Справа №491/845/18
23 жовтня 2018 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого Желяскова О. О.
з участю секретря - Соловйова К.В.
з участю сторін по справі:
представника позивача - ОСОБА_3
представника органу опіки та піклування Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області - Платонова С.І.,
представника органу опіки та піклування Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області - Переман А.Г.
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в місті Ананьєві за правилами загальногоо позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав, треті особи, які не заявляють самостійних вимог орган опіки та піклування Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області та орган опіки та піклування Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області,
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що відповідач по справі є її колишнім чоловіком. Їх шлюб розірвано за рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 09 квітня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні.
Позивач вказує, що після припинення шлюбно-сімейних відносин з відповідачем по справі, останній приходив до дочки, приносив подарунки, спілкувався з нею. Проблеми в їх взаємовідносинах почалися наприкінці 2017 року, коли відповідач почав її переслідувати, приходив до неї на роботу, телефонував, влаштовував сварки, ображав грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, що змушувало позивача неодноразово звертатися до Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області. 26 січня 2018 року в присутності дочки, ОСОБА_6 влаштував конфлікт, в ході якого наніс позивачу та матері позивача тілесні ушкодження, при цьому відштовхнув свою дочку, яка зробила спробу зупинити батька. Ананьївським ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області за даним фактом відкрито кримінальне провадження.
ОСОБА_2 зазначає, що неправомірна поведінка ОСОБА_6 негативно впливає не тільки на неї, а в більшості на нервову систему дочки, яка останнім часом побоюється батька, хвилюється за позивача, адже пам'ятає факт застосування до неї насильства з боку відповідача. Вказана поведінка дочки змусила позивачку звернутися до психолога, яка внаслідок спілкування з ОСОБА_7 діагностувала її емоційно-психологічний стан, як високого рівня тривожності та рекомендувала забезпечити їй позитивний емоційний фон, корекційні заняття з психологом для зниження рівня тривожності.
Крім того зазначає, що відповідач на протязі останніх п'яти років свідомо ухиляється від виховання дочки, жодного разу не відвідував школу з метою дізнатися про її навчання. Лише одного разу відповідач з'явився до школи, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, для того, аби забрати подарований ним телефон, однак не знайшовши дочки в школі, на слідуючий день прийшов до них додому та забрав всі подарунки (ноутбук, велосипед, фотоапарат, телефон), подаровані дочці. Останні пів року відповідач з дочкою не бачився, не спілкувався, не цікавився її життям, жодного зв'язку з нею не підтримує, тому вважає, що є всі підстави для позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач в судовому засіданні, під час розгляду справи доводи позовної заяви підтримала в повному обсязі та зазначила, що не вважає відповідача батьком, оскільки за всі роки він жодним вчинком не проявив себе як батько, оскільки ввесь час ображав їх, вони тікали від нього. З моменту появи у них дитини, він зловживав алкогольними напоями, вживав наркотичні засоби, в результаті чого виникали сварки, вона з дочкою втікали з будинку. Однак поки був живий її батько, він захищав їх з дочкою, але три роки тому батько помер та все погіршилося. Відповідач спілкується з дитиною по телефону лише тоді, коли хоче образити позивача, говорить дочці, що забере її у матері, через що вона боїться батька. Також дитина бачить поведінку батька, який дозволяє собі прийти до школи в стані алкогольного сп'яніння, дочка при цьому тікала від нього, а позивача через це викликали до школи. Інколи давав дитині якісь кошти або продукти харчування, однак ніколи не цікавився освітою, здоров'ям, потребами дочки, навіть коли разом проживали. Аліменти відповідач ніколи не сплачував, він ніколи їх платити не буде, він завжди ухилявся від допомоги. Зазначає, що конфлікт не лише між ними, в нього втягнута і дочка, вона боїться батька. Вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача захистить дитину від спілкування з ним. Просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі, вважає, що дитина боїться батька, про вказані обставини навіть знають вчителі в школі.
