Справа № 298/166/18
Номер провадження 2/298/120/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Тарасевича П.П.,

при секретарі судового засідання Келешовчак І.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковосервіс», третьої особи на стороні відповідача без права заявлення самостійних вимог: Сектор державної реєстрації Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Ковосервіс», з участю третьої особи сектора державної реєстрації Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області та просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 26093455 від 12.11.2015 року, в частині включення до єдиного майнового комплексу ТОВ «Ковосервіс» обєкту нерухомого майна під літерою "Б", ангар, загальною площею: 782,8 кв.м., матеріал стін: цегла, реєстраційний номер № 08; номер запиту про право власності: 12022250.

Позовні вимоги мотивує тим, що 20 липня 1993 року він придбав в ОСОБА_5 металічні деталі ангару НДС-28 та сплатив йому на той період 2486340,00 карбованців, що в гривневому еквіваленті складає 569123,23 гривень. Даний розрахунок проведено відповідно до відповідно до Указу Президента України «Про грошову реформу в Україні» від 25 серпня 1996 року за № 762/96 (коефіцієнт 0,2289 грн. до одного карбованця). Даний ангар було придбано на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.1993 року, який було посвідчено в Першій українській державній ноторіальній конторі. В подальшому даний ангар було встановлено за адресою с. Кострино (бувша територія ферми колгоспу «Вільна Верховина», територія ТОВ «Ковосервіс»), Великоберзнянський район, Закарпатська область. На даній території розміщені обєкти ТОВ «Ковосервіс», однак, вказана земельна ділянка у встановленому законом порядку не була відведена даному підприємству.

Зазначає, що відповідач утримує його майно, а саме ангар, не допускає його до нього, тобто незаконно володіє ним, допуску до ангару у нього не має, так як він знаходиться на території, яка обнесена парканом ТОВ «Ковосервіс», чим порушує його конституційне право на власність. При розгляді апеляційної скарги на рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області у справі № 298/389/17 відповідачем надано суду витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно з яким ТОВ «Ковосервіс» з 12.11.2015 року є одноосібним приватним власником єдиного майнового комплексу, складовою частиною якого є спірний ангар.

Вважає, що при реєстрації права власності єдиного майнового комплексу за ТОВ «Ковосервіс» відповідач надав документи, які не давали йому права включити даний ангар у єдиний майновий комплекс, а саме було подано: договір купівлі продажу від 12.05.1993 року, укладений між правлінням колгоспу «Вільна Верховина» та СП «Ковосервіс», згідно з яким останній придбав незакінчену двоповерхову будову (літера А) та договір купівлі продажу від 14.02.1995 року, укладений між правлінням КГСП «Красія» та СП «Ковосервіс», згідно з яким останній придбав гаражі (літера В).

Вказує, що первинної документації, щодо придбання відповідачем ангару у такого відсутні, оскільки дані металеві конструкції є його власністю. Він не передавав їх у статутний фонд товариства чи в інший спосіб, тобто реєстраційна служба не мала права зареєструвати за відповідачем право власності на ангар, чим порушила його право власності.

Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити, зазначив, що позивач є власником спірного ангару, а рішення державного реєстратора є незаконним.

Представник відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечила та простила відмовити в такому. Також подала до суду письмові заперечення в яких зокрема зазначено, що інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження є відкритою та загальнодоступною. Видачі витягу із Державного реєстру речових прав передувала технічна інвентиризація цього обєкта, який стаціонарний та побудований ТОВ «Ковосервіс» з відповідними дозвільними документами і внесений в Статутний фонд Товариства. Спірний ангар не має жодного відношення до позивача, що встановлено рішенням суду у справі № 298/398/17.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, пояснивши, що позов є надуманим, вже з цього приводу є рішення суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 придбав в ОСОБА_5 металічний ангар НДС-28 сплативши йому 2 486 340,00 карбованців, що стверджується договором купівлі-продажу від 20.07.1993 року посвідчений Першою українською державною нотаріальною конторою та розрахунками №№35,36 від 16.07.1993 року.

Рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 08.06.2017 року у справі № 298/389/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ТОВ «Ковосервіс» про усунення перешкод у користуванні правом власності позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог у звязку із недоведеністю належності йому права власності на ангар який знаходиться за адресою с. Кострино, 186 (бувша територія ферми колгоспу «Вільна Верховина», територія ТОВ «Ковосервіс»), Великоберезнянський район, Закарпатська область. Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 20.09.2017 року дане рішення суду залишено без змін, рішення набрало законної сили.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилом ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобовязані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1 ст.81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Позивач посилається на те, що він є власником спірного ангару, однак дане твердження спростовується висновками рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 08.06.2017 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 20.09.2017 року у справі № 298/389/17, отже позивачем не доведено, що його права порушені в наслідок державної реєстрації спірного ангару.

Відповідачем в даній справі є ТОВ «Ковосервіс». Сектор державної реєстрації Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області залучено до справи лише в якості третьої особи, позивачем не надано суду жодних доказів про те, що державна реєстрація проводилась із порушенням Закону та не наведено підстав для скасування такої.

Враховуючи вищенаведене, керуючись 12, 13, 77-82, 259, 263, 264-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковосервіс», третьої особи на стороні відповідача без права заявлення самостійних вимог: Сектор державної реєстрації Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги (сторонами, які не були при цьому присутні в той же строк з дня отримання ними копії цього рішення) і набере законної сили після закінчення вищезазначеного строку, якщо не буде оскаржене, а в разі оскарження після апеляційного розгляду справи, якщо не буде скасоване.

Головуючий: Тарасевич П.П.