РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Осіпенко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Євтюхової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове, цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Станично-Луганський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану громадян ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, в якій вказує, що АДРЕСА_1 року у м. Луганську померла його мати - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що заявнику було видано лікарське свідоцтво про смерть. При зверненні до органу реєстрації актів цивільного стану, який знаходиться на підконтрольній Українській владі території з метою реєстрації смерті його матері у встановленому законом порядку, заявнику було відмовлено у проведенні вказаної дії, оскільки видане йому свідоцтво про смерть його матері не має юридичної сили та не створює правових наслідків, а також заявнику було роз'яснено право на звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті його матері в певний час.

Просить суд, встановити факт смерті АДРЕСА_1 року, його матері - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у м. Луганську, Україна.

Заявник ОСОБА_1, у судове засідання не з'явилася, надав клопотання в якому просить суд розгляд справи провести у його відсутність, на задоволенні заявлених вимог наполягає (а.с.3).

Представник заінтересованої особи - Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану громадян ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв та клопотань суду не надавав. (а.с.18).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного:

АДРЕСА_1 року у м. Луганську, Україна, померла ОСОБА_3, про що медичним закладом, який знаходиться на території, що тимчасово не підконтрольна українській владі та на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження 18 серпня 2018 року, було видано лікарське свідоцтво про смерть №1176. (а.с.7).

Те, що заявник є сином померлої ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації смерті, виданою відділом державної реєстрації актів цивільного стану, заявнику було відмовлено у проведенні вказаної дії, оскільки видане йому свідоцтво про смерть його матері не має юридичної сили та не створює правових наслідків, а також заявнику було роз'яснено його право на звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті особи в певний час (а.с. 10).

Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» де вказано, що було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області, зокрема м. Луганськ, Україна.

Згідно «Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженому Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р, м. Луганськ входить до вказаного переліку.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.2 п.5 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Відомості про смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Також позиція щодо розгляду даної категорії справ викладена у п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Як зазначено у ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, свідоцтво про смерть ОСОБА_3, серії НОМЕР_2 від 28.08.2018 року, що видане на території, яка тимчасово не підконтрольна Українській владі та на якій органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, не створює правових наслідків, але в той же час містить фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника.

Встановлення факту смерті ОСОБА_3, необхідно заявнику для отримання дійсного свідоцтва про смерть та реалізації його прав на спадщину за законом.

За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що ОСОБА_3, померла АДРЕСА_1 року у м. Луганську, Україна, підтверджено обґрунтуванням в заяві, а також наданими письмовими доказами та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником.

На підставі вищевикладеного, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», та керуючись ст.ст. 4, 76, 89, 259, 263, 265, 293, 294, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Станично-Луганський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану громадян ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки р-п. ЦТК Зверевського району Ростовської області, громадянка України, померла АДРЕСА_1 року у м. Луганську, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області шляхом подачі в тридцяти денний строк апеляційної скарги з дня оголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Л.М. Осіпенко