Представник позивача, діюча на підставі ордеру (а.с.36), в судовому засіданні, під час розгляду справи доводи позовної заяви позивача підтримала в повному обсязі та зазначила, що відповідач вихованням дитини не займається, жодної допомоги не надає, не цікавиться її життям та здоров'ям, до школи не приходить, забрав у дитини телефон, який подарував раніше. Він постійно здійснює насилля психологічного характеру відносно позивачки та дочки, через що позивачка звернулася до психолога, яка підтвердила ту обставину, що дитина дійсно боїться батька. У січні 2018 року батько спричинив тілесні ушкодження матері та дитині. Вказує, що суду надано було характеристику на дитину, яка є позитивно, позитивною також є участь матері у вихованні дочки, однак батько не займається вихованням дочки, вчиняв спроби залякати дитину, в зв'язку з чим вона зверталася до вчителів. Під час бесіди дитини з психологом було з'ясовано, що через важкі відносини з батьком вона тривожна, побоюється його через те, що він спричинив матері та бабусі тілесні ушкодження. Також відносно відповідача відкрито кримінальне провадження за фактом спричинення тілесних ушкоджень позивачці та її матері. У 2017 році відповідач почав систематично переслідувати позивачку та ображати, через що позивачка неодноразово зверталася до органів поліції через дії відповідача адміністративного характеру, які були спрямовані відносно позивачки, в зв'язку з чим ОСОБА_6 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Зазначає, що відповідачу відомо про те, що на даний час вирішується питання щодо позбавлення його батьківських прав, однак жодного разу він в судове засідання не з'явився, що свідчить про те, що його дане питання не цікавить. На підставі викладеного просить задовольнити позовні вимоги позивачки в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_6, в судове засідання на розгляд справи не з'явився, причину неявки не повідомив, хоча сповіщався належним чином про день, час та місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому законом порядку місце проживання, що відповідає вимогам ст.ст.128, 130 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду (а.с.47,48,60).
Представник органу опіки та піклування Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області, діючий на підставі довіреності (а.с.38), в судовому засіданні, під час розгляду справи пояснив, що при підготовці висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача було проведено перевірку, зокрема було запрошено позивача та відповідача на бесіду до служби. Відповідач до служби у справах дітей не з'явився, хоча викликався повторно. Зазначає, що в подальшому він зустрівся з ОСОБА_6 та мав з ним бесіду, в ході якої останній повідомив про те, що питання позбавлення батьківських прав відносно дочки його не цікавить, участь в будь-яких розмовах він приймати не бажає. Вказує, що на початку вересня 2018 року ним було вручено матері відповідача - ОСОБА_8 запрошення для відповідача на засідання комісії, на якій буде вирішуватись питання щодо доцільності позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав відносно його дочки. При цьому поспілкувався з матір'ю та батьком відповідача, які повідомили, що відповідач нікуди з'являтися не буде та доводити також. На засіданні комісії дитина погодилась на те, що батько повинен бути позбавлений батьківських прав відносно неї, оскільки вона його боїться та він не приймає участі у її вихованні. При цьому дитина пояснила, що батько часто бив матір та бабусю, ображав її особисто. Комісія одностайно підтримала рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав відносно дочки, оскільки позивач хоче попередити погіршення емоційного стану дитини через спілкування з батьком. Разом з цим повідомив, що особисто спілкувався з ОСОБА_6, добре знає його теперішню співмешканку. Коли приїхали на місце, відповідач їм відчинив двері, та на його думку ОСОБА_6 перебував у стані наркотичного сп'яніння, оскільки його поведінка була агресивною, спрямованою проти учасників комісії. Це було вперше коли він з ОСОБА_6 познайомився. Вдруге він був адекватний, але спілкуватися не бажав. Чому ігнорує органи опіки та суд не може пояснити, однак вважає, що можливо відповідач звик, що йому все сходить з рук. Зазначає, що на комісії були люди, які добре знають відповідача, зокрема Іванова, яка повідомила про те, що була свідком того, як відповідач напідпитку у магазині «казка» погрожував відвідувачам та намагався з'ясувати стосунки з позивачкою. Через вказані обставини було викликано поліцію. До комісії також входила Бацеля, яка працювала в першій школі, яка повідомила, що колись навчала відповідача та розповіла про те, що батьки ним не займалися, він ріс бешкетливим, міг дозволити собі все, що завгодно, часто влаштовував бійки, був важковиховуваним, дитиною з девіантною поведінкою. Батьки впливу на нього жодного не мали. Тому, як педагог, висловила свою думку, яка полягала в тому, що відповідач, як батько нічого не може дати дитині в плані виховання, тому дитину потрібно ізолювати від батька. Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача підтримує, вважає, що у відповідача протиправна поведінка, яка суперечить нормам моралі, тому дочка повинна бути позбавлена впливу батька. Підтримує позовні вимоги позивача.
Представник органу опіки та піклування Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, діючий на підставі рішення «Про інформацію сільської територіальної виборчої комісії про підсумки по виборам сільського голови» №1 від 03 червня 2014 року (а.с.63), в судовому засіданні, під час розгляду справи пояснив, що відповідача особисто не знає, зі слів сусідів відомо, що відповідач дебошир та п'яниця. Нічого поганого про позивачку повідомити не може, вона є доброю людиною та господинею. Вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача по справі відносно дочки.
Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідач ОСОБА_6 в установлені ч.7 ст.178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про розгляд вказаної цивільної справи та необхідністю подання відзиву, в судове засідання на розгляд справи не з'явився, будучи повідомленим належним чином про день, час та місце розгляду справи, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представників третіх осіб, взявши до уваги неявку відповідача, заслухавши свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Неповнолітній свідок ОСОБА_7, яка давала пояснення в присутності представника органу опіки та піклування Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області, повідомила, що не хоче, щоб відповідач був її батьком, оскільки ображає її та маму, постійно погрожував їм, на неї постійно кричав, побив маму, погрожував, що прийде до школи. Зазначає, що ОСОБА_6 приїхав до них додому, позивачка почала її захищати, однак батько вдарив маму, вона впала, потім побив бабусю та вдарив її, вона також впала на землю, потім стояла на колінах та просила його це не робити. Вказує ,що батько їй постійно дзвонить і погрожує, тому не хоче такого батька. Також батько приходив до школи, кричав, а вчителі її ховали, оскільки дуже боїться батька. Повідомила, що відповідач ніколи з нею не спілкувався, як батько, ніколи від нього не чула гарних слів на свою адресу. Спочатку купував їй якісь речі: велосипед, камеру, ноутбук, але потім забрав, ніколи з навчанням не допомагав, а зараз вона від нього тікає, оскільки дуже боїться.
Свідок ОСОБА_9, яка є сусідкою позивачки, в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_7 неодноразово прибігала до неї додому, оскільки відповідач приїжджав до них, влаштовував сварки та дебош, побив позивачку та її матір. Зазначила, що деякий час працювала в школі, були такі випадки, коли ОСОБА_7 чекала на автобус, щоб доїхати додому, а ОСОБА_6 з'являвся до школи в нетверезому стані, шукав дочку, а ОСОБА_7 бігла до неї та просила заховати, оскільки дуже боялася батька. Дитина дуже налякана. Дочці не допомагає, ніколи не бачила, щоб з дочкою гуляв, всім займається позивачка. Колись відповідач купив ОСОБА_7 велосипед, однак через деякий час забрав. Нічого хорошого про відповідача сказати не може.
Свідок ОСОБА_10 яка є сусідкою позивачки, в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_7 росте в постійному страху, як тільки чує про батька чи бачить машину, схожу на батькову, біжить до сусідів, тікає та в неї істерика. Дитина боїться батька, оскільки він на очах у неї побив матір та бабусю, а вона навколішки просила його цього не робити. Також був випадок, коли ОСОБА_7 прибігла до неї, бо відповідач приїхав до них додому та погрожував порізати собі вени. Дитина постійно просить з нею посидіти, оскільки боїться, що в цей час приїде батько. Часто відповідач перебував в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, застосовував насилля, як до позивачки так і до дитини. Все, що дитині подарував через час забрав. Сторони по справі давно разом не проживають, приблизно років шість або сім, однак відповідач коли перебуває в стані алкогольного сп'яніння, згадує про дочку, приїжджає та влаштовує сварки.
У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи немає, та їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до копії паспорту ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка та зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с.6-8).
Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.9).
Відповідно до копії рішення Ананьївського районного суду Одеської області №2-176/2009 від 09 квітня 2009 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, зареєстрований шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2), Ананьївською Першою сільською радою Ананьївського району Одеської області по актовому запису від 18 червня 2005 року №04, розірвано (а.с.10).
Також з'ясовано, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та її дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживають в АДРЕСА_1, про що свідчить довідка про склад сім'ї №1121, видана 14 травня 2018 року Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області (а.с.11).
Відповідно до характеристики №421, виданої 14 травня 2018 року Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області, ОСОБА_2 являється постійною жителькою Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області. За 2017-2018 роки до адміністративної комісії не притягувалася, компрометуючі матеріали не надходили. Проживають з дитиною ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у будинку батьків. Серед жителів села характеризується з позитивної сторони (а.с.12).
З протоколу індивідуальної консультації ОСОБА_7 практичним психологом ОСОБА_11, складеного 15 травня 2018 року, вбачається, що під час бесіди ОСОБА_7 розповіла, що мати з батьком розлучені, а вона проживає з мамою. Дитина, під час розмови, поводила себе стривожено, особливо, коли мова зайшла про батька та їх стосунки з ним. З слів дитини, теперішня поведінка батька її залякує, так як він підіймав руку на маму та бабусю, а їй надокучає дзвінками та бесідами про маму. Дитина поскаржилася, що їй сняться погані сни про батька. З розмови дитини помітно, як вона, у свій дитячий вік, по дорослому хвилюється за маму, боїться, щоб батько не спричинив їй кривди. Дитина також повідомила, що їй подобається проживання з мамою, а про батька говорить лише те, щоб він їх з мамою не тривожив. Психологом також відмічено, що ОСОБА_7 ввічлива, доброзичлива дитина, в школі навчається добре, має друзів в класному колективі. Для подолання високого рівня тривожності дитині необхідний спокій, позитивний емоційний фон. Рекомендуються корекційні зайняття з психологом для зниження рівня тривожності (а.с.13).
