Справа № 739/1237/18
Номер провадження 2-о/739/87/18
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2018 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області
у складі: головуючої судді Кочура О.О.,
за участі: секретаря- Худорба Р.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, поданою представником заявника ОСОБА_2, заінтересована особа Воробївська сільська рада Новгород-Сіверського району Чернігівської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1, діючи через свого представника ОСОБА_2,звернулася до суду із заявою про встановлення факту його постійного проживання з матірю ОСОБА_3, яка померла 06.05.2006 року. Свою заяву мотивує тим, що на день смерті матері вони проживали разом у ІНФОРМАЦІЯ_1. Але в звязку із тим, що він змінив паспорт у 2008 році відмітка про реєстрацію, також була зроблена у 2008 року. В свою чергу ця обставина призвела до того, що нотаріус не вбачає за можливе прийняти заяву про прийняття спадщини, через відсутність у паспорті реєстрації на 2006 р. Встановлення вказаного факту, який він не може підтвердити у позасудовому порядку, необхідне йому для оформлення спадщини своєї матері.
У судове засідання заявник та його представник не зявилися, при цьому заявник подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що заявлені вимоги підтримують та просять задовольнити в повному обсязі.
Заінтересована особа Воробївська сільська рада до суду не зявилася, при цьому подала заяву про розгляд справи без участі їх представника, зі змісту заяви вбачається, що проти задоволення заявлених вимог Ворбївська сільська рада не заперечує.
У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено, 06.05.2006 року в с.Воробївка Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла ОСОБА_3 (а.с. 7).
Заявник є сином ОСОБА_3, що підтверджується копіює свідоцтва про його народження серії VII-УР №1076281 від 01.08.1966 р. (а.с. 9). Згідно паспорта ОСОБА_1, виданого 31.10.2008 року Новгород-Сіверським РВ УМВС України в Чернігівської області з 08.12.2016 року він зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5-6).
З довідки №299 від 06.06.2018 року Воробївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно погосподарських книг сільської ради, постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з своєю матірю ОСОБА_3, по день її смерті 06.05.2006 року (а.с. 9).
Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
З досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що заявник фактично постійно проживав разом зі своєю матірю ОСОБА_3 в с.Воробївка, Новгород-Сіверського району Чернігівської області на день її смерті. Той факт, що відсутні відомості про зареєстроване місце проживання заявника жодним чином не спростовує вказаних висновків, оскільки реєстрація місця проживання або її відсутність не позбавляє особу права вільно обирати місце проживання на території України.
Частиною другою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Враховуючи те, що заявник є сином ОСОБА_3 і згідно статті 1261 ЦК України її спадкоємцем за законом першої черги, то встановлення факту постійного проживання заявника з матірю на день смерті останньої має важливе значення для заявника, оскільки підтвердить факт прийняття ним спадщини своєї матері, тобто від встановлення зазначеного факту залежить виникнення у заявника відповідних майнових прав.
За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення повністю.
На підставі викладеного, керуючись статтями 1261, 1268 Цивільного кодексу України, статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», статтями ст.ст. 263-268, 273, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд-
Заяву ОСОБА_1, подану представником заявника ОСОБА_2, заінтересована особа Воробївська сільська рада Новгород-Сіверського району Чернігівської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити повністю.
Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, постійно проживав разом зі своєю померлою матірю ОСОБА_3, за адресою: с. Воробївка, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, яка померла 06.05.2006 року, на день її смерті. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О.О.Кочура