Справа № 401/2086/18
05 жовтня 2018 року місто Світловодськ
Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді - Баранець А.М.
при секретарі Христенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою адвоката ОСОБА_1, що діє на підставі ордеру в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_2 через свого представника адвоката ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, яким просить суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,таким, що втратив право на користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що у власності ОСОБА_2, на підставі свідоцтва про право власності на житло, перебуває квартира АДРЕСА_1. У вище зазначеній квартирі зареєстрований син позивачки ОСОБА_3. ОСОБА_3 з 2013 року за місцем своєї реєстрації не проживає та місце його проживання невідоме. В липні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до управління праці та соціального захисту населення з метою отримання субсидій на сплату комунальних платежів, але їй у цьому було відмовлено у зв'язку із тим, що спільно з ним зареєстрований Відповідач, на якого також буде розрахована субсидія, як на члена сім'ї. Таким, чином Відповідач не сплачує спільно з ОСОБА_2 комунальні послуги, чим порушує права та законні інтереси позивача. При цьому, в наслідок того, що Відповідач зареєстрований у квартирі повністю не обладнаної лічильниками, ОСОБА_2 вимушена сплачувати комунальні платежі в більшому розмірі.
Ухвалою суду по справі відкрито загальне позовне провадження (а.с.14-15)
В судове засідання представник позивачки не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі на підставі наданих суду доказів, просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки до суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку.
У зв'язку з вищевикладеним, відповідно до ухвали від 05 жовтня 2018 року суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Судом досліджено докази які містяться в матеріалах справи та встановлено наступні факти.
Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 10 лютого 2010 року - квартира АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 6)
Як вбачається з копії довідки про склад сім'ї наданої комунальним підприємством «Житлосервіс 2012», від 06 липня 2018 АДРЕСА_1 зареєстровані: власники - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 7)
Із Акту засвідченого представником комунального підприємства «Житлосервіс 2012» від 05 липня 2018 року, вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований, але не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 2013 року (а.с.8)
Згідно п. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Стаття 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї , інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на визначений строк, тощо).
Відповідно до абзацу 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Враховуючи викладені обставини суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають задоволенню, оскільки інтереси позивача порушені, він не має змоги користуватися та розпоряджатися належним йому майном на свій розсуд.
З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 76-81, 263, 265, 268, 280- 284, ЦПК України, ст. 150 ЖК України, ст. 6, 7 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд, -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,таким, що втратив право на користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1
Стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривень 80 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 284 ЦПК заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в порядку передбаченому ст. 354 ЦПК України безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду

Суддя Світловодського

міськрайонного суду А.М.Баранець

05.10.18