З характеристики №260, виданої 23 травня 2018 року Ананьївським навчально-виховним комплексом «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - гімназія - дошкільний навчальний заклад» Ананьївської районної ради Одеської області, вбачається, що ОСОБА_7 навчається в Ананьївському НВК «Загальноосвтня школа І-ІІІ ступенів-гімназія - ДНЗ» з 01 вересня 2012 року. Протягом вказаного періоду навчання виявила високий та достатній рівень оволодіння навчальним матеріалом. З відповідальністю відноситься до виконання навчально-громадських завдань. Ініціативна, бере активну участь у класних та шкільних культурно-масових заходах. Дисциплінована, прислухається до зауважень, порад вчителів. Ввічлива, спокійної вдачі, чуйна, уважна. У стосунках із товаришами і друзями тактовна, неконфліктна. Користується повагою та авторитетом серед однокласників. З повагою відноситься до старших. Має почуття власної гідності. У вихованні ОСОБА_7 бере участь тільки мама - ОСОБА_2, яка постійно піклується про дочку, відвідує регулярно батьківські збори, цікавиться успіхами дитини в навчанні та життям школи. Дівчинка забезпечена всім необхідним шкільним приладдям. Дар'я з любов'ю та повагою відноситься до матері та бабусі, тепло відгукується про них. Батько, ОСОБА_6, вихованням дочки не займається, жодного разу не відвідував школу з метою дізнатися про її навчання та виховання. Були випадки, коли батько, зі слів дівчинки, залякував її, погрожував забрати від матері, через що, перелякана ОСОБА_7 змушена була шукати захисту у вчителів (а.с.14).
Згідно довідки №468, виданої 10 липня 2018 року Ананьївською Першою сільською радою Ананьївського району Одеської області, ОСОБА_6 на території сільської ради зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, але за місцем реєстрації не проживає (а.с.18).
Відповідно до повідомлення Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області №46/1-3697 від 03 вересня 2018 року, починаючи з 2013 року ОСОБА_6 притягувався п'ять разів до адміністративної відповідальності Ананьївським ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області: 04 квітня 2013 року за ст.173-2 ч.1 КУпАП - вчинення домашнього насильства; 18 листопада 2013 року за ст.173 КУпАП - дрібне хуліганство; 23 квітня 2014 року за ст.178 ч.1 КУпАП - розпивання пива, алкогольних напоїв в громадських місцях; 14 лютого 2015 року за ст.173 КУпАП - дрібне хуліганство; 24 липня 2018 року за ст.173 КУпАП - дрібне хуліганство (а.с.32).
З висновку органу опіки та піклування Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області №01-36/1783 від 11 вересня 2018 року, вбачається доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_6 по відношенню до його малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.43-46).
Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно ст. 19 Конвенції про права дитини держави - учасниці зобов'язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.
Згідно ст.150 СК України, Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Відповідно до ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно ст.164 ч.1 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я, без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Згідно зі ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ч.1 ст.166 СК України, Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.
Згідно з п. 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що поведінка та аморальний спосіб життя відповідача з негативного боку характеризує його, як батька та показує його негативне ставлення до своїх прямих батьківських обов'язків щодо виховання та утримання своєї неповнолітньої дочки, яка в свою чергу висловила свою думку в судовому засіданні та вважає, що такий батько їй не потрібен, так як вона його боїться, а його поведінка її лякає.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог у частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно дочки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки відповідач не цікавився долею дочки та здоров'ям, матеріальної допомоги не надає, своєю протиправною поведінкою, яка суперечить моральним засадам суспільства, лякає дочку.
Вирішуючи питання щодо витрат по справі, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України, однак враховуючи бажання позивача, оскільки в позовній заяві відсутня вимога щодо стягнення з відповідача суми сплаченого судового збору, тому суд вважає за можливе залишити їх за нею.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд-
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав, треті особи, які не заявляють самостійних вимог орган опіки та піклування Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області та орган опіки та піклування Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області - задовольнити в повному обсязі.
Позбавити ОСОБА_6, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, батьківських прав відносно дочки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.Ананьїв Четверта дільниця, Ананьївського району Одеської області, народження якої зареєстровано Ананьївською Першою сільською радою Ананьївського району, Одеської області, актовий запис №12.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 30 жовтня 2018 року.

Суддя: О. О. Желясков

Рішення набуло законної сили "___" _______________20____ року