"19" жовтня 2018 р. Справа № 2-68/05
У Х В А Л А

Іменем України

19 жовтня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В.,

позивача ОСОБА_1,

представник позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 третя особа СТ «Надія» садівницького масиву «Дніпро», Вишгородський районний відділ земельних ресурсів про визнання державного акту недійсним та усунення перешкод у користуванні садовим будинком,

В С Т А Н О В И В:

Рішення Вишгородського районного суду київської області від 8 серпня 2005 року позов задоволено, визнано частково недійсним державний акт на право приватної власності на землю ви жданий на ОСОБА_6 в розмірі 0,025га та зобовязано ОСОБА_1 не чинити перешкоди у користуванні садовим будинком в с. Осещина в СТ «Надія» садового масиву «Дніпро» будинок № 70, Вишгородського району Київської області ОСОБА_5 і знести огорожу і відкрити проїзд на землі загального користування.

У травні 2018 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку статті 271 ЦПК України про розяснення рішення суду, оскільки на даний час рішення не виконано у звязку із неоднозначностю тлумачення резолютивної його частини, а саме: який державний акт, виданий на ім'я ОСОБА_6, скасований зазначеним рішенням суду, які саме перешкоди в користуванні садовим будинком ОСОБА_5 має усунути ОСОБА_1, яку саме огорожу має знести ОСОБА_1, зазначивши місце знаходження цієї огорожі. Місце знаходження земель загального користування, на які ОСОБА_1 має відкрити проїзд, а також розяснити, звідки саме має бути цей проїзд відкритий.

Заявниця та її представник у судовому засіданні підтримали подану заяву з підстав, що викладені в ній та просили задовольнити шляхом розяснення рішення суду.

Представник відповідача не заперечував у задоволенні заяви.

У судовому представник третьої особи підтримав позицію заявника поро розяснення рішення суду.

Заслухавши представників сторін та позивача, дослідивши матеріали справи та доводи заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Системний аналіз змісту зазначеної норми права свідчить про те, що розясненню підлягають рішення суду ухвалені по суті позовних вимог.

При цьому, суд, відповідно до частини 1 статті 271 ЦПК України, позбавлений можливості під час розяснення рішення суду змінювати його зміст.

Дана норма передбачає підстави для розяснення судового рішення у судовому засіданні та визначає, що таке розяснення, за своєю суттю, є одним із способів усунення недоліків судового рішення, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Суд звертає увагу, що роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли недотримані вимоги ясності, визначеності такого рішення суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про розяснення судового рішення.

Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», розяснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо практично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

Як вбачається із заявлених позовних вимог та з резолютивної частини вищезазначеної рішення Вишгородського районного суду Київської області від 08 серпня 2005 року, воно викладена чітко та зрозуміло, ухвалено в межах заявлених позивачем позовних вимог.

Тобто, труднощі у заявника викликає не розуміння рішення, а порядок його виконання, тому підстави для задоволення заяви про розясненням рішення суду в порядку статті 271 ЦПК України відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 271, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя О.Д. Рудюк