Справа №635/5685/18
Провадження №2/635/2876/2018

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
26 жовтня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Панас Н.Л.
при секретарі - Крилєвській І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Коротич, вул.Польова, 52 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований та мешкає за адресою: Російська Федерація, Белгородська область, м.Грайворон, вул.Комсомольська, 7 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом де вказує, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. На теперішній час шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені, відповідач мешкає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 2000 грн., але не більш ніж 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 17 серпня 2018 року позов було прийнято до провадження суду і призначено у підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 19 вересня 2018 року за наслідками підготовчого судового засідання, справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримала і просила задовольнити у повному обсязі.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав. За таких обставин, у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, постановивши по справі заочне рішення.
Оскільки сторони у судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України не проводилось.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.
Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ВЛ №387302 /а.с. 5/.
Дитина мешкає разом з матірю - ОСОБА_1, що підтверджується інформацією, виданою 08 серпня 2018 року виконавчим комітетом Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області за №1323 /а.с. 8/.
Як роз'яснено в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.
У ст.150 Сімейного Кодексу України визначені обовязки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
За змістом ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.
Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.
У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Такий обовязок є особистим та рівним як щодо матері, так і батька дитини.
Згідно з ч.2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.
Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджується у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.
У відповідності до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
За ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.
Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Позов про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини поданий до суду 10 серпня 2018 року.
Виходячи із вищенаведеного та зазначених у ст.3 Цивільного Кодексу України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, інтересів малолітньої дитини, а також з урахуванням того, що відповідач є здоровим та працездатним, суд приходить до висновку, що він може надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дочки.
При визначенні розміру аліментів, що підлягають сплаті, суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоровя дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідачем в ході розгляду справи не надано суду доказів на підтвердження того, що він офіційно працевлаштований, має постійний, регулярний дохід, а також відомості щодо наявності на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, а також доказів щодо неспроможності сплачувати кошти на утримання дитини. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні, заперечень щодо розміру аліментів у твердій грошовій сумі відповідачем не надано.
Крім того, відповідно до змісту ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.
Враховуючи всі вищевикладені обставини, беручи до уваги рівний обовязок батьків щодо утримання дочки, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи із дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо:
4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;
5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Тобто, діючим законодавством встановлено, що вказані гранічні розміри стягуємих з одного з батьків аліментів, застосовуються лише у разі, коли стягувачем заявлені вимоги про видачу судового наказу про стягнення аліментів.
За таких обставин суд не вбачає достатніх правових підстав для задоволення позову в цій частині.
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від оплати судового збору, судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в:
Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Коротич, вул.Польова, 52 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований та мешкає за адресою: Російська Федерація, Белгородська область, м.Грайворон, вул.Комсомольська, 7 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований та мешкає за адресою: Російська Федерація, Белгородська область, м.Грайворон, вул.Комсомольська, 7, аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 20 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Коротич, вул.Польова, 52.
Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.
Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів у межах суми виплат за один місяць підлягає негайному виконанню.
В задоволенні позову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Коротич, вул.Польова, 52 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований та мешкає за адресою: Російська Федерація, Белгородська область, м.Грайворон, вул.Комсомольська, 7 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований та мешкає за адресою: Російська Федерація, Белгородська область, м.Грайворон, вул.Комсомольська, 7, на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн.80 коп.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 30 жовтня 2018 року.
Суддя Н.Л.Панас