Справа № 544/1257/18
Пров. № 2/544/536/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 жовтня 2018 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі

головуючого - судді Сайко О.О.,

за участю секретаря Костенко Т.В.,

провівши підготовче судове засідання, в залі суду м. Пирятин, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13 лютого 1999 року. За час перебування з відповідачем у шлюбі у них 04 квітня 2001 року народився син ОСОБА_3. З січня 2018 року вони з відповідачем разом не проживають. ОСОБА_1 вказує, що на даний час проживає окремо в с. Леляки Пирятинського району, де й працює. Причиною розпаду сімї є різниця характерів, відсутність між подружжям взаєморозуміння, довіря і поваги. Вказує, що причини, які спонукають розірвати шлюб є обґрунтованими і подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Спору про поділ майна немає. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_1 на своїх вимогах наполягає, просить суд шлюб розірвати, судові витрат з відповідача не стягувати та розглядати справу у його відсутність в підготовчому судовому засіданні, про що надав суду письмову заяву.

Відповідач ОСОБА_2 просить суд розглядати справу без її участі. Позов визнає у повному обсязі та просить його задовольнити в підготовчому судовому засіданні, про що надала суду відповідну заяву.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.02.1999 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження (а.с.11).

Від спільного проживання мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Сторони однією сім'єю не проживають, миритися не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли.

Відповідно до ст. 56 СК кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Як передбачено приписами ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Спільне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння та поваги, що призвело до припинення шлюбних відносин.

За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним.

Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Відповідач про відновлення дошлюбного прізвища не заявила, тому після розірвання шлюбу має право надалі іменуватися прізвищем, отриманим після реєстрації шлюбу з позивачем.

Керуючись ст. ст.2-13, 81, 259, 263-265, 352 ЦПК України, ст. 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Горбанівська) ОСОБА_4 у відділі реєстрації актів громадянського стану Пирятинського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 12.

Дошлюбне прізвище відповідача ОСОБА_2 не відновлювати.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - О.О.Сайко