Постанова

Іменем України

19 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 200/1715/17-ц

провадження № 61-22863св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Черняк Ю. В.,

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Редакція газети «Зоря»,

третя особа - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2017 року у складі судді Єлісєєвої Т. Ю. та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2017 року у складі колегії суддів: Куценко Т. Р., Демченко Е. Л., Максюта Ж. І.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Редакція газети «Зоря», третя особа - ОСОБА_3, про визнання незаконним звільнення, скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2017 року вищевказану позовну заяву повернуто позивачу й роз'яснено йому, що для вирішення цього спору йому потрібно звернутися до суду за місцем реєстрації позивача або відповідача.

Ухвала районного суду мотивована тим, що спір виник із трудових правовідносин, він розглядається за альтернативними правилами підсудності, тобто за вибором позивача. Оскільки позивач зареєстрований у Чечелівському (Красногвардійському) районі, а місце державної реєстрації відповідача знаходиться у Центральному (Кіровському) районі м. Дніпро, то вказана справа Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська не підсудна.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2017 року

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що за встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що позовну заяву слід повернути позивачеві для подання її до суду за місцезнаходженням (реєстрації) відповідача або за зареєстрованим місцем проживання позивача, згідно встановлених законом правил підсудності.

У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16 червня 2017 року ОСОБА_2 посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані ухвали судів та передати справу до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що позови до юридичних осіб, відповідно до частини другої статті 109 ЦПК України пред'являються в суд за їх місцезнаходженням, а відповідно до статті 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво), та здійснення управління і обліку, а тому вважав, що при пред'явленні позову ним дотримані вимоги закону.

21 серпня 2017 року комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Редакція газети «Зоря», подало відзив (заперечення) на касаційну скаргу, у якому зазначило про обґрунтованість судових рішень з огляду на те, що фактичне їх місцезнаходження, по вулиці Старокозацькій (яка відповідно до адміністративно-територіального поділу м. Дніпропетровська відноситься до двох адміністративних районів міста), а саме у будинку АДРЕСА_1, а зареєстровано підприємство по проспекту АДРЕСА_2 тобто у Центральному (Кіровському) районі м. Дніпро, і оскільки позивач проживає АДРЕСА_3, то вказана справа Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська не підсудна. При цьому вважав необґрунтованим посилання позивача на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2017 року, якою було відкрито провадження за його позовом до комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Редакція газети «Зоря» про визнання незаконним та скасування рішення про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, як на приклад правильного визначення ним підсудності за цією справою, оскільки 20 липня 2017 року по вказаній ним справі було винесено ухвалу про направлення цієї справи за його позовом про визнання незаконним та скасування рішення про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2017 року справу за позовомОСОБА_2 до комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Редакція газети «Зоря», третя особа - ОСОБА_3, про визнання незаконним звільнення, скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Судами встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходження комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Редакція газети «Зоря»зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 відповідно до адміністративно-територіального поділу м. Дніпропетровська відноситься до Центрального (Кіровського) району м. Дніпро.

ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4, що відповідно до адміністративно-територіального поділу м. Дніпропетровська відноситься до Чечелівського (Красногвардійського) району м. Дніпро.

Згідно з частиною другою статті 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Відповідно до частини першої статті 110 ЦПК України позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися, також, за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до статті 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Частиною першою статті 89 ЦК України встановлено, що юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру.

Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців» визначено порядок державної реєстрації юридичної особи, видачу свідоцтва про її реєстрацію та включення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У пункті 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», судам роз'яснено, що місцезнаходження юридичної особи - це адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (стаття 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців»), а відомості про її місцезнаходження містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 16 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» відомості про юридичну особу або фізичну особу-підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

У частині другій статті 20 вищевказаного Закону зазначено, що відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, надаються, зокрема, у вигляді витягу з Єдиного державного реєстру.

Таким чином, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є належними та допустимим доказом, що підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами, які доводять чи спростовують обставини щодо місцезнаходженням юридичної особи.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходження комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Редакція газети «Зоря»зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5, що відповідно до адміністративно-територіального поділу м. Дніпропетровська відноситься до Центрального (Кіровського) району м. Дніпро.

ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4, що відповідно до адміністративно-територіального поділу м. Дніпропетровська відноситься до Чечелівського (Красногвардійського) району м. Дніпро.

За встановлених обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позовну заяву слід повернути позивачеві для подання її до суду за місцем знаходження (реєстрації) відповідача або за зареєстрованим місцем проживання позивача, згідно встановлених законом правил підсудності.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходяться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. При вирішенні вказаної справи судами правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Відповідно до частин першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта

Ю.В. Черняк