"20" вересня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді Астахової О.О.,
при секретарі: Тіскіні А.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулась до суду із позовом про визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1
Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10.12.1999 року їй належить квартира АДРЕСА_1.
На даний час в квартирі зареєстровані дві особи: позивач та ОСОБА_2 відповідач по справі.
Відповідач ОСОБА_2 більш як п'ять років не проживає у спірній квартирі, витрати по квартирній платі і комунальних послугах не сплачує, квартирою не цікавиться, але при цьому з реєстраційного обліку не знімається, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду.
У судове засідання сторони не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Від представника позивача ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, зі змісту якої убачається, що позивач підтримує у повному обсязі позовні вимоги та виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач про причини неявки суд не повідомила, документів, що підтверджують поважність причин її відсутності, клопотань про відкладення розгляду справи, заяв з проханням проводити розгляд справи у її відсутність, або відзиву на позов суду не надано.
Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 10 грудня 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Барановою Т.І., квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с. 6-7).
Відповідно до довідки форми № 16 виданої Житлово-будівельним кооперативом «Дніпро», в квартирі АДРЕСА_1 з 2000 року зареєстровані позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 (а.с. 8-9).
Згідно заяви ОСОБА_2 про зняття з реєстрації місця проживання, поданої 17 березня 2018 року компетентним органам та посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванченко О.Л., відповідач просить зняти з реєстрації її місце проживання у АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що вона постійно проживає та має реєстрацію місця проживання на території Канади (а.с. 31)
За даними актів від 23 листопада 2017 року та від 08 лютого 2018 року, затверджених головою правління ЖБК «Дніпро», ОСОБА_2 з лютого 2014 року у квартирі АДРЕСА_1 не проживає та її особистих речей не виявлено (а.с. 28, 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи позивача знаходять своє підтвердження матеріалами справи і відповідач ОСОБА_2 не проживає у АДРЕСА_1 понад один рік.
Оскільки відповідачем не надано доказів поважності причин її відсутності у вказаній квартирі понад один рік, або чинення перешкод у користуванні житлом, інших домовленостей між сторонами на користування відповідачем цим житлом у разі її відсутності понад один рік судом не встановлено, відповідачем до нотаріуса подано заяву, зі змісту якої убачається, що вона не заперечує проти зняття її з реєстраційного обліку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 640,00 грн. сплачений позивачем за подання позову до суду підлягає стягненню з відповідача на її користь.
Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 141, 206, 258-259, 265, 268, 280-281, 284, 289, 352-355 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити рішення суду до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя : О.О. Астахова