Справа №442/6076/18
Провадження №2/442/2049/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд із вказаним вище позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, які встановлено рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.03.2010 року.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 2-830/2010 від 22.03.2010 року вирішено стягувати з ОСОБА_3 в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 350 грн. на місяць. На виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист від 19.04.2010 року.

Зважаючи на те, що присуджених аліментів не достатньо для належного утримання дочки, вона змушена звернутися до Дрогобицького міськрайонного суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити та стягувати аліменти в розмірі 1500 грн..

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив щодо зміни розміру аліментів, але не згідний з розміром аліментів, які просить стягувати позивач, згідний платити в розмірі 1000 грн. в місяць.

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони по справі являються батьками: ОСОБА_4 19.04.2007р.н. (а.с. 8)

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.03.2010 року у справі № 2-830/2010 вирішено стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 17.02.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист від 19.04.2010 року.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, зокрема суд враховує ту обставину, що на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, суд вважає за доцільне роз'яснити сторонам, що мати та батько - найрідніші для дитини люди на землі, тому одним із найосновніших їхніх немайнових прав є можливість постійного або хоча б систематичного спілкування: безпосереднього (прямого), телефонного, листовного. Дитина має природну потребу і право спілкуватися з обома батьками. Відсутність батьківської лінії виховання, справляє на дитину негативний вплив, а брак материнської любові є психологічною травмою на все життя. Разом з тим, спілкування з батьком - це право, а не обов'язок дитини. Якщо дитина через певні обставини відмовлятиметься бачитися з батьком, силувати її ніхто не має права. Такий примус буде актом неповаги до дитини.

Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивачка виховує та проживає з малолітніми дітьми (сином та дочкою), перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них.

Згідно ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991р.

Враховуючи матеріальне становище позивачки, на утриманні якої знаходиться неповнолітня дочка, а також те, що цінова політика на одяг та продукти харчування в порівнянні з 2010 роком (коли було ухвалено первісне рішення про призначення аліментів) неодноразово змінювалася, суд вважає слушним покликання позивачки на те, що їй важко повноцінно утримувати дочку. Позивач несе інші витрати повязані з фізичним, духовним та моральним розвитком дітей, а тому з врахуванням наведеного вище, суд приходить до переконання, що розмір стягуваних аліментів слід змінити. Щодо визначення розміру аліментів, які слід стягувати з відповідача, суд виходить із його доходів, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 80, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст..ст.181-183, ч.1 ст.192, 196 СК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3, за рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 22 березня 2010 року по цивільній справі № 2-830/2010, та стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1100 грн. щомісячно.

Аліменти слід стягувати з моменту набрання чинності даним рішенням.

Виконавчий лист 2-830/2010 виданий Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області на підставі рішення суду від 22 березня 2010 року, після його виконання повернути в Дрогобицький міськрайонний суд.

Стягнути з ОСОБА_3, 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. - судових витрат в дохід держави.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 31.10.2018 року.

Суддя О.В. Крамар