Справа № 202/4166/18
Провадження № 2-о/202/137/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 серпня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Зосименко С.Г.

за участю секретаря - Гулієва М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Індустріальний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту смерті, яку потім уточнював.

В обґрунтування уточненої заяви зазначив, що він являється онуком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Торезі Донецької області, що входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Оскільки будь-які органи, їх посадові та службові особи на цій території та їх діяльність є незаконними, Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану було відмовлено у державній реєстрації смерті, у зв'язку з чим він позбавлений можливості в установленому порядку здійснити державну реєстрацію смерті його бабусі та отримати свідоцтво про її смерть. У зв'язку з наведеним, заявник просить встановити факт смерті його бабусі - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Ханженкове, Макіївського району Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Торезі (м. Чистякове) Донецької області, Україна.

У судове засідання заявник не з'явився. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник Індустріального районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду подали заяву, в якій просять провести слухання справи без участі представника заінтересованої особи та винести рішення на розсуд суду.

У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно із свідоцтвом про народження заявника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, серії НОМЕР_3 його батьками являються ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 мати заявника являється рідною донькою ОСОБА_5.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Торезі Донецької області.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_3 заявником надано лікарське свідоцтво про смерть № 33 від 10 березня 2018 року, яке видане Амбулаторією № 5 Медико-санітарної допомоги м. Тореза, та свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 10 березня 2018 року, виданого Торезьким міським відділом ЗАЦС Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки.

Листом Індустріального районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 18 липня 2018 року заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті бабусі з підстави пред'явлення ним для підтвердження факту смерті ОСОБА_3 документу, виданого на окупованій території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

На підставі наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області та Донецької області.

Так, м. Торез (м. Чистякове) Донецької області включено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року за № 1085-р.

Вирішуючи питання щодо оцінки доказів у справі, суд застосовує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства є джерелом права, зокрема рішення у справах "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey", "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia", де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті бабусі для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд бере до уваги та надає оцінку у сукупності з іншими доказами у справі документам, що видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову Органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Отже, враховуючи, що для проведення державної реєстрації смерті на території України є об'єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадянина України, яким є заявник, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Ханженкове, Макіївського району Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Торезі (м. Чистякове) Донецької області, Україна.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, ст. ст. 11, 15, 31, 61, 234, 235, 256-258, 293, 315, 317 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2), заінтересована особа: Індустріальний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 14, ), про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Ханженкове, Макіївського району Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Торезі (м. Чистякове) Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя С.Г. Зосименко