обід, оскільки такі витрати не відносяться до комплексу заходів, визначених Законом України «Про поховання та похоронну справу». Крім того, не погодився із пропорційністю відшкодування витрат на поховання, яку визначила ОСОБА_2 по 1/3 між усіма спадкоємцями, оскільки позивач за заповітом є власником квартири АДРЕСА_1. Крім того, подала позов про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на ? частку майна, що не охоплена заповітом. Таким чином, сама ОСОБА_2 претендує на ? частки всього майна, однак від спадкоємців вимагає відшкодувати 2/3 витрат, що не є пропорційним спадщині.

В судовому засіданні представник відповідачів адвокат ОСОБА_7 позов не визнав. Суду пояснив, що пожертви на поховання ОСОБА_5 від співробітників інтернату, директором якого був ОСОБА_5, становили приблизно 19 000 грн., тому витрати ОСОБА_2 на поховання компенсовані за рахунок цих коштів. Пожертви ОСОБА_2 також надавали директори 10 обласних закладів, по 1 000 грн., таким чином, ще 10 000 грн. вона отримала як допомогу на поховання. Крім того, на поховання виділені кошти управлінням ПФУ м. Вінниці в сумі 3 025 грн. Також просив врахувати, що брат ОСОБА_5 - ОСОБА_5 та його дружина допомагали ОСОБА_2 у лікуванні ОСОБА_5, в організації поховання, проте всі чеки залишились у ОСОБА_2 Категорично заперечив щодо стягнення витрат за кремацію, оскільки такої традиції в родині ОСОБА_5 немає. Діти ОСОБА_5 згоди на такий вид поховання батька не надавали. Вони пропонували допомогу під час лікування батька в лікарні, однак позивач від такої допомоги відмовилась. Зазначив, що позивач не була офіційною дружиною ОСОБА_5, але розпоряджалась не особистими коштами, а заробленими коштами ОСОБА_5 Без згоди спадкоємців продала зброю. Представник просив відмовити в задоволенні позову в зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона працювала головним бухгалтером інтернату та була співробітницею ОСОБА_5 і ОСОБА_2 Свідкові відомо, що у ОСОБА_5 є дві доньки, які з батьком не спілкувалися. Він проживав з ОСОБА_2 як чоловік і дружина, однак їх шлюб офіційно зареєстрований не був. Стан здоров`я ОСОБА_5 погіршився на роботі. З інсультом він був доставлений до лікарні. Поруч була ОСОБА_2, вона весь час доглядала хворого, ОСОБА_5 був до смерті без свідомості.У лікарню приходив брат ОСОБА_5, діти його не допомагали, лише ОСОБА_3 приходила один раз до лікарні і спілкувалась із лікарем. Свідок також часто була в лікарні, за гроші ОСОБА_2 купувала ліки, знає, що щоденні витрати становили близько 2500 3000 грн. ОСОБА_2 отримувала матеріальну допомогу в розмірі одного окладу, приблизно 3000 грн. Також кошти на поховання збирали співробітники, які вона передала ОСОБА_2, але яку суму не знає. Всі питання, повязані з організацією поховання ОСОБА_5, вирішувала ОСОБА_2, послуги замовляла в бюро «Реквієм».

Свідок ОСОБА_10 (лікар КЗ «ВОПНЛ ім. акад. ОСОБА_11») в судовому засіданні пояснила, що з позивачем знайома у звязку з лікуванням ОСОБА_5 Позивач, як дружина, була біля нього в лікарі і вдень і вночі. Одного разу приходила донька ОСОБА_3 і цікавилась станом здоров`ям батька. Разом з тим, вона не знала, коли і якими хворобами він хворів, ліків не купувала, допомоги не пропонувала. Ліки для ОСОБА_5 щодня купувала ОСОБА_2

