Справа № 302/613/18
Номер рядка звіту 53
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

24.09.2018 смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Цімбота В.І.,

при секретарі Куруц В.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача Маршалик Е.Т.,

представника відповідача Палапа Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_1 до сектору охорони здоров'я Міжгірської РДА та Міжгірської районної лікарні про визнання незаконними та скасування наказів сектору охорони здоров'я, поновлення на роботі, оплата часу вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

23.05.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування наказу про скорочення чисельності лікарів Міжгірської райлікарні від 31.01.2018 р., про скасування наказів про його звільнення від 17.04.2018 р., поновлення на роботі, оплату витрат на правову допомогу, оплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди в 500 тис.грн.

Мотивує свої вимоги тим, що з боку керівництва сектору охорони здоров'я та Міжгірської РДА як власника має місце переслідування ОСОБА_1

05.02.2018 р. він отримав письмове повідомлення про те, що посада головного лікаря підлягає скороченню.

17.04.2018 р. було видано наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади головного лікаря райлікарні у зв'язку із скороченням штату по ст. 40 ч. 1 п. 1 КЗпПУ та встановлено днем звільнення ОСОБА_1 останній день відпустки - 26.04.2018 р., що наказом № 91-К від 18.04.2018 р. було змінено на останній день відпустки - 27.04.2018 р.

Поскільки має місце неодноразове грубе порушення трудових прав ОСОБА_1, такий просить стягнути в його користь 500 тис. грн. морального відшкодування, а також витрати на правову допомогу.

Тому просить суд скасувати наказ про внесення змін у штатний розпис райлікарні від 31.01.2018 р., скасування попередження про його майбутнє звільнення, скасування наказів від 17.04.2018 р. та 18.04.2018 р. про його звільнення з роботи, поновити його на посаді головного лікаря, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнути моральне відшкодування в 500 тис. грн., а також витрати на правову допомогу.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 вимоги позову підтримали.

Представник сектору охорони здоров'я Палапа Ю.В. з позовом не згідний.

Директор Міжгірської райлікарні Маршалик Е.Т. з позовом не згідний і суду пояснив, що питання штатів та фінансування витрат на утримання таких є компетенцією сектору охорони здоров'я.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

Як видно з наказу № 91-К від 17.04.2018 року та наказу № 92-К від 18.04.2018 р. про внесення змін у наказ № 91-К від 17.04.2018 р. ОСОБА_1 була надана відпустка по 27.04.2018 р. включно, відпустка щорічна оплачувана і днем звільнення вважати останній день відпустки - 27.04.2018 р. (арк.сп. 16-17).

Як вбачається з предмету позову, звільнення ОСОБА_1 з посади головного лікаря проводилось по ініціативі сектору охорони здоров'я РДА.

Закон забороняє звільнення з роботи по ініціативі власника чи уповноваженого ним органу у період перебування працівника у відпустці, крім випадків повної ліквідації установи, організації (ст.. 40 ч. 3 КЗпПУ).

Таким чином, суд вважає, що мало місце грубе порушення прав ОСОБА_1, так як звільнено його з роботи по ініціативі уповноваженого органу в період відпустки і ОСОБА_1 підлягає поновленню на роботі і такому належить оплата часу вимушеного прогулу.

Суд при цьому враховує, що сектор охорони здоров'я не врахував вимоги ст. 42 КЗпПУ про переважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, так як ОСОБА_1 має тривалий, безперервний стаж роботи в райлікарні, має звання заслуженого працівника охорони здоров'я, тобто кваліфікація і продуктивність праці ОСОБА_1 не викликає сумнівів, однако сектор охорони здоров'я цих вимог закону при звільнення ОСОБА_1 не врахував.

Вимоги ОСОБА_1 про скасування наказу від31.01.2018 р. № 16-о (арк..сп. 158) та попередження про наступне вивільнення (арк.сп. 15) не підлягають задоволенню, так як ці документи ніяким чином не порушують прав ОСОБА_1, не є правовими документами і носять характер внутрігосподарської діяльності

Закон не вимагає згоди профкому при звільненні ОСОБА_1 з роботи, так як посада головного лікаря відноситься до керівних посад (ст. 43 1 КЗпПУ).

Не обґрунтував ОСОБА_1 і вимогу про стягнення в його користь 500 тис. грн.. морального відшкодування, а посилання на рішення судів і їх виконання , які прийняті раніше, не можуть бути предметом розгляду в межах цього провадження.

Суд вважає, що є явно необґрунтованою вимога про стягнення 20400 грн. витрат на правову допомогу, про що складено акт від 23.07.2018 р. (арк.. сп. 233), так як правовий аналіз ситуації, вивчення матеріалів інших справ, підготовка і подання до суду позову, підготовка і подання до поліції заяви про злочин, підготовка відзиву на відзив, що законом не передбачено є явно завищені або взагалі не можуть бути предметом відшкодування. Суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу повинен складати 9350 грн., а не 20400 грн. як цього вимагає позивач. Середній заробіток за час вимушеного прогулу визначено по довідці відповідача (арк..сп. 221), де з урахуванням утриманих сум (обов'язкових платежів) ОСОБА_1 за 02 та 03.2018 р. отримав за 41 робочих днів заробіток в 18291 грн. 30 коп., а за 100 робочих днів із 28.04. по 24.09.2018 р. виходячи із денного заробітку в 446 грн. 13 коп. ОСОБА_1 належить до виплати 44613 грн. 00 коп.

Із сектору охорони здоров'я підлягає стягнення також судовий збір, поскільки позивач був звільнений від сплати такого при подачі позову із трудового спору.

Керуючись ст. ст. 258, 265 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати п. 2 наказу по сектору охорони здоров'я від 17.04.2018 р. № 91-К про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади у зв'язку із скороченням чисельності за ст.40 ч. 1 п. 1 КЗпПУ.

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного лікаря Міжгірської райлікарні та оплатити сектором охорони здоров'я позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.04.2018 р. по 24.09.2018 р. включно в сумі 44613 (сорок чотири тисячі шістсот тринадцять) грн.

Стягнути із сектору охорони здоров'я в користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу в розмірі 9350 (дев'ять тисяч триста п'ятдесят) грн..

У решті вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду в частині поновлення на роботі та оплаті часу вимушеного прогулу за один місяць в сумі 9145 (дев'ять тисяч сто сорок п'ять) грн.. допустити до негайного виконання.

Стягнути із сектору охорони здоров'я Міжгірської РДА в користь держави судовий збір на 1700 (одну тисячу сімсот) грн.

Рішення може бути сторонами оскаржено в апеляційний суд Закарпатської області протягом 30 днів з часу його проголошення.

Суддя: В. І. Цімбота