Провадження № 2-зз/712/32/18
Справа № 712/8483/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ТІТОВА О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ШПИЛЬОВОГО ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження. На даний час він має зарплатний картковий рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», на який державний виконавець Шевченківського РВ ДВС м. Києва наклав арешт. Вважає, що вказаний арешт державний виконавець наклав незаконно, всупереч нормам Закону України «Про виконавче провадження». Тому просить забезпечити позов шляхом часткового скасування Постанови державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 про арешт коштів боржника по виконавчому провадженню № 50532526 від 25 червня 2018, знявши арешт з зарплатного рахунку ОСОБА_2, який відкритий в АТ «ОСОБА_3 Аваль», картковий рахунок № НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, дослідивши подану заяву, вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову, зокрема, повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об'єкта спору до вирішення справи в суді.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових Інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом встановлено, що в провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси знаходиться цивільна справа за скаргою ОСОБА_2, субєкт оскарження: Державний виконавець Шевченківського Відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві ОСОБА_4, зацікавлена особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»на дії державного виконавця.

В межах розгляду даної скарги ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом часткового скасування Постанови державного виконавця про арешт коштів боржника.

Відповідно до п.15 постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року, відповідно до якого, при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

За таких обставин, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст..151-153, 208-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволені заяви ШПИЛЬОВОГО ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом пятнадцятиднів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: