Справа № 727/568/18
Провадження № 2/727/504/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі: головуючого судді - Яреми Л.В.
при секретарі - Снігур З.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: Орган опіки та піклування Кіцманської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -
учасник справи:
позивачка - ОСОБА_1,
Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Кіцманської районної державної адміністрації подав суду відзив на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення в повному обсязі, оскільки відповідач байдуже ставиться до долі дитини, має реальну можливість займатися вихованням та утриманням своєї дитини, проте, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.
В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позові, пояснила, що відповідач не бачиться та не цікавиться дитиною, має заборгованість по аліментах, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.
В судове засідання представник третьої особи Органу опіки та піклування Кіцманської районної державної адміністрації не з'явився, надав суду заяву, в якій прийняття рішення по справі залишив на розгляд суду, просив розглянути справу без його участі.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що згідно ст. 281 ч. 1 ЦПК України належить постановити ухвалу про заочний розгляд справи.
Так, статтею 150 СК України закріплені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.
Згідно частини 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Статтею 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків.
Статтями 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, N 2402-III та 59 Закону України «Про освіту» від 23 травня 1991 року, N 1060-XII визначено права, обов'язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини.
Згідно зі ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства", ст. 150, 157 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3 особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Конвенцією про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розумінні. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відносно цих вимог закону, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області та видано свідоцтво про розірвання шлюбу № 875 від 23 листопада 2009 року (а.с.13).
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8).
Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05 жовтня 2009 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 300 грн., щомісячно, до повноліття дитини (а.с.15).

У зв'язку із тим, що відповідач ухилявся від сплати аліментів, в нього станом на 01 листопада 2017 року утворилась заборгованість в сумі 27270 грн. (а.с.14).

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08 квітня 2014 року стягнуто з відповідача на користь позивачки заборгованість по аліментах на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 13770 грн. (а.с.16).

Згідно довідки №18 від 10 листопада 2017 року, виданої Кліводинським дошкільним навчальним закладом (ясла-сад) «Срібний дзвіночок», малолітня ОСОБА_3 відвідувала заклад у період з 2011 року по 2014 рік, її батько - ОСОБА_2 за весь цей період жодного разу не відвідував заклад (а.с.17).

Відповідно до довідки № 522 від 16 листопада 2017 року, виданої Кіцманським загальноосвітнім навчальним закладом І-ІІІ ступенів, ОСОБА_3 навчається у 4-В класі даного закладу, навчанням, поведінкою, відвідуванням батьківських зборів займається мати - ОСОБА_1, батько - ОСОБА_2 навчанням, поведінкою своєї дочки не цікавиться, батьківські збори не відвідує (а.с.19).

Встановлено, що позивачка проживає без реєстрації з 2015 року за адресою: АДРЕСА_1, разом із дитиною, житлові умови з усіма зручностями (а.с.23).

Умови проживання за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 також задовільні (а.с.24).

Згідно характеристики, виданої Кліводинською сільською радою Кіцманського району Чернівецької області від 13 жовтня 2017 року № 258, за місцем реєстрації позивачка характеризується позитивно (а.с.25).

Із довідки № 935 від 17 листопада 2017 року, виданої Кіцманською амбулаторією загальної практики сімейної медицини видно, що на огляд дитина прибувала у супроводі матері чи бабусі, батько здоров'ям дитини не цікавиться (а.с.34).

Позивачка не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті при Кіцманській районній поліклініці та психіатричному кабінеті при Кіцманській ЦРЛ (а.с.26-27).

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при Кіцманській райдержадміністрації № 2 від 14 грудня 2017 року та висновком Органу опіки та піклування Кіцманської районної державної адміністрації № 01-15/7-669 від 27 грудня 2017 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав відповідача по відношенню до його доньки (а.с.11-12, 29).

Факт невиконання ОСОБА_2 батьківських обов'язків відносно своєї доньки ОСОБА_3 та відсутність будь -якого спілкуванням між батьком та донькою підтвердили в своїх письмових поясненнях ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.30-35).

Таким чином, суд вважає, що слід позбавити батьківських прав, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 по відношенню до його малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис №294 від 11 лютого 2008 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, задовольнивши позовні вимоги, а також стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., оскільки позовні вимоги задоволені.

На підставі ст. ст.150, 155, 164, 165 СК України, Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про освіту», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст.ст. 10-13, 81, 141, 258-259, 280-284, 352 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити батьківських прав, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 по відношенню до його малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис №294 від 11 лютого 2008 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

СУДДЯ Л.В. ЯРЕМА