Справа № 183/6605/17
№ 2/183/1222/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пономаренко О.О.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_2 районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на обєкт нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

21 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4,210 га, кадастровий номер :02:009:0386, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миколаївської сільської ради, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 16 лютого 2017 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 16 лютого 2017 року помер її дід ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку, яка знаходиться на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, площею 4,210 га, кадастровий номер :02:009:0386, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акту.

Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у звязку з тим, що оригінал правовстановлюючого документа Державний акт на право власності на земельну ділянку у позивача відсутній, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Отримати дублікат правовстановлюючого документу на даний час не можливо, що позбавляє позивача можливості належним чином оформити свої спадкові права, тому звернулася до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою суду від 22 грудня 2018 року відкрито провадження у справі. За результатами підготовчого провадження відповідною ухвалою суду справу призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала.

Представник відповідача Миколаївської сільської ради відзиву на позов не подав,в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву у якій просив розглянути справу без його участі, згідно з чинним законодавством.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Суду подано копію Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ДП № 095885, у відповідності до якого ОСОБА_3, на підставі рішення 7 сесії 23 скликання Миколаївської сільської ради № 1-7/21 від 27 липня 1999 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,210 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради, з цільовим призначенням земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 110314 (а.с.9).

За життя, ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений 05.10.2016 року ОСОБА_4 секретарем виконкому Миколаївської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №750, яким зробив таке заповідальне розпорядження: все його майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те що про закону буде належати йому на день смерті заповів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_3 помер 16 лютого 2017 року, про що свідчить свідоцтво про його смерть (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2 районною державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу за номером 97/2017, матеріали якої свідчать, що ОСОБА_1 06.04.2017 року у встановленому законом порядку прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контору відповідну заяву. Даних про інших спадкоємців суду не представлено.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на певне нерухоме майно після смерті ОСОБА_3, посвідчене 20 листопада 2017 року державним нотаріусом ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 Однак, цим же нотаріусом позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,210 га, кадастровий номер :02:009:0386, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миколаївської сільської ради, у звязку з відсутністю оригіналу документу, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкову земельну ділянку (а.с. 10).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, або якщо це право не визнається іншою особою.

Відповідно до пункту 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності реєстрації таких прав, відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що спадкодавець ОСОБА_3 на законних підставах набув право власності на земельну ділянку площею 4,210 га, кадастровий номер :02:009:0386, з цільовим призначенням земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, про що свідчить довідка Відділу у ОСОБА_2 районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 02.11.2017 року, яка також міститься в матеріалах спадкової справи.

Встановлені обставини щодо втрати оригіналу правовстановлюючого документу, реквізити якого співпадають і в наданій копії державного акту і у довідці Відділу у ОСОБА_2 районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, не припинили право власності спадкодавця на земельну ділянку, однак через відсутність у позивача оригіналу державного акту, що є документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку померлого ОСОБА_3, державний нотаріус ОСОБА_2 районної нотаріальної контори ОСОБА_5 правомірно прийняла рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії, і тому позивач позбавлена можливості оформити спадкове майно.

Між тим, у відповідності до ст.392 ЦК України у разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Аналізуючи викладе, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та має бути задоволений, оскільки ОСОБА_3 за життя на законних підставах набув право власності на земельну ділянку, а тому до позивача, відповідно до ст.1216 ЦК України, перейшло таке ж право власності, у повному обсязі, яке набув спадкодавець.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1268, 392 ЦК України, ст . 4,12,76,81,89,263, 265, 280 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_2 районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на обєкт нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 4,210 га, кадастровий номер :02:009:0386, з цільовим призначенням земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миколаївської сільської ради, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 16 лютого 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сорока О.В.