Справа №: 398/4328/17
провадження №: 2/398/884/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"19" жовтня 2018 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Коліуш Г.В., з участю секретаря судового засідання Замкової Ю.С., Карпушевої О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистої приватною власністю,

за участю:

позивача за первісним позовом - ОСОБА_1,

представника позивача за первісним позовом - ОСОБА_3,

відповідача за первісним позовом - ОСОБА_2

представників відповідача за первісним позовом - ОСОБА_4, ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

22.12.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом визнання за ним права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 вартістю 22 500,00 грн., автомобіль ВАЗ 2109, 1998 року випуску, синього кольору, кузов № № НОМЕР_2, д.н. НОМЕР_1, вартістю 5028,92 грн., кухонний гарнітур вартістю 9 000,00 грн., телевізор вартістю 471,00 грн., всього на загальну суму 36 999,92 грн., у власності ОСОБА_2 залишити - 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 вартістю 22 500,00 грн.,спальний гарнітур вартістю 2 000,00 грн., пральну машину «LG» вартістю 12 000,00 грн., диван вартістю 500,00 грн., всього на загальну суму 37 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.04.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, в період якого за рахунок спільних коштів було придбане таке майно: в листопаді 2016 року - автомобіль ВАЗ 2109, вартість якого згідно висновку експерта складає 5028,92 грн., 66.07.2017 року - житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 45 000,00 грн., на протязі 2015-2017 року придбано: спальний гарнітур вартістю 2000,00 грн., кухонний гарнітур вартістю 9000,00 грн., пральна машина «LG» вартістю 12000,00 грн., диван вартістю 500,00 грн.,телевізор вартістю 471,00 грн., всього на суму 23971,00 грн.

14.03.2018 року від представника ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль ВАЗ 2109 є особистою власністю ОСОБА_2, оскільки придбані за кошти її матері, вартість інших речей, які ОСОБА_1 просить залишити у власності ОСОБА_2 є значно завищеною, дивану, який ОСОБА_1 оцінив в 500 грн. взагалі не існує, спального гарнітуру також не існує, є тільки спальне ліжко,яке було придбане не новим за 1000 грн., пральна машини «LG» ніколи не придбавалася, телевізор, який оцінений в 471 грн.. є особистою власністю ОСОБА_1

16.03.2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_6, автомобіль ВАЗ 2109, 1998 року випуску, синього кольору, кузов № НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1, кухні довжиною 2 метри особистою приватною власністю ОСОБА_2

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що шлюбні відносини між сторонами були фактично припинені з лютого 2017 року та ОСОБА_1 став проживати окремо за адресою: АДРЕСА_2, він ніколи не працював, мав тимчасові заробітки, гроші витрачав тільки на себе. Фактично житловий будинок, автомобіль та кухонний гарнітур були придбані як подарунок особисто ОСОБА_2 від її матері, яка з 2013 року по теперішній час постійно працює в Італії, регулярно пересилає гроші. Житловий будинок придбаний за кошти матері та за рахунок оплати в розмірі 65880 грн., отримані ОСОБА_2 від імені її матері за оренду земельного паю. Автомобіль був придбаний матір'ю ОСОБА_2 як подарунок на день народження, яка переказала 975 євро, також 30.10.2016 року ОСОБА_2 отримала від імені матері отримала 7000 грн. у вигляді плати за користування земельною ділянки. Щодо меблів зазначає, що в наявності є кухонний гарнітур вартістю 4700 грн.

Ухвалою від 19.03.2018 року прийнято до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю та об'єднано в одне провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, задоволено клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів, витребувано з Олександрійської державної податкової інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області інформацію про доходи ОСОБА_1 за період з 2014 року по 2017 року.

Ухвалою від 03.04.2018 року задоволено клопотання представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 та призначена судова автотоварознавча експертиза щодо дійсної ринкової вартості транспортного засобу марки ВАЗ 2109, 1988 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_2.

В судовому засіданні 14.05.2018 року клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про виклик свідків залишено без розгляду, як подана не під бчас підготовчого засідання та без доказів поважності пропуску передбаченого ст. 91ЦПК строку.

11.07.2018 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 надала заяву про доручення доказів, в якій зазначила, що пральна машина «Samsung WF6EF4EOW2W» придбана в кредит шляхом укладення ОСОБА_2 договору №0 від 10.03.2017 року в розмірі 11616,90 грн., який повністю сплачений нею вже після розірвання шлюбу, на момент розірвання шлюбу з ОСОБА_1 сума сплати за кредитом становила 4400,00 грн.

