Провадження № 2/522/8118/18
У Х В А Л А

24 вересня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Науменко А.В.

секретаря судового засідання Полегенького В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю та визначення права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м. Одеси під головуванням судді Науменко А.В. слухається цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання квартири спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 квартири.

20 вересня 2018 року від представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 разом із позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту та оголошення заборони відчуження спірної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 154,0 кв.м., житловою 99,4 кв.м.

В позові зазначено, що позивач з 2007 року проживає з відповідачем без реєстрації шлюбу. У 2009 році народилась донька, а у 2017 році за спільні гроші придбана спірна квартира.

Позивач посилається на те, що відчуження або не відчуження нерухомого майна, з метою захисту права власності на яке позивачем предявлено позов, залежить виключно від волі власника та може відбутися у будь-який час.

На думку сторони позивача, за таких обставин наявність у власника обєктивної можливості відчужити нерухоме майно є достатньою для підтвердження того, що невжиття таких заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Згідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів, з дня її надходження, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідачу на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 154,0 кв.м., житловою 99,4 кв.м;

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На думку сторони позивача, небажання відповідача врегулювати спір на досудовій стадії однозначно свідчить про спробу уникнути цивільної відповідальності, та вразі невжиття заходів забезпечення позову може значно ускладнити, або навіть унеможливити виконання можливого рішення суду.

Відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» позови майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали позовної заяви у межах вирішення зазначеної заяви позивача, судом встановлено наступне.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову, у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, за наявності яких законодавець встановив обов'язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення (ч. 3 ст. 154 ЦПК України).

Враховуючи викладене, дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

При забезпеченні позову суддя бере до уваги те, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання майбутнього рішення суду, та накладення арешту на квартири, на думку суду, у повній мірі забезпечить позовні вимоги в межах предмету спірних відносин між сторонами. При цьому суд не може вжити заходи забезпечення, які є фактично тотожними задоволенню позовних вимог до вирішення спору по суті.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст. ст.149-154, 157, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю та визначення права власності задовольнити.

Накласти арешт та заборонити відчуження на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 154,0 кв. м., житловою 99,4 кв. м.

Заборонити органам та субєктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, вчиняти будь-які реєстраційні дії в тому числі щодо відчуження та реєстрації права власності на інших осіб, а також щодо державної реєстрації права власності на інших осіб, а також щодо державної реєстрації права власності на інших осіб, а також щодо державної реєстрації прав іпотеки, державної реєстрації обтяження у вигляді іпотеки, вносити будь-які зміни до Державного реєстру Іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження, у тому числі зміну іпотеко держателя та обтяжувала на нерухоме майно - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 154,0 кв. м., житловою 99,4 кв. м. та заборонити вносити запис про іпотеку, щодо нерухомого майна - квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 154,0 кв. м., житловою 99,4 кв. м.

Відомості відповідно до ч. 1ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач: ОСОБА_2., який мешкає за адресою: 65140, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Боржник: ОСОБА_3, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста ОСОБА_1.

Суддя А.В.Науменко