АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1603/18Головуючий по 1 інстанції Коваль А.Б.
Категорія: 27 Доповідач в апеляційній інстанції Сіренко Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року

м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

Василенко Л.І., Вініченка Б.Б., Сіренка Ю.В.,

секретар: Попова М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_5,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресурс Центр-М»,

особа, яка подала апеляційну скаргу - Публічне акціонерне товариство «Уманьагрохім» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Новосельцева Володимира Петровича,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Уманьагрохім» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Новосельцева Володимира Петровича на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 серпня 2016 року у складі судді Коваля А.Б., :

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Ресурс Центр-М» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 3 листопада 2014 року між ТОВ «Ресурс Центр-М» та ОСОБА_5 укладено договір позики, відповідно до якого ТОВ «Ресурс Центр-М» отримало безпроцентну позику у розмірі 50 000 грн. строком до 1 лютого 2015 року.

В забезпечення виконання зобов'язання за договором позики 2 листопада 2014 року між ТОВ «Ресурс Центр-М» та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки, предметом якого, згідно п.2 Договору, виступає комплекс, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з наступних нежитлових будівель та споруд: адмінбудівлі з ґанками (літера А-2), загальною площею 621,9 кв.м., котельні з прибудовою (літера В-1, в), загальною площею 354,4 кв.м., вбиральні (літера Г), насосної (літера Д), загальною площею 20,5 кв.м, КПП з навісом (літера Е-1, є), загальною площею 33,3 кв.м., заправки (літера Ж-1), загальною площею 34,4 кв.м., огорожі (літера 1), огорожі (літера 4), ворота з хвірткою (літера 2), ворота (літера 5), ворота (номер 6).

Пунктом 8.4.3. Договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі, коли в момент настання терміну виконання іпотекодавцем зобов'язань, забезпечених іпотекодавцем цим договором, вони не будуть виконані.

Також пунктом 11 Договору іпотеки передбачено два способи звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя, які застосовуються за вибором сторін: за рішенням суду та у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Оскільки, відповідач своїх зобов'язань по договору не виконав, позику, отриману згідно прибуткового касового ордеру №17 від 3 листопада 2015 року від позивача, у визначений строк не повернув, не передав позивачу документацію на об'єкти нерухомості, що є предметом іпотеки, позивач просила суд звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язань за договором позики.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 серпня 2016 року позов задоволено.

Рішення мотивоване відсутністю доказів щодо повернення позики чи її частини та встановленням у договорі способу звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки за рішенням суду.

У серпні 2018 року ПАТ «Уманьагрохім» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Новосельцева В.П. подав на вказане рішення апеляційну скаргу, в якій просив рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на момент винесення оскаржуваного рішення комплекс будівель знаходився в іпотеці в АТ «Райффайзен Банк Аваль» і належав ПАТ «Уманьагрохім».

Факт незаконного набуття права власності на майно за ТОВ «Ресурс Центр-М» та передання цього майна в подальшому в іпотеку підтверджується рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2012 року .

Також зазначає, що про вказані обставини було відомо відповідачу ТОВ «Ресурс Центр-М», разом з тим судом не було залучено до участі у даній справі ні АТ «Райффайзен Банк Аваль», ні ПАТ «Уманьагрохім».

ОСОБА_5 скерувала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вказала, що спірне майно, на момент прийняття оскаржуваного рішення, не перебувало в іпотеці АТ «Райффайзен Банк Аваль», оскільки в такому випадку вчинення нотаріальної дії було б неможливо. Скаржником не додано до апеляційної скарги будь-яких доказів про належність спірного майна ПАТ «Уманьагрохім». Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 березня 2013 року не встановлювався факт та не вирішувалось питання незаконного набуття права власності ТОВ «Ресурс Центр-М» та незаконної передачі майна в іпотеку. Більше того, дана справа розглянута в порядку адміністративного судочинства, що виключає будь яку можливість наявності спору про право.

