Справа № 355/80/18
Провадження № 2/355/178/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Литвиненко О.Л.

секретаря Лунгул Т.А.

за участю представника позивачки по первісному позову

та представника відповідачки по зустрічному позову ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Баришівка Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житлом та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення.

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з первісним позовом про позбавлення права користування житлом, мотивуючи його тим, що згідно договору дарування квартири від 15.08.2015 року позивачка є власником квартири по АДРЕСА_1. Крім членів сім'ї в даній квартирі зареєстрований , не проживає понад рік колишній зять ОСОБА_3. Відповідач тривалий час у квартирі не проживає, був вселений в неї як член колишнього власника квартири та відмовляється добровільно знятись з реєстраційного обліку, тим самим чинить перешкоди позивачці в користуванні квартирою. В заявленому позові просить суд позбавити ОСОБА_3 права користування квартирою , що знаходиться по АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з квітня 1999 року він проживав в незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 27.05.2013 року за спільні кошти придбано квартиру по АДРЕСА_1. Вказану квартиру оформлено на ОСОБА_5. 29.04.2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб. В 2015 року із за різних поглядів на життя шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишився проживати у придбаній квартирі, оскільки іншого не мав і немає. 23.03.2017 року прийшовши додому він намагався відкрити замок вхідних дверей до квартири ключем, однак вони не відкривались і колишня дружина повідомила про те, що в даній квартирі він більше не проживає. ОСОБА_3 вселився у спірну квартиру у встановленому законом порядку , зареєстрований в ній та на даний час не проживає із-за перешкод, які чинить відповідачка по зустрічному позову. Провомірність вселення до спірної квартири ніким не оспорюється. В заявленому зустрічному позові просить суд усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_3 квартирою по АДРЕСА_1 щляхом його вселення до даної квартири.

Представник позивачки по первісному позову та представник відповідачки по зустрічному позову ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлений первісний позов в повному обсязі , зустрічний позов не визнала та пояснила суду, що згідно договору дарування квартири від 15.08.2015 року позивачка ОСОБА_2 є власником квартири по АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстрований колишній зять ОСОБА_3. 20.10.2015 року шлюб між дочкою позивачки та ОСОБА_3 розірвано. Відповідач ОСОБА_3 з жовтня 2015 року у вказаній квартир і не проживає. Позивачка як новий власник квартири звернулась до суду з даним позовом про позбавлення ОСОБА_3 права користування квартирою. Щодо зустрічного позову, то ОСОБА_3 не надано жодного доказу, що ОСОБА_2 чинить йому перешкоди в користуванні власністю. Просила суд задовольнити первісний позов, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Відповідач по первісному позову та позивач по зустрічному позову ОСОБА_3 в судовому засіданні первісний позов не визнав та підтримав поданий ним зустрічний позов. Пояснив суду, що він перебував у шлюбі із дочкою позивачки - ОСОБА_5 Квартира по АДРЕСА_1 була куплена за спільні кошти, але оформлена на колишню дружину. В 2015 році шлюб між нами розірвано. Йому не було відомо, що 15.08.2015 року позивачці подаровано дану квартиру. З 2015 року в квартирі не проживає, оскільки ОСОБА_6 чинить йому перешкоди в користуванні квартирою та не дає можливості вселитись в неї. Просив суд відмовити в задоволені первісного позову та задовольнити зустрічний позов.

Відповідач по зустрічному позову ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилась, про день та місце розгляду справи увідомлена своєчасно та належним чином. До суду від ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги не визнає, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність відповідачки по зустрічному позову по справі.

