Справа № 344/8771/18
Провадження № 2/344/3410/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

25 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 03.11.1997 року в виконкомі Слобідсько-Болехівської сільської ради Долинського району, зареєструвала шлюб з відповідачем.

В шлюбі у них народилося двоє дітей, неповнолітнім з яких є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідач систематично зловживає спиртними напоями, в нетверезому стані ображає позивачку, неодноразово застосовував фізичну силу. Примирення між подружжям є неможливе, так як суперечить інтересам позивачки. А тому, просила шлюб розірвати, сина ОСОБА_4 після розірвання шлюбу залишити на проживання з нею, прізвище при реєстрації розірвання шлюбу не змінювати, стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору.

Позивачка в судове засідання не зявилася, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.18).

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 19-23).

З урахуванням думки позивачки та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про одруження Серія І-НМ № 055137, сторони 03.11.1997 року зареєстрували шлюб у виконкомі Слобідсько-Болехівської сільської ради Долинського району, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 5 (а.с. 5).

Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей, неповнолітнім з яких є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Позивачка стверджує, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, вони не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства. На думку позивачки шлюб їх існує формально, миритися вона не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 03.11.1997 року в виконкомі Слобідсько-Болехівської сільської ради Долинського району, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 5 слід розірвати.

Що стосується позовної вимоги про залишення неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 після розірвання шлюбу на проживання з матірю, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Оскільки, ОСОБА_3, 08.03.2001 на даний час виповнилось 17 років відповідно, то він вправі самостійно визначати своє місце проживання.

З огляду на вищевикладене в задоволенні вказаної позовної вимоги слід відмовити.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі наведеного, прізвище ОСОБА_1 при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, то з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати в розмірі 704,80 грн. по оплаті судового збору згідно квитанції 0.0..1 від 19.06.2018 року (а.с. 1).

На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 247 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити частково.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 03.11.1997 року в виконкомі Слобідсько-Болехівської сільської ради Долинського району, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 5 розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер - невідомий, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 - 704 грн. 80 коп. витрат по оплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 29.10.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.