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що знайомий зі сторонами у даній справі. Покійного ОСОБА_5 знав як колегу, був з ним у дружніх стосунках. З доньками він не підтримував стосунків. ОСОБА_2 була йому за дружину, вони разом жили. На похованні були присутні директори інших інтернатів, кожен пожертвував по 1000 грн., а їх колега ОСОБА_13 мав передав кошти ОСОБА_2 Хто доглядав ОСОБА_5 в лікарні не знає.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_14 брата ОСОБА_5 ОСОБА_2 проживала з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу. Коли ОСОБА_5 захворів, її чоловік та вона кожного дня провідували його. Вони купували ліки, готували та приносили їжу, чергували вночі біля ОСОБА_5, робили все можливе для збереження його життя. Витратили власних коштів на лікування, поховання ОСОБА_5 близько 20000 грн., але додала, що всі квитанції із придбаними ліками передавали ОСОБА_2 Зокрема, 29.09.2016 року вона купляла медичні препарати на суму 2196 грн. (а.с. 12), 586,24 грн. (а.с. 13), 897 грн. (а.с. 12). ЇЇ чоловік ОСОБА_5 оплатив послуги ритуального бюро в сумі 8000 грн., іншу частину сплатила ОСОБА_2, проте квитанція також залишилась у неї. За урну, за послуги у крематорії також заплатив ОСОБА_5 Крім того, 5000 грн. він витратив на оплату поминального обіду. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсно не приймали участі в утриманні і похованні батька, але ОСОБА_3 була присутньою на похованні. Скільки витратила коштів ОСОБА_2 свідкові не відомо.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_2 він знайомий як із жінкою, з якою жив його брат, відповідачі у справі його племінниці. Його брат ОСОБА_5 потрапив у лікарню з інсультом, лікар давав список ліків щодня і він купував препарати на великі суми. Чеків він не збирав. Послуги з організації поховання брата вони разом з ОСОБА_2 замовили в агентстві, він оплатив 8 000 грн., решту ОСОБА_2 Питання щодо кремації з доньками ОСОБА_5 не узгоджувалось, ОСОБА_2 повідомила, що це була воля ОСОБА_5 Він витратив на поховання брата приблизно 14 000 грн., проте всі чеки залишились у ОСОБА_2 ОСОБА_8 мисливську рушницю він забрав собі, а дві вони продали за домовленістю із ОСОБА_2, за одержані кошти вона повинна була встановити памятник.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що в 2017 році він у м. Вінниці, в дозвільній системі придбавав зброю мисливську рушницю «Сайга» за 16 000 грн. Кому належала не знає, йому сказали, що власник помер.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що з ОСОБА_2 знайомий, як із співробітницею. Після смерті ОСОБА_5 він був призначений на посаду директора КЗ «Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку». В 2017 році придбав у ОСОБА_14 належну покійному ОСОБА_5 зброю чеську рушницю, за 6000 грн. Він не був присутнім на зборах трудового колективу і не знає скільки коштів працівники здавали як пожертву.

У даній справі судом були вчинені наступні процесуальні дії.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2018 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 127/3346/18 (а.с. 29).

17.04.2018 року було закрите підготовче провадження у справі 127/3346/18 і справа призначена до розгляду по суті (а.с. 69).

06.06.2018 року постановлена ухвала про витребування доказів з управління ПФУ у Вінницькій області (а.с. 79).

18.07.2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця в частині вимог щодо стягнення з відповідачів коштів, витрачених на поминальний обід в сумі 14 830 грн. та коштів за встановлення пам`ятника в сумі 9 800 грн., а всього на суму 24630 грн. закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України в зв`язку з відмовою позивача від позову (а.с. 89).

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми ЦК України, а також Закону України «Про поховання та похоронну справу».

Судом встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працював директором Вінницького будинку-інтернату геріатричного профілю. Знаходився на лікуванні в КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. ОСОБА_11» з 23.09.2016 року до 01.10.2016 року.

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_5 йому був встановлений основний діагноз: гостре порушення мозкового кровообігу (23.09.2016) по геморагічному типу в правій півкулі з проривом в шлуночкову систему на грунті гіпертонічної хвороби ІІІ ст. (а.с. 9-10).

Призначене лікування: сірчанокисла магнезія, ебрантил, діокар, маніт, фуросемід, трисоль, діцинон, цефтриаксон, гліцерин, цераксон, бісопролол, корвітин, діанол, натрію хлорид, аспаркам, гордокс, етамзилат, ліра, дофомін, мезатон, корглікон, адреналін, кордарон, фуросемід, діаліпон, омез, меропенем, ентеросгель, гліцерин, хофітол, реосорбілакт, мепенам, клексан (а.с. 10).

Помер ОСОБА_5 01.10.2016 року в лікарні (а.с. 8).

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є дочками ОСОБА_5, тому відповідно до ч. 2 ст. 1223, ст. 1261 ЦК України мають право на спадкування за законом першої черги.

В судовому засіданні сторони також визнали, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом частини майна померлого квартири АДРЕСА_2.

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває справа № 127/6575/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 і ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на ? частку майна, що не охоплена заповітом.

Також судом встановлено, що спадкоємець ОСОБА_2 понесла витрати на лікування та поховання ОСОБА_5 (а.с. 11-23).

Фіскальними чеками аптек на придбання медикаментів, які були надані позивачем на підтвердження витрат на лікування, доведено суму таких витрат в розмірі 9 629,22 грн. (а.с. 11-15).