Заслухавши пояснення представника позивачки по первісному позову та представника відповідачки по зустрічному позову, відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений первісний позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі, а зустрічний позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 15.07.2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір дарування квартири, посвідчений державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори Малиновською Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 1-2187, відповідно до якого ОСОБА_4 добровільно передала у власність обдарованій ОСОБА_2 безоплатно квартиру по АДРЕСА_1. Вказаний договір не відмінений, не скасований та правомірність його укладення не оспорюється. Квартира належала дарувальнику ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу , посвідченого приватним нотаріусом Баришівського РНО Шемчук М.Ф. 27.05.2003 року за № 2100 зареєстрованого в Баришівському БТІ 27.06.2003 року за № 1690 і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.08.2015 року.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 42326672 від 15.08.2015 року ОСОБА_2 є власником квартири по АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_9 та ОСОБА_3, що підтверджується довідкою ЖЕК виконавчого комітету Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області № 401 від 20.12.2017 року. Відповідач по первісному позову та позивач по зустрічному позову ОСОБА_3 зареєстрований у вказаній квартирі з 19.11.2010 року.

29.04.2006 року укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_3), який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області (актовий запис №34).

20.10.2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції у Київській області складено відповідний актовий запис № 17.

Встановлені вище судом обставини сторонами не оспорюються.

Судом встановлено, що колишня власниця квартири по АДРЕСА_1 - ОСОБА_4 та відповідач по первісному позову та позивач по зустрічному позову ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.04.2006 року по 20.10.2015 року. Вказана квартира належала ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу , посвідченого 27.05.2003 року приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу Шемчук М.Ф. за № 2100 зареєстрованого в Баришівському БТІ 27.06.2003 року за № 1690. Отже, вказана квартира набута у власність ОСОБА_4 до укладення шлюбу з ОСОБА_3. Суду не надано доказів на підтвердження доводів ОСОБА_3 про те, що з квітня 1999 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживали однією сім'ю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та квартиру придбано за спільні кошти ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що є сусідом ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Відповідач по первісному позову ОСОБА_3 є колишнім чоловіком ОСОБА_4 та проживає в квартирі по АДРЕСА_1 з 2015 року. Був свідком складання акту обстеження фактичного проживання осіб та підтвердив викладені в ньому факти.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила суду ОСОБА_3 три роки не проживає в квартирі по АДРЕСА_1. Вона неодноразово заходила до квартири, то ОСОБА_3 не була та були відсутні його речі. ОСОБА_4 говорила, що у колишнього чоловіка інша жінка і він проживає у неї.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що є сусідкою ОСОБА_4. Остання переїхала до квартири як колишня жінка ОСОБА_5. Тоді в її житті з'явився ОСОБА_3. Спочатку вони проживали нормально, потім почалися сварки між ними. З осені 2015 року ОСОБА_3 у квартирі по АДРЕСА_1 не проживає.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час

Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Позивачка ОСОБА_2 15.08.2015 року набула у власність квартиру по АДРЕСА_1.

Відповідач по первісному позову ОСОБА_3 не є членом сім'ї позивачки та не має право проживати у спірній квартирі, оскільки за відсутності родинних відносин з позивачкою він міг стати членом її сім'ї лише у результаті постійного проживання та ведення із нею спільного господарства, проте позивачка не проживала у зазначеному вище квартирі. Суд врахувавує, що право користуватися житлом для членів сім'ї власника може виникати та існувати лише за умови, якщо особа, членами сім'ї якої вони є, сама володіє правом власності на житло. Право власності дружини відповідача по первісному позову ОСОБА_4 припинилось в зв'язку з укладенням 15.07.2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 договору дарування квартири, посвідчений державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори Малиновською Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 1-2187.

Згідно актів обстеження фактичного проживання осіб фактично на момент обстеження за адресою по АДРЕСА_1 проживаються ОСОБА_4 та ОСОБА_9, ОСОБА_3 з 20.10.2015 року не проживає.

Крім того, ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив, що з осені 2015 року не проживає в квартирі . по АДРЕСА_1.

Оцінюючи дослідженні докази, покази свідків , суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 без поважних причин не проживає з жовтня 2015 року , іншої ніякої домовленість між ним та позивачкою не встановлено, ОСОБА_13 не проживає, але зареєстрований по АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2.

Отже, відповідач по первісному позову ОСОБА_3 фактично не проживає за місцем своєї реєстрації по АДРЕСА_1, чим обмежує право позивачки ОСОБА_2 на власність та вільне розпорядження нею.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_3 права користування квартирою , що знаходиться по АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення, оскільки вважає , що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 чинять йому перешкоди в користуванні квартирою.