18.09.2018 року в судовому засіданні ОСОБА_1 надав заяву про уточнення позовних вимог в частині правильної назви пральної машини «SAMSUNG»

19.10.2018 року в судовому засіданні ОСОБА_1 надав заяву про уточнення позовних вимог та в зв'язку з визначенням вартості автомобіля ВАЗ 2109 в розмірі 22 700 грн. просив поділити спільне майно подружжя наступним чином: визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку житлового будинку вартістю 22 500 грн., автомобіль ВАЗ 2109 вартістю 22 700 грн., телевізор вартістю 471 грн., на загальну суму 45 671 грн., у власності ОСОБА_2 залишити - ? частку житлового будинку вартістю 22 500 грн., кухонний гарнітур вартістю 9 000 грн., спальний гарнітур вартістю 2 000 грн., пральну машину «SAMSUNG» вартістю 12 000 грн., диван вартістю 500 грн., на загальну суму 46 000 грн.

ОСОБА_1 в судовому засіданні первісний позов підтримав в повному обсязі, пояснив, що вони разом проживали до листопада 2017 року, 10.01.2018 року шлюб розірваний за рішенням суду, він отримував більший за ОСОБА_2 дохід, оскільки працював у службі таксі до весни 2017 року, після - різноробочим, мати ОСОБА_2 ОСОБА_6 надавала допомогу, але ОСОБА_2 витрачала ці кошти на власні потреби, все спірне майно вони придбали в період шлюбу за спільні кошти. Проти задоволення зустрічного позову заперечував з тих же підстав.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимог підтримав в повному обсязі, зазначив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, ОСОБА_1 приймав участь у придбанні спірного майна, позичав кошти у інших осіб на його придбання, допомога ОСОБА_6 була несуттєвою, ОСОБА_2 витрачала гроші матері на власні потреби та на утримання дітей від першого шлюбу. Проти задоволення зустрічного позову заперечував з тих же підстав..

ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечував з підстав того, що все майно було придбано за рахунок грошей її матері ОСОБА_6, яка працює в Італії та постійно висилає гроші, вона також майже постійно неофіційно працювала, отримувала дохід. Також на придбання будинку та автомобіля крім коштів матері вона за дорученням отримала гроші в рахунок орендної плати за земельний пай, належній її матері. Спальний гарнітур коштує 1000 грн., оскільки його купували не новим, кухонний гарнітур коштує 4 700 грн., пральна машина придбана в кредит, за який вона досі виплачує кошти, ОСОБА_2 тільки півроку в 2014 році не працювала, доглядала за дітьми, весь інший час працювала неофіційно, її дохід складав 2 000 - 3 000 грн. щомісяця. ОСОБА_1 працював тільки періодично, по два місяці сидів вдома, гроші витрачав тільки на себе. Зустрічний позов підтримала в повному обсязі з тих ще підстав. В судовому засіданні 19.10.2018 року визнала, що леле візо, спальний гарнітур , диван та пральна машина є спільною власністю подружжя, запропонувала варіант поділу, за яким визнати за ОСОБА_1 право власності на телевізор та диван, за нею - на спальний гарнітур та пральну машинку, зі сплатою грошової компенсації на користь ОСОБА_1 з урахуванням, того, що пральна машина придбана в кредит та до листопада 2017 року, поки вони спільно проживали, кредит був сплачений у розмірі 4067 грн., залишок по кредиту з листопада 2017 року вона сплачує самостійно.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зустрічний позов підтримали, з підстав зазначених в позові, посилаючись на правові позиції ВСУ та зазначили, що придбання спірного майна в період шлюбу в даному випадку не тягне за собою безумовного статусу цього майна як спільного майна подружжя, оскільки все майно набуте за кошти матері ОСОБА_2 ОСОБА_6 як подарунок дочці, ОСОБА_1 період шлюбу доходу не отримував, не приймав участі у придбанні спірного майна. Зустрічний позов підтримали з тих же підстав.

