Справа № 357/6919/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Цуранова А. Ю. ,
при секретарі - Солом'яна Л. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква цивільну справу за позовом Білоцерківської міської ради Київської області до державного реєстратора Комунального підприємства «Центр реєстраційних послуг» ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування рішення та визнання дій незаконними,
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом мотивуючи тим, що державним реєстратором ОСОБА_1 допущені неправомірні дії щодо вчинення реєстрації речового права на квартиру АДРЕСА_1, яка є комунальною власністю територіальної громади м. Біла Церква, шляхом винесення рішення про реєстрацію права власності до державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2, тобто вказана квартира вибула з комунальної власності Білоцерківської міської ради поза волею власника, а тому позивач просить суд, з врахуванням уточнень, визнати протиправними (незаконними) дії державного реєстратора Комунального підприємства «Центр реєстраційних послуг» ОСОБА_1, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 35323620 від 23.05.2017 державного реєстратора Комунального підприємства «Центр реєстраційних послуг» ОСОБА_1, скасувати реєстрацію права власності за №20547060 та реєстрацію права власності 20933949, витребувати від ОСОБА_3, як добросовісного набувача на користь територіальної громади м. Біла Церква квартиру, тобто 32/10 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Представник позивача звернулась до суду із заявою, в якій не заперечувала щодо винесення по справі заочного рішення та позовні вимоги підтримала в повному обсязі, додавши до справи витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.09.2018 року.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, належним чином та своєчасно повідомлялись про час і місце розгляду справи. Від державного реєстратора Комунального підприємства «Центр реєстраційних послуг» ОСОБА_1 05.03.2018 року до суду було подано клопотання про розгляд справи без його участі.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, суд прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.
Згідно технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1, власником 43/100 являється ОСОБА_4, власником 32/100 являється Білоцерківське ЖЄО (ЖЕК - 2), власником 1/4 являється ОСОБА_5
Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, серія та номер: 35323620 від 23.05.2017 державного реєстратора Комунального підприємства «Центр реєстраційних послуг» ОСОБА_1, зареєстровано право власності на 1/1 частки квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2А, що підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с. 8/

Разом з цим, з матеріалів справи не вбачається про наявність будь-яких рішень Білоцерківської міської ради щодо надання дозволу на відчуження комунального майна, а саме спірної квартири територіальної громади м. Біла Церква.

Крім того, ОСОБА_2 із заявою про приватизацію спірної квартири до служби приватизації житлового фонду не зверталась, що підтверджується листом служби приватизації житлового фонду №65 від 15.06.2017 року.

Згідно листа служби приватизації житлового фонду №63 від 13.06.2017 року, 32/10 частини квартири в будинку АДРЕСА_1 не приватизовано.

Згідно листа комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації №1276 від 16.06.2017 року, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за: ОСОБА_5 - 1/4 частина, ОСОБА_4 - 43/100 частини, Білоцерківське ЖЄО (ЖЕК - 2) - 32/100 частини. Також, конкретне користування вищевказаним житловим будинком в матеріалах архівної справи відсутнє. На вказаний об'єкт заведена інвентаризаційна справа, яка формується та ведеться виключно в єдиному екземплярі на кожний об'єкт нерухомого майна на час його існування, тому заведення інших інвентаризаційних справ на об'єкт нерухомого майна відповідно до чинного законодавства України, не допускається.

Доводи представника позивача стосовно того, що майно, яке належало територіальній громаді м. Біла Церква в особі Білоцерківської міської ради на праві комунальної власності, вибуло поза волею власника та у подальшому ним не схвалено, суд вважає доведеними, а здійснення 23.05.2017 року державним реєстратором Комунального підприємства «Центр реєстраційних послуг» ОСОБА_1 реєстрації права власності за особою на спірне майно, суд розцінює як порушення ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Якщо майно придбане у особи, яка не мала права відчужувати це майно, то таке майно підлягає поверненню із незаконного володіння.

Частиною 1 ст. 143 Конституції України передбачено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею, що встановлено ст.ст. 317, 319 ЦК України.

Частиною 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Згідно ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з

їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Правова позиція щодо можливості витребування нерухомого майна у добросовісного набувача в порядку ст. 388 ЦК України відображена у постанові Верховного Суду України від 18.01.2017 у справі № 6-2776цс16.

При вибутті майна поза волею власника право власності не набувається добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.02.2015 у справі № 6-1цс15.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд, керуючись принципом змагальності, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки майно, яке належало територіальній громаді м. Біла Церква, в особі Білоцерківської міської ради на праві комунальної власності вибуло поза волею власника. Оскільки Білоцерківська міська рада, як власник спірного об'єкта не надавало згоди на таке вибуття, тобто поза волею власника, тому слід витребувати майно у відповідача на користь власника - територіальної громади м. Біла Церква, в особі Білоцерківської міської ради.

Судом встановлено, що право власності на 1/1 частки квартири АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_2 за №20547060 та ОСОБА_3 за №20933949.

В п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійним правочином чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог і в частині скасування запису про державну реєстрацію права власності №20547060 та №20933949.

Стаття 16 ЦК України передбачає право особи звернутися до суду з вимогою про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 263-265, 273, 282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати незаконними дії державного реєстратора Комунального підприємства «Центр реєстраційних послуг» ОСОБА_1 щодо вчинення реєстрації речового права на квартиру АДРЕСА_1.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 35323620 від 23.05.2017 державного реєстратора Комунального підприємства «Центр реєстраційних послуг» ОСОБА_1, скасувати реєстрацію права власності за №20547060 та реєстрацію права власності №20933949.

Витребувати від ОСОБА_3 як добросовісного набувача на користь територіальної громади м. Біла Церква 32/100 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення до Апеляційного суду Київської області.

СуддяА. Ю. Цуранов