На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем ОСОБА_3 не надано жодного доказа про те, що відповідачка ОСОБА_2 чинить перешкоди у його користуванні і не допускає його до квартири та про необхідність його вселення у спірну квартиру. В судовому засіданні позивач по зустрічному позову ОСОБА_3 при дачі показів не зазначив про наявність таких перешкод зі сторони відповідачки ОСОБА_2 та необхідність його вселення у квартиру.

На підтвердження заявлених позовних вимог ОСОБА_14 надано копію пояснень ОСОБА_3 від 23.03.2017 року надані ДОП Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП В Київській області та копію висновку Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП В Київській області від 23.03.2017 року, згідно яких ОСОБА_3 повідомив 23.03.2017 року про те, що його колишня дружина ОСОБА_4 безпідставно змінила замки в квартирі. По даному факту проводилась перевірка та прийнято рішення про відсутність будь-якого кримінального чи адміністративного правопорушення та рекомендовано ОСОБА_3 звернутись до суду в цивільному порядку. Зазначені обставини свідчать про звернення до поліції по питанню конфліктів з колишньою дружиною ОСОБА_4, яка не є власником спірної квартири. Вказані документи не підтверджують наявність зі сторони відповідачки ОСОБА_2 перешкод для позивача ОСОБА_3 у користуванні квартирою і проживання в ній.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відсутні будь-які підстави для задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення.

Встановлені судом обставини підтверджуються:

-копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_3) серії НОМЕР_1 від 29.04.2006 року;

-копією свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_15, серії НОМЕР_2 від 20.10.2015 року;

-копією договору дарування квартири, укладеного 15.07.2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідченого державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори Малиновською Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1-2187, відповідно до якого ОСОБА_4 добровільно передала у власність обдарованій ОСОБА_2 безоплатно квартиру по АДРЕСА_1;

-витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 42326672 від 15.08.2015 року згідно якого ОСОБА_2 є власником квартири по АДРЕСА_1;

-довідкою ЖЕК виконавчого комітету Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області № 401 від 20.12.2017 року про те, що квартирі по АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_9 та ОСОБА_3;

-актом обстеження фактичного проживання осіб від 27.02.2017 року, згідно якого фактично на момент обстеження за адресою по АДРЕСА_1 проживаються ОСОБА_4 та ОСОБА_9;

-актом обстеження фактичного проживання осіб від 20.07.2017 року, згідно якого фактично на момент обстеження за адресою по АДРЕСА_1 проживаються ОСОБА_4 та ОСОБА_9, ОСОБА_3 з 20.10.2015 року не проживає;

-актом обстеження фактичного проживання осіб від 07.11.2017 року, згідно якого фактично на момент обстеження за адресою по АДРЕСА_1 проживаються ОСОБА_4 та ОСОБА_9, ОСОБА_3 з 20.10.2015 року не проживає;

-актом обстеження фактичного проживання осіб від 17.11.2016 року, згідно якого фактично на момент обстеження за адресою по АДРЕСА_1 проживаються ОСОБА_4 та ОСОБА_9;

-копію пояснень ОСОБА_3 від 23.03.2017 року, наданих ДОП Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП В Київській області;

-копію висновку Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП В Київській області від 23.03.2017 року, згідно яких ОСОБА_3 повідомив 23.03.2017 року про те, що його колишня дружина ОСОБА_4 безпідставно змінила замки в квартирі. По даному факту проводилась перевірка та прийнято рішення про відсутність будь-якого кримінального чи адміністративного правопорушення та рекомендовано ОСОБА_3 звернутись до суду в цивільному порядку.

-іншими матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 19, 76, 81, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 317, 328, 391 ЦК України, ст. 156 ЖК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Задовольнити первісний позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житлом в повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 права користування квартирою , що знаходиться по АДРЕСА_1.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 26.09.2018.

Суддя Баришівського

районного суду О. Л. Литвиненко