Вважає також хибним і твердження скаржника стосовно того, що рішенням господарського суду Черкаської області від 5 жовтня 2017 року було встановлено факт незаконного відчуження майна, а відтак і передання такого майна в іпотеку ОСОБА_5 Вказане рішення не містить жодних вказівок на висновки зроблені скаржником. Нею подана заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Черкаської області від 5 жовтня 2017 року, яка на даний час ухвалою суду залишена без руху. Ліквідатором Новосельцевим В.П. подано позов до ОСОБА_5 про визнання недійсним договору іпотеки, на підставі якого було прийнято рішення у даній справі, розгляд якої призначено на 9 жовтня 2018 року.

Тобто, рішення по вищевказаними справам, які безпосередньо пов'язані з предметом розгляду у даній справі та доводи, на яких ґрунтується апеляційна скарга, судами ще не прийняті, що безпосередньо впливає на прийняття рішення у даній справі.

ПАТ «Уманьагрохім» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Новосельцева В.П. подав до суду відповідь на відзив ОСОБА_5, в якій подану апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Заслухавши представника скаржника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення.

По справі встановлено, що відповідно до договору позики від 3 листопада 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №905, укладеного між фізичною особою ОСОБА_5 та ТОВ «Ресурс Центр-М», останньому надано безпроцентну позику у сумі 50 000 грн. з остаточним строком повернення не пізніше 1 лютого 2015 року. (а.с. 9).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, ТОВ «Ресурс Центр-М» передав в іпотеку ОСОБА_5 належне йому на праві власності майно, зокрема, комплекс, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та складається з наступних нежитлових будівель і споруд: адмінбудівлі з ґанками (літера А-2), загальною площею 621,9 кв.м.; котельні з прибудовою (літера В-1,в), загальною площею 354,4 кв.м.; вбиральні (літера Г); насосної (літера Д), загальною площею 20,5 кв.м.; КПП з навісом (літера Е-1, є), загальною площею 33,3 кв.м.; заправки (літера Ж-1), загальною площею 34,4 кв.м.; огорожі (літера 1); огорожі (літера 4); ворота з хвірткою (літера 2); ворота (літера 5); ворота (номер 6). (а.с. 6-8).

Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідально до умов договору і вимог цивільного законодавства та у встановлений у зобов'язанні строк.

У статті 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання (стаття 7 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вбачається, що постановою господарського суду Черкаської області від 2 вересня 2014 року у справі № 925/507/14 ПАТ «Уманьагрохім» визнано банкрутом та відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено арбітражного керуючого Смілянця С.М. (а.с. 45).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 21 червня 2016 року у справі №925/507/14 ліквідатором ПАТ «Уманьагрохім» призначено арбітражного керуючого Новосельцева В.П. (а.с.47)

За змістом ст. 38, 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повноваження органів управління банкрута припиняються та переходять до ліквідатора.

За змістом ч. 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор з дня свого призначення очолює ліквідаційну комісію, формує ліквідаційну масу; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника тощо.

З матеріалів справи вбачається, що 25 вересня 2007 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ВАТ «Уманьагрохім» в забезпечення вимог за кредитним договором № 010/02-47/1326-07 від 21.09.2007 року було укладено договір іпотеки №010/02-47/1326-07І.

Відповідно до п. 1.2 договору предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: комплекс будівель та споруд складського призначення загальною площею 1482,2 кв.м., розташований в с. Піківець по вул. Уманській, 152 Уманського району Черкаської області. (а.с. 65-67)

25 травня 2011 року у справі № 18/5026/776/2011 господарським судом Черкаської області було задоволено позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» та стягнуто з ВАТ «Уманьагрохім» заборгованість за кредитним договором в розмірі 711 879,17 грн. за рахунок заставного майна, а саме: комплексу будівель та споруд складського призначення загальною площею 1482,2 кв.м., що розташований в по АДРЕСА_1, який належить ВАТ «Уманьагрохім» (правонаступник ПАТ «Уманьагрохім»), шляхом продажу вказаного предмету іпотеки публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом, з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням АТ «Райффайзен Банк Аваль» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.(а.с. 48-50)

Разом з тим, рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 2 серпня 2011 року у цивільній справі № 2-1428-2011 року право власності на вказане вище майно визнано за ОСОБА_9. (а.с. 51-52)

Після винесення вказаного рішення, право власності було зареєстровано за ОСОБА_9, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 23 вересня 2011 року № 31418587. (а.с. 68)

10 листопада 2011 р. ОСОБА_9 створила юридичну особу - ТОВ «Ресурс Центр-М», до статутного капіталу якого внесла спірне майно, ставши єдиним засновником із часткою 100% у статутному капіталі, що підтверджується актом приймання передачі від 10 листопад 2011 року.

Проте, рішенням апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2012 року, рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 2 серпня 2011 року в частині визнання права власності за ОСОБА_9 на адміністративний будинок з прибудовами, що знаходяться по АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки, площею 1,4370 га та 0,034 га у вказаному селі - скасовано. (а.с. 53-54)

Апеляційним судом встановлено, що частина спірного майна ПАТ «Уманьагрохім» перебувала у заставі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» згідно договору іпотеки від 25 вересня 2007 року, а тому передача заставного майна на користь ОСОБА_9 без згоди заставодержателя є незаконною.

Відтак, на момент винесення оскаржуваного рішення комплекс будівель знаходився в іпотеці в АТ «Райффайзен Банк Аваль» і належав ПАТ «Уманьагрохім» (іпотекодавець).

Крім того, на момент ухвалення оскаржуваного рішення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про обтяження №8559049 від 30 січня 2015 року, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Вказану постанову винесено на підставі ухвали господарського суду Черкаської області від 22 січня 2015 року з метою недопущення відчуження майна ПАТ «Уманьагрохім».

Наведене свідчить, що при ухваленні оскаржуваного рішення, відповідачу ТОВ «Ресурс Центр-М», викладені обставини були відомі.

Однак, до участі у даній справі АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Уманьагрохім», залучені не були, проте їх права та інтереси були вирішені при ухваленні оскаржуваного рішення.

На час подачі апеляційної скарги особою, яка не була залучена до участі у даній справі, факт незаконного відчуження майна ПАТ «Уманьагрохім» та передача такого майна в іпотеку ОСОБА_5 також підтверджується рішенням господарського суду Черкаської області від 5 жовтня 2017 року, яким визнано за ПАТ «Уманьагрохім» право власності на дві земельні ділянки та майновий комплекс по вул. Уманська, 152-в в с.Піківець, Уманського району Черкаської області. Вказане майно витребувано із незаконного володіння ТОВ «Ресурс Центр-М» на користь ТОВ ПАТ «Уманьагрохім». (а.с. 75-78)

Крім цього, з урахуванням вимог статей 328, 335, 392 ЦК України у контексті статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку», суди не наділені повноваженнями звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за іпотекодержателем.

Пунктом 11 договору іпотеки від 2 листопада 2014 року сторони узгодили, що за вибором іпотекодержателя застосовується один із способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя за рішенням суду та у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Сторони, підписавши іпотечний договір, обумовили всі його умови, у тому числі вирішили питання щодо позасудового врегулювання спору і не передбачили можливості звернення до суду іпотекодержателя з позовом про визнання за ним права власності на предмет іпотеки. Таким чином, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки є позасудовим способом врегулювання спору, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду.

Вищенаведені обставини справи в їх об'єктивній сукупності дають підстави для висновку про неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм процесуального права та неправильне застосувааня норм матеріального права, що у відповідності до частин 1, 4 статті 376 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення і прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, понесені Публічним акціонерним товариством «Уманьагрохім» судові витрати на оплату судового збору при подачі апеляційної скарги в розмірі 1 498 грн. 92 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_5

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Уманьагрохім» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Новосельцева Володимира Петровича задовольнити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 серпня 2016 року у даній справі скасувати.

Прийняти нову постанову.

ОСОБА_5 в позові до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс Центр-М» про звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Уманьагрохім» судові витрати в розмірі 1 498 грн. 92 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 31 жовтня 2018 року

Судді: Л.І.Василенко

Б.Б.Вініченко

Ю.В.Сіренко