Справа № 136/1760/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Белінської С.І.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, інтереси якої за законом представляє ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті вона не зробила. До складу спадщини увійшла земельна ділянка площею 3,92 га, що розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Позивач спадщину прийняла, проте не в змозі її оформити, оскільки в неї відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом, яким вона просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 право власності на 5/6 часток земельної ділянки площею 3,92 га, що розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області.

Представник позивача просила суд розглянути справи у її та позивача відсутність.

Законний представник відповідача подала до суду заяву про визнання позову, справу просила розглянути у її відстуність.

Оскільки учасники справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів згідно частини третьої статті 200 ЦПК, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 3). Після її смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті вона не зробила.

До складу спадщини увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,92 га, що розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області.

З матеріалів Спадкової справи №36/2018 слідує, що після смерті ОСОБА_4 спадщину за законом прийняли позивач, а також онука ОСОБА_2 (за правом представляє після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5, син ОСОБА_4.). Інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1

Оформити спадщину на вищевказане спадкове майно позивач не має можливості через втрату правовстановлюючого документа на земельну ділянку.

Судом встановлено, що на імя ОСОБА_4 було видано Державний акт НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,92 га, що розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

У разі втрати державного на право власності на земельну ділянку, порядку видачі нового на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну ділянки, не передбачено.

Оригінал примірника вищевказаного державного акту втрачено. У звязку з відсутністю визначеного законом порядку позивач не в змозі отримати його дублікати, що позбавляє її можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі. З урахування зазначеного суд вважає, що втрата державного акту не позбавляє спадкоємця права на оформлення прийнятої спадщини.

У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Оскільки належність спадкодавцеві земельної ділянки доведено позивачем належними та допустимими доказами, суд, враховуючи те, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 право власності на 5/6 частки земельної ділянки для ведення товарного сільського господарського виробництва площею 3,92 га, що розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області і належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту НОМЕР_3 на право приватної власності на землю.

Право власності на вищевказане нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до суду апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.І. Стадник