У х в а л а

25 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 2-656/2003

провадження № 61-1835ск 18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляції від 20 жовтня 2017 року та першої інстанції від 04 вересня 2017 року.

В с т а н о в и в:

1. Відповідно до підпункту 14 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

2. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 лютого 2003 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Волинської Митниці про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

3. Рішенням апеляційного суду Волинської області від 06 червня 2003 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з Волинської митниці на користь ОСОБА_3 2 956,13 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу та державне мито в сумі 51,00 грн в дохід держави; рішення в частині поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку в межах платежів за один місяць в сумі 425,06 грн допущено до негайного виконання.

4. Ухвалою Верховного Суду України від 25 лютого 2014 року рішення апеляційного суду Волинської області від 06 червня 2003 року залишено без змін.

5. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2017 року заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 про виправлення описок в ухвалі про відкриття від 04 листопада 2003 року та рішення від 04 лютого 2003 року, заяву з відводу судді Івасюти Л. В. визнано неподаною та повернуто заявникам.

6. Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 20 жовтня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про звільнення чи відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2017 року у даній справі відмовлено. Продовжено особі, яка подала апеляційну скаргу строк для сплати судового збору та подання належно оформленої апеляційної скарги на п'ять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

7. 13 грудня 2017 року ОСОБА_2 надіслала засобами поштового зв'язку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) касаційну скаргу.

8. В касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані ухвали та вирішити спір по суті.

9. Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, який розпочав роботу з 15 грудня 2017 року.

10. У січні 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 разом з доданими до неї матеріалами передано до Верховного Суду.

11. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача ПророкаВ. В.

12. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В. від 23 січня 2018 року залишено без руху касаційну скаргу ОСОБА_2 та надано строк для усунення недоліків до 13 лютого 2018 року, зокрема, для звернення до суду із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження та зазначення поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження та підтвердження вказаного належними доказами; зазначення у касаційній скарзі в чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права та викладення прохальної частини касаційної скарги відповідно до положень статті 336 ЦПК України (у редакції чинній на момент звернення із касаційною скаргою); подання касаційної скарги відповідно до вимог статті 326 ЦПК України (у редакції чинній на момент звернення із касаційною скаргою); надання довіреності або іншого документу, що посвідчує повноваження представника; надання оригіналу квитанції про сплату судового збору, або належним чином засвідчені докази на підтвердження звільнення від його сплати. Роз'яснено, що у разі, якщо інші наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання у встановлений строк інших вимог ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

13. 02 червня 2018 року ОСОБА_2 надіслала засобами поштового зв'язку на адресу Верховного Суду матеріали на усунення недоліків касаційної скарги. Однак ОСОБА_2 не подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та, відповідно, поважних причин пропуску такого строку не наведено. Інші недоліки касаційної скарги не усунуто.

14. Нормами статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (в чинній редакції).

15. Згідно з частиною другою статті 325 ЦПК України (в редакції, чинній станом на дату ухвалення оскаржуваних судових рішень) у разі пропущення строку на касаційне оскарження з причин визнаних неповажними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка її подала, може поновити цей строк.

16. Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

17. Вказану касаційну скаргу подано з пропуском строку, передбаченого вимогами частини першої статті 325 ЦПК України (в редакції, чинній станом на дату ухвалення оскаржуваних судових рішень).

18. За змістом частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строків на касаційне оскарження і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту четвертого частини другої статті 394 цього Кодексу.

19. Оскільки ОСОБА_2 не порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та не наведено поважних підстав, які завадили заявнику вчасно звернутися до суду із касаційною скаргою, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляції від 20 жовтня 2017 року та першої інстанції від 04 вересня 2017 року необхідно відмовити на підставі пункту четвертого частини другої статті 394 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 393, 394 ЦПК України,

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляції від 20 жовтня 2017 року та першої інстанції від 04 вересня 2017 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Пророк