Ухвала

Іменем України

17 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 712/599/10

провадження № 61-40173ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), СинельниковаЄ. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 листопада 2017 року, у складі судді Леміша О. М., та постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 30 травня 2018 року, у складі колегії суддів: Джуги С. Д., Куштана Б. П., Мацунича М. В., за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», боржник - ОСОБА_4, про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» (далі - ТОВ «ФК «Інновація») звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Заява мотивова тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного судуЗакарпатської області від 21 липня 2010 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Eрсте Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк») заборгованість за кредитним договором від 24 березня 2008 року.

Право вимоги за вказаним кредитним договором 29 квітня 2014 року ПАТ «Фідобанк» відступило на користь ТОВ «Грифон Капітал», яке 14 липня 2015 року відступило на користь ТОВ «Фінанс траст груп», яке 29 березня 2017 року відступило вказане право вимоги на користь заявника.

На підставі викладеного, заявник просив замінити сторону виконавчого провадження за виконавчим листом № 2п-599/11, виданим Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 31 січня 2011 року, а саме стягувача ПАТ «Ерсте Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інновація».

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 30 травня 2018 року,заяву ТОВ «ФК «Інновація» задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження за виконавчим листом № 2п-599/11, виданим Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 31 січня 2011 року, а саме стягувача ПАТ «ЕрстеБанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інновація».

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішеннята ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не було повно та всебічно досліджено докази у справі, не витребувано належних, достовірних та допустимих доказів, які були підставою для заміни сторони виконавчого провадження.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Судами встановлено, що 29 березня 2017 року між ТОВ «Фінанс траст груп» та ТОВ «ФК «Інновація» укладено договір про відступлення права вимоги (факторингу) від 29 березня 2017 року № 170, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Інновація» перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору від 24 березня 2008 року №014/1228/5/12137, який був укладений між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_4

Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 378 ЦПК України 2004 року у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Аналогічні положення містить частина перша статті 442 ЦПК України.

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України 2004 року, статті 442 ЦПК Українита статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Дані висновки відповідають правовій позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Інновація», суди попередніх інстанцій, встановивши, що до заявника перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору від 24 березня 2008 року № 014/1228/5/12137, який був укладений між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_4, вірно виходили з того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, що є підставою, передбаченою частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», для заміни сторони виконавчого провадження.

За таких обставин, суди дійшли вірного висновку про задоволення заяви ТОВ «ФК «Інновація», замінивши сторону виконавчого провадження, оскількизвернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статті 512 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи касаційної скарги про те, що ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій судові рішення у справі є незаконними та ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушеннямнорм процесуального права є безпідставними, оскільки підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги та доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наслідки розгляду такої скарги не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 30 травня 2018 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», боржник - ОСОБА_4, про заміну сторони виконавчого провадження.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта