Провадження №2/521/3649/18
30 жовтня 2018 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Мирончук Н.В.
при секретарі - Власової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, -
В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилався на те, що 14.06.2016Р. приблизно о 19 годині, 45 хвилин, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «НІССАН», державний номерний знак НОМЕР_1, по бульвару Дружби Народів в місті Києві, всупереч вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечної дистанції, в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «СІТРОЕН» НОМЕР_7, під керуванням водія ОСОБА_2, який в свою чергу допустив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, який у свою чергу в'їхав в автомобіль марки «МАЗДА», державний номерний знак НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_4
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, всі зазначені вище транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
На дату скоєння ДТП, відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, заподіяна ним шкода, спричинена внаслідок ДТП, не була відшкодована потерпілій особі ОСОБА_3, у зв'язку із чим останній звернувся до МТСБУ з відповідною заявою про виплату відшкодування.
Також, МТСБУ було сплачено ТОВ «САТЕЛ Груп» за послуги аварійного комісару у розмірі 580,00 грн.
Представник позивача, діючий за довіреністю, надав суду заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. (а.с. 38)
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання неодноразово повідомлявся за зареєстрованою адресою, згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.
Так, в судове засідання, призначене на 26.09.2018 року відповідач не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, шляхом надсилання поштової кореспонденції за зареєстрованою у встановленому порядку, адресою.
Проте, на адресу суду повернулося поштове повідомлення, згідно якого відповідач особисто отримав ухвалу про відкриття провадження по справі та призначення судового засідання на 26.09.2018 року, про що свідчить підпис на повідомленні, від 27.07.2018р.(а.с. 33)
У зв'язку з цим, розгляд справи судом було відкладено із-за неявки відповідача на 30.10.2018 року. Відповідачу повторно була направлена повістка про виклик до суду та була йому вручена 06.10.2018 року. (а.с.38)
Однак, відповідач повторно у судове засідання не прибув, відзив на позовну заяву не надав.
Отже, судом було прийнято всі необхідні міри для повідомлення відповідача про явку до суду, але у встановлений строк, відповідачем не подано ні відзиву на позов, ні заяви про визнання позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Згідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи, у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування, в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентною виплатою, підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, круглу печатку та діє на підставі статуту. МТСБУ є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.
Судом встановлено, що 14.06.2016р. приблизно о 19 годині, 45 хвилин, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «НІССАН», державний номерний знак НОМЕР_1, по бульвару Дружби Народів в місті Києві, всупереч вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «СІТРОЕН» НОМЕР_7, під керуванням водія ОСОБА_2, який в свою чергу допустив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, який у свою чергу в'їхав в автомобіль марки «МАЗДА», державний номерний знак НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_4
Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Тому суд, при винесенні рішення не з'ясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, було пошкоджено автомобіль марки «Фольксваген» державний номерний знак НОМЕР_3, який належить ОСОБА_5, цивільно-правова відповідальність, якого була застрахована в ПрАТ «СК «УНІКА», на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_8, терміном дії з 25.07.2015 року по 24.07.2016 року.(а.с. 9)
На час даної дорожньо-транспортної пригоди, автомобілем марки «Фольксваген» державний номерний знак НОМЕР_3, керував водій ОСОБА_3.
10 серпня 2016 року ОСОБА_3, з метою отримання страхового відшкодування, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою.
Згідно Звіту № 5471/07/16, від 14 липня 2016 року, про оцінку транспортного засобу - легкового автомобіля марки «Фольксваген-Пассат-1.8», НОМЕР_3 складеного в ТОВ «Сател Груп», вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу легкового автомобіля марки «Фольксваген-Пассат-1.8», НОМЕР_3 в результаті його пошкодження при ДТП складає 19 926,23 гривень. (а.с. 13-22).
Вказаний звіт сторонами не оскаржувався.
Також, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була і останній добровільно не відшкодував шкоду власнику пошкодженого автомобіля.
Відповідно до п.п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Наказом № 8335 від 31.10.2016 року, МТСБУ було прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено ОСОБА_3, грошові кошти в розмірі 19 926,23 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8335рв, від 02.11.2016 року.(а.с.25)
Також, МТСБУ було сплачено ТОВ «САТЕЛ Груп» за послуги аварійного комісару (за огляд авто та збір документів) у розмірі 580,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № СФ-0000245, від 15.08.2016 року, та АКТом виконаних робіт від 14.07.2016 року. (а.с. 25)
Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до п. 38.2 та п.п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
За п. 40.3. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, передбачених у статті 41 Закону.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №6-112цс13 від 25 грудня 2013 року, у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування, до неї, у межах фактичних витрат, від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України).
Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Враховуючи припис ст. 993 ЦК України, позивач набув право вимоги у деліктних правовідносинах, що первісно виникли між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_1
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема, транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судовий збір у справі складає 1762,00 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду та підлягають стягнення з відповідача (а.с. 1).
Керуючись ст. ст. 16, 1166, 1188, 1191, 1192 ЦК України, ст. п.38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів», 12,13, 81, 223, 259, 264, 280 - 284 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів, з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку, шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Суддя: Н.В. Мирончук