В судовому засіданні 13.06.2018 року ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 відмовилися від виклику свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні надала показання, відповідно до яких вона є матір'ю ОСОБА_2, з 2007 року працює в Італії, постійно висилає дочці гроші та посилки з подарунками, одягом, продуктами харчування тощо. На купівлю будинку гроші в розмірі 800 євро та 700 євро висилала свідок та надала згоду на отримання ОСОБА_2 наперед орендної плати за належний їй пай в розмірі 60 000 грн., автомобіль також придбаний за кошти свідка як подарунок на день народження ОСОБА_2 в 2016 році, свідок на його купівлю вислала 975 євро, на кухонний гарнітур вислала гроші як подарунок на день народження дочки в 2017 році. ОСОБА_2 не могла постійно працювати, оскільки доглядала за дітьми, ОСОБА_1 постійного доходу не отримував, жили за кошти свідка, щомісяця присилала щонайменше від 50 до 100 євро, іноді, щоб не переплачувати за переказ - здійснювала перекази від імені своїх знайомих в Італії.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні надала показання, відповідно до яких вона є сусідкою ОСОБА_2, з сім'єю знайома з кінця 2017 року, ОСОБА_1 мешкав з родиною до листопада 2017 року, весь цей час жили за рахунок матері ОСОБА_2, також ОСОБА_6 постійно присилала речі, одяг, продукти харчування, свідок особисто передавала ОСОБА_2 повідомлення з пошти про грошові перекази від матері на її ім'я та повідомлення про отримання посилок. ОСОБА_2 підробляла неофіційно, але не постійно через те, що часто хворіли діти, ОСОБА_1 ніде не працював. Свідок особисто чула, як ОСОБА_2 по телефону домовлялася з орендарем про отримання наперед грошей за оренду належного матері земельного паю для придбання будинку.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні надала показання, відповідно до яких вона є кумою ОСОБА_1, з 2015 року вони часто спілкувалися сім'ями, все майно було придбано за кошти матері ОСОБА_2. яка весь час допомагала дочці, на купівлі будинку гроші надіслала мати, на придбання автомобіля як подарунок на день народження гроші також надіслала мати ОСОБА_2, також з дозволу матері ОСОБА_2 отримала наперед гроші за оренду паю, належного ОСОБА_6, на купівлю меблів, ремонт автомобіля, на харчування - гроші висилала ОСОБА_6, постійно надсилала посилки з речами, навіть, продукти харчування, пральна машинка придбана в кредит, про те, що кошти на придбання будинку та автомобіля надала ОСОБА_6 їй особисто розповідали й ОСОБА_2, й ОСОБА_1. ОСОБА_2 з 2015 року на постійній основі ніде не працювала, доглядала дітей, але іноді підробляла неофіційно, ОСОБА_1 ніколи постійно не працював, по господарству нічого не робив.

18.09.2018 року в судовому засіданні ОСОБА_1 подав заяву про уточнення позовних вимог в частині назви пральної машини, а саме, просив залишити у власності ОСОБА_2 пральну машину «Samsung» вартістю 12 000,00 грн.

Вислухавши вступне слово учасників справи, показання свідків, всебічно, повному, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявних у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.04.2014 року по , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7 та копією рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.01.2018 року по справі №398/3858/17.

В період шлюбу на підставі нотаріально посвідченого договору від 06.07.2017 року був придбаний житловий будинок №6а з надвірними будівлями загальною площею 68,1 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1, оціночна вартість складає 45 000,00 грн. Право власності зареєстровано 26.07.2017 року за реєстраційним номером НОМЕР_8 за ОСОБА_2 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №92961029 від 26.07.2017).

Також в період шлюбу був придбаний автомобіль ВАЗ 2109, 1998 року випуску, синього кольору, кузов № НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1, дата реєстрації 04.11.2015 року, власник: ОСОБА_2 Згідно з висновком судового експерта №1516/18-27 від 02.07.2018 року, проведеного на підставі ухвали суду від 03.04.2018 року, ринкова вартість транспортного засобу ВАЗ 2109, реєстраційний № НОМЕР_3 станом на 22.12.2017 року складає 22 679 грн. 82 коп.

Суд не приймає як доказ вартості спірного автомобіля висновок експертного авто-товарознавчого дослідження №151.2017 від 11.12.2017 року, яким ринкова вартість автомобіля моделі ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_3 станом на 11.12.2017 року складає 5028 грн. 92 копійки з таких підстав. Суд зазначає, що позовна заява подана до суду 22.12.2017 року, тобто після набрання чинності новою редакції ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім'я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством . У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків. (ч.ч.6,7 ст.102 ЦПК України).

За приписами ст..106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Зазначений висновок вимогам законодавства не відповідає, оскільки не містить відомостей про осіб, присутніх під час проведення експертизи, відомостей про виклик заінтересованих осіб, хто був присутній при проведенні експертизи, не зазначено про те, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, тому не приймається як допустимий доказ.

Також в період шлюбу придбана пральна машина «Samsung», що підтверджується договором №0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 10.03.2017 року, ціна договору - 11616,90 грн. Погашення за цим договором здійснювалося 11.11.2017, 12.02.2018 року, 19.03.2018 року, 11.04.2018 року, 05.05.2017 року, 15.05.2018 року, 08.06.2018 року, 12.06.2018 року, 27.06.2017 року,01.08.2018 року. Станом на листопад 2017 року сума погашення за кредитом становила 4067 грн. 00 коп.

З товарного чеку вбачається, що 15.10.2017 року ОСОБА_6 було придбано кухню довжиною 2 метри вартістю 4700,00 грн., з попередньою оплатою 2000,00 грн., доплата в розмірі 2700,00 грн. здійснена 17.11.2018 року.

З копії Державного акту на право приватної власності на землю від 02.07.2002 року вбачається. що ОСОБА_6. на праві власності належить земельна ділянка площею 6,01га, кадастровий номер НОМЕР_9, розташована на території Васильківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області. ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_6 та є матірю ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_10, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_11, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_12.

Відповідно до нотаріально посвідченої довіреності від 23.03.2016 року ОСОБА_6 уповноважила ОСОБА_2 бути представником, в тому числі, з питання управління земельною ділянкою площею 6,01га, кадастровий номер НОМЕР_9, розташованої на території Васильківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області та надано, в тому числі, право одержувати належну ОСОБА_6 від використання земельною ділянкою плату без обмежень її розміру.

Згідно з видатковими касовими ордерами від 30.10.2016 року та 20.07.2017 року ОСОБА_2 отримала від ФГ «Еталон» орендну плату за земельний пай за 2016 рік та 2017 рік на загальну суму 65 887,00 грн.

За виписками ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2 отримувала такі перекази: 05.12.2015 року - 100 євро від ОСОБА_6, 31.12.2015 року. на суму 100 євро, 06.05.2016 року - 134 євро від ОСОБА_12, 11.05.2016 року - 100 євро від ОСОБА_6, 29.06.2018 року - 100 євро від ОСОБА_6, 31.03.2017 року - 100 євро від ОСОБА_6 на суму, 23.09.2017 року - 200 доларів США від ОСОБА_13.

За інформацією ПАТ ПУМБ ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_6 наступні перекази: 05.07.2016 року - 50 євро, 13.10.2016 року - 975 євро, 09.01.2017 року - 50 євро, 27.06.2017 року - 50 євро, 25.07.2017 року - 200 євро, 22.08.2017 року - 500 євро, 22.09.2017 року - 150 євро, про що також надані відповідні дублікати квитанцій.

Дохід ОСОБА_6 відповідно до звіту про виконану роботу з 19.07.2013 року по 31.12.2017 року склав 11610,40 євро, вихідна допомога - 700 євро.

Відповідно до довідки про доходи від 19.02.2018 року № 692, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради, ОСОБА_2 за 2014 рік отримала допомогу як одинока мати в розмірі 8065,40 грн. Відповідно до довідки про доходи від 19.02.2018 року № 695, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради, ОСОБА_2 з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року отримала допомогу в розмірі 85644,90 грн.

За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України інформації про доходи ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 року по 31.12.2017 року немає.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Тому суд приходить до висновку, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками: час набуття майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.

Таким чином, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Отже, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя.

Суд вважає, що дослідженими доказами та показаннями свідків повністю доведений той факт, що житловий будинок, автомобіль та кухонний гарнітур придбані за особисті кошти ОСОБА_2, отримані нею як подарунок від матері ОСОБА_6 Суд враховує, що ОСОБА_1 належних та допустимих доказів наявності в нього будь-якого доходу в період шлюбу не надано, ОСОБА_2 в період шлюбу отримувала дохід тільки у виді державної допомоги як одинока мати, але розмір цієї допомоги не дозволяє придбати житловий будинок, автомобіль та кухонний гарнітур. Проте, ОСОБА_6 відповідно до наданих довідок мала постійний дохід у вигляді заробітної плати, на постійній основі здійснювала перекази коштів особисто дочці ОСОБА_2, що не заперечується учасниками, в тому числі як подарунки на дні народження, мала дохід від оренди земельного паю. Суд вважає, що розмір отриманого доходу ОСОБА_6 є достатнім для придбання спірного майна як подарунку дочці у виді житлового будинку, автомобіля та кухонного гарнітуру.

Щодо вартості кухонного гарнітуру суд виходить з розміру 4700 грн., оскільки це підтверджується товарним чеком. С суд не приймає до уваги зазначену в позові вартість цього гарнітуру ОСОБА_1 в розмірі 9000 грн., оскільки в своїх показаннях він зазначив, що визначаючи вартість гарнітуру він виходив з вартості аналогічного товару, однак жодних доказів такого розміру вартості не надав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення зустрічного позову та визнання житлового будинку, автомобіля та кухонного гарнітуру особистою власністю ОСОБА_2, оскільки вважає встановленим, що зазначене майно хоча й придбане в період шлюбу, але за особисті кошти ОСОБА_2., отримані нею як подарунок від матері.

Щодо поділу телевізору, дивану, спального гарнітуру та пральної машинки «SАMSUNG» як спільного майна подружжя суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружися, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У відповідності до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

У відповідності до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм па праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

При поділі зазначеного майна суд враховує визнання ОСОБА_2 факту того, що це майно є спільним майном подружжя. Вирішуючи питання про варіант поділу, суд вважає правильним та обґрунтованим залишити у власності ОСОБА_1 телевізор вартістю 471 грн. та диван вартістю 500 грн., у власності ОСОБА_2 - спальний гарнітур вартістю 1000 грн. та пральну машинку «SАMSUNG» вартістю якої складає 11616 грн. 90 коп., враховуючи наявність на утриманні ОСОБА_2 двох дітей та згоду ОСОБА_2 на виплату ОСОБА_1 грошової компенсації.

Визначаючи вартість майна та розмір компенсації суд виходить з вартості спального гарнітуру саме в розмірі 1000 грн., оскільки сторонами не заперечується факт придбання гарнітуру не у новому стані, ОСОБА_1 в показаннях зазначив, що виходив з вартості аналогічного товару, але жодних доказів не надав, хоча на нього, як на позивача за первісним позовом покладається обов'язок доказування, щодо вартості пральної машини , суд виходить з вартості, зазначеної в договорі про надання споживчого кредиту, яка складає 11616 грн. 90 коп.

При визначенні розміру грошової компенсації, враховуючи принцип рівності часток подружжя у праві власності, суд враховує, що сторони фактично перебували у шлюбі та вели спільне господарство до листопада 2017 року, до цього часу за договором споживчого кредиту за пральну машину сплачено 4067 грн., в грудня 2017 року кредит сплачувався особисто ОСОБА_2, тому З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню грошова компенсація в розмірі 2048 (дві тисячі сорок вісім гривень) 00 копійок.

Враховуючи викладене, первісний позов слід задовольнити частково, визнавши за ОСОБА_1 право власності на телевізор вартістю 471 грн. та диван вартістю 500 грн., за ОСОБА_2 - на спальний гарнітур вартістю 1000 грн. та пральну машинку «SАMSUNG»» вартістю 11 616 грн. 90 коп. з виплатою на користь ОСОБА_1 грошової компенсації в розмірі 2048 грн. 00 коп..

Відповідно до приписів ст.ст.139, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 Т,М. підлягає стягненню витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи від 02.07.2018 року в розмірі 715 грн 00 коп.

Враховуючи часткове задоволення первісного позову з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених вимог в розмірі 52 грн. 22 коп..

Відповідно до ст.141 ЦПК України в зв'язку з задоволенням зустрічного позову з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 780 грн. 18 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, місце проживання: АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3) про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, місце проживання: АДРЕСА_2) право власності на телевізор вартістю 471 грн. 00 коп. та диван вартістю 500 грн. 00 коп.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3) право власності на спальний гарнітур вартістю 1000 грн. 00 коп. та пральну машинку «SUMSUNG» вартістю 11 616 грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, місце проживання: АДРЕСА_2) грошову компенсацію в розмірі 2048 (дві тисячі сорок вісім гривень) 00 копійок.

В іншій частині первісного позову - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3) до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, місце проживання: АДРЕСА_2) про визнання майна особистою власністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3) право власності на житловий будинок №6а з надвірними будівлями за адресою: Кіровоградська область, АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3) право власності на автомобіль ВАЗ 2109, 1998 року випуску, синього кольору, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3) право власності на кухонний гарнітур вартістю 4700 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, місце проживання: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3) судовий збір в розмірі 780 грн. 18 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, місце проживання: АДРЕСА_2) судовий збір в сумі 52 грн. 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, місце проживання: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3) витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи від 02.07.2018 року в розмірі 715 грн 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29 жовтня 2018 року.

Суддя Коліуш Г.В.