Квитанції на суму 133 грн. для придбання засобу «Чемі-спрей» (а.с. 11), на суму 84,98 грн. для придбання медикаменту «Небікар» в таблетках (а.с. 13) не можуть бути прийняті до уваги, оскільки такі препарати в переліку призначень лікаря відсутні.

Також наданими квитанціями підтверджуються витрати ОСОБА_2 на поховання ОСОБА_5 на суму 15 190 грн. Так, 02.10.2016 року від ОСОБА_2 було прийнято Вінницьким обласним центром ритуальних товарів і послуг «Реквієм» 14 300 грн. (а.с. 16, 56) та 04.10.2016 року суму в розмірі 800 грн. за урну для праху (а.с. 17).

Решта витрат, заявлених позивачем калач на замовлення вартістю 226,80 грн. та цукерки вартістю 2363 грн. не є витратами на поховання в розумінні Закону України «Про поховання та похоронну справу», тому їх вартість відшкодуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення.

Згідно положень ст. 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», визначено, що витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, позивач ОСОБА_2 довела належними доказами (квитанціями, товарними чеками) витрати на лікування ОСОБА_5 в розмірі 9 629,22 грн. та поховання в розмірі 15 190 грн., а всього 24 819,22 грн.

Згідно довідки від 04.07.2018 року управлінням ПФУ в м. Вінниці на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_2 була виплачена державна допомога на поховання ОСОБА_5 в сумі 3025 грн. (а.с. 87).

Тому витрати ОСОБА_2 на поховання підлягають зменшенню на цю суму і складають 12 165 грн.

Твердження представника відповідачів ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_5 мав збереження і позивач здійснювала витрати із цих коштів, є надуманими. ОСОБА_5 перед смертю перебував в лікарні і потребував допомоги, яку йому надавала ОСОБА_2 Відповідачі участі у його лікуванні та похованні не приймали, чого вони самі не заперечили.

Також суд вважає безпідставними заперечення представника відповідачів про те, що позивач отримала компенсацію своїх витрат на поховання від пожертв співробітників ОСОБА_5 Суми, що були названі свідками, є приблизними, належних і допустимих доказів передачі коштів ОСОБА_2 відповідачі не надали. Крім того, отримання матеріальної допомоги від колег, співробітників, а не від спадкоємців, які мали б забезпечити лікування і поховання спадкодавця, не звільняє їх від понесення таких витрат.

Законом такий обов`язок покладений саме на спадкоємців, які бажають отримати спадщину.

Також суд вважає безпідставними твердження представника відповідачів про те, що витрати мають бути понесені спадкоємцями пропорційно частці в спадщині. ОСОБА_2 не є кредитором спадкодавця, відтак на ці правовідносини не поширюються норми ст. 1282 ЦК України щодо задоволення вимог в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Крім того, станом на день розгляду цієї справи по суті розглядається спір між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, ОСОБА_4 з приводу спадкового майна, що не охоплена заповітом, та частки ОСОБА_2 у спадковому майні. Тобто, позивач лише доводить своє право на спадкування, проте, відповідачі по закону є спадкоємцями першої черги в рівних частках, в установлений строк не відмовились від спадщини, тому в силу ст. 1232 ЦК України зобов`язані відшкодувати витрати на лікування і поховання особі, яка їх понесла.

За таких обставин стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають кошти в сумі по 7 264,74 грн. (12 165 грн. + 9 629,22 грн. = 21794,22 грн.; 21 794,22 грн. : 3 = 7 264,74 грн.).

Крім того, позивач підтвердила належними доказами судові витрати: 704,80 грн. судовий збір (а.с. 1) та 3 000 грн. витрат на правничу допомогу (а.с. 24).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати ОСОБА_2 слід стягнути з відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог (72%), що становить 2 667,46 грн., в рівних частках, по 1333,73 грн. з кожного.

Керуючись ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», ст.ст. 1216, 1232, 1261 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 кошти в сумі по 7264 (сім тисяч двісті шістдесят чотири) грн. 74 коп., а також судові витрати в сумі по 1 333 (одна тисяча триста тридцять три) грн. 73 коп. з кожної.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Учасники справи:

-позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, м. Вінниця, Бульвар Свободи, 2/7, ІПН НОМЕР_1;

-відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, м.Вінниця, вул. Я.Гальчевського, 3, ІПН НОМЕР_2;

-відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, м.Вінниця, вул. О.Кошиця, 3/35, ІПН НОМЕР_3.

Повне судове рішення складене 22.11.2018 року.

Суддя: