Справа № 523/5571/16-ц
Провадження №2/523/1397/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2018 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря - Щербан О.Д.,

представника позивача -ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Четвертої одеської державної нотаріальної контори, третя особа - ОСОБА_3, про визнання дій незаконними, застосування до заяви про відмову від спадщини наслідків недійсності угоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Четвертої одеської державної нотаріальної контори, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_3, про визнання незаконними дії посадових осіб Четвертої одеської державної нотаріальної контори щодо прийняття заяви ОСОБА_4 від 07.05.1991 року про відмову від спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обгрунтування позовної заяви ОСОБА_2 вказував на те, що у жовтні 2014 року, при ознайомлені з матеріалами спадкової справи № 215/1983, яка була відкрита державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори, ОСОБА_6, після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, стало відомо, що матеріалах спадкової справи міститься заява, яка оформлена від імені ОСОБА_4 від 07.05.1991 року та адресована до Четвертої одеської державної нотаріальної контори вх. №203 від 10.01.1991 року, індексний № 10/Д, про відмову від спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач вважає, що правочин, у вигляді угоди (правочину), а саме подання до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини, вчинений не особисто ОСОБА_4, а ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Також позивач зазначив, що на момент оформлення та прийняття зазначеної заяви ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 р. н., перебував на стаціонарному лікуванні у КУ «Одеська обласна туберкульозна клінічна лікарня», а тому не міг особисто звернутися із такою заявою до нотаріальної контори з питання складання, подання та проставити на ній свій особистий підпис. На його думку, підпис, який міститься на заяві, оформленій від імені ОСОБА_4, 07.05.1991 року, про відмову від спадщини, має збіжні, похідні риси з підписом, який міститься в матеріалах спадкової справи: заява №254 №215/1983 від 21.11.1983 року від імені ОСОБА_7 до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори ( про прийняття спадщини в вигляді грошових коштів у розмірі 5035 руб.), заява № 63 № 215/1983 від 12 квітня 1985 року від імені ОСОБА_7 до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори (про прийняття спадщини у вигляді легкового автомобіля марки М-407, 1998 року випуску, двигун № НОМЕР_1, шасі № НОМЕР_2), заява № 132 № 215/1983 від 8 травня 1991 року від імені ОСОБА_7 до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори (про прийняття спадщини у вигляді АДРЕСА_1

Відтак правочин, у вигляді угоди, а саме подання до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини, оформлений від імені ОСОБА_4 є недійсним та до нього мають бути застосовані наслідки недійсності правочину.

Ухвалою суду від 20.03.2017 року у справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження зупинено.

14.12.2017 року провадження у справі відновлено, у зв'язку з поданням позивачем заяви про відмову в проведенні експертизи через не надання на дослідження доказу та надходженням відповіді з клініки.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позов та просила йо задовольнити.

Представник відповідача не з'явилася та просила здійснити розгляд справи в її відсутності. Раніше в засіданні представник відповідача заперечувала проти заявлених вимог посилаючись на те, що нотаріальні дії були вчинені відповідно до вимог закону.

Третя особа, ОСОБА_3 в засідання не з'явився з заявами про відкладення розгляду справи не звертався.

Заслухавши представника позивача, дослідивши представлені докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст.16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання правочину недійсним, позивач в силу ст. 12, 82 Цивільного процесуального кодексу України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу недійсності правочину.

Судом встановлено, що 04.02.1941 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7 уклали шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_8 , матір ОСОБА_5

Згідно з свідоцтвом про смерть НОМЕР_3, виданим Жовтневим ЗАГС м.Одеси ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 помер, актовий запис №10094.

Як видно з свідоцтва від 24.05.1990 року, право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_8.

21.11.1983 року до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після чоловіка звернулася ОСОБА_7. На підставі вказаної заяви Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу №215/1983 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5. 21.11.1983 року ОСОБА_7 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частини автомобіля марки М407 державний номер НОМЕР_4, 1958 року випуску.

12.04.1985 року ОСОБА_7 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом.

10.05.1991 року надійшла складена 07.05.1991 року заява про те, що ОСОБА_4 не претендує на спадкування після батька.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько позивача, який є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 виданого Ленінським ЗАГС м.Одеси, актовий запис №1385 від 1011.1955 року .

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 виданим 16.04.2013 р. відділом ДРАЦС у м.Одесі реєстраційної служби ОМУЮ.

Як видно з довідки КУ «Одеська обласна туберкульозна клінічна лікарня» від 03.11.2017 року, ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні у період з 21.01.1991 р. по 26.06.1991 року.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що виниклі правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР.

Так, згідно з вимогами ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до вимог ст.548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з

застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту

відкриття спадщини.

За нормами ч.1,2 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном ; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини . Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як було закріплено в нормі ст. 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Як було встановлено судом, спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2.

Приймаючи до уваги вказані норми, заява про відмову від спадщини мала бути подана ОСОБА_4 протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2 по 09.06.1983 рік, однак її подано до нотаріальної контори 10.05.1991 року.

Враховуючи встановлене, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки оспорювана заява була подана через вісім років, тобто після закінчення шестимісячного строку, який є преклюзивним, і вона не має жодних правових наслідків.

Крім того, суд звертає увагу на те, що право на звернення до суду з позовом мав сам ОСОБА_4, який за життя не скористався таким правом.

Керуючись ст.ст.12,13, 76-78, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 293, 354-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову до Четвертої одеської державної нотаріальної контори, третя особа - ОСОБА_3, про визнання дій незаконними, застосування до заяви про відмову від спадщини наслідків недійсності угоди .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 26.10.2018 р.

Суддя: