Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2700/17

Номер провадження: 2/511/171/18

14 вересня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

при секретарі - Ніколас С.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, встановлення факту окремого проживання, визнання майна особистою приватною власністю та його витребування , -

встановив:

У грудні 2017 року позивач ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та витребування майна із чужого незаконного володіння. (а.с.2)

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_6 збільшив раніше заявлені позовні вимоги та подав позовну заяву в новій редакції від 21.03.2018 року до ОСОБА_2 про встановлення факту окремого проживання з відповідачем, поділ спільного майна подружжя, визнання майна, придбаного в період шлюбу, його особистою приватною власністю та витребування його з чужого незаконного володіння. (а.с.173)

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 28 квітня 2015 року перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають спільну дочку ОСОБА_7. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області 08.11.2017 року шлюб між ними розірвано.

Зазначив, що в шлюбі відразу після його реєстрації 15 липня 2015 року ними на ім'я відповідача ОСОБА_2 було придбано житловий будинок АДРЕСА_1 м. Роздільна Одеської області, земельну ділянку за вказаною адресою площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка ) та земельну ділянку за цією ж адресою площею 0,0360 га для ведення особистого селянського господарства.

Вважає, що вказаний будинок та земельні ділянки є його особистою приватною власністю, так як придбані в період перебування у шлюбі з відповідачкою за його особисті кошти в розмірі - 25000 доларів США, які він заробив до укладення шлюбу в період з 2012 року по 2015 рік, працюючи матросом на морському судні, що підтверджується його картковим рахунком в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» , куди вказані кошти були перераховані його роботодавцем ще до укладення шлюбу з ОСОБА_2

Частина вкладених у придбання будинку його особистих коштів в розмірі 15000 доларів США на час укладення договору зберігались у його хрещеної ОСОБА_10 в м. Тираспіль на рахунку в ЗАО АКБ «Іпотечний» і були ним використані на придбання будинку, а інші кошти в розмірі 5000 доларів США він зняв безпосередньо з власного рахунку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» перед укладенням угоди. В день укладення договору 20000 доларів США він передав особисто продавцю ОСОБА_11 15 липня 2015 року, а борг за будинок в розмірі 5000 доларів США по борговій розписці, виданій ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_11 передав продавцю ОСОБА_11 із зароблених коштів через рік 14.07.2016 року, коли він прийшов з наступного рейсу.

Оскільки більшу частину їх спільного життя з відповідачкою він знаходився на роботі в рейсах, будинок та земельні ділянки були зареєстровані на ім'я відповідачки і він не встиг зареєструватися у придбаному будинку, а лише по приїзду розпочав там ремонт.

Стверджував, що сімейне життя у них з відповідачкою не склалося і вони припинили сімейні стосунки з 20 серпня 2016 року, він пішов в наступний рейс, з якого повернувся 19.03.2017 року і зразу ж подав заяву про розірвання шлюбу до суду. Тому просив встановити факт їх окремого проживання з відповідачкою з 10.10.2016 року по 08.11.2017 року, тобто по день винесення судового рішення про розірвання шлюбу, так як в цей період вони разом не жили, спільного бюджету не мали і не вели спільного господарства.

Крім цього, вказував, що 19.03.2017 року, коли він прийшов з рейсу та зробив спробу зняти з власного карткового рахунку зароблені ним в період окремого проживання з відповідачкою гроші за період перебування на морському судні з 16.10.2016 року по 19.03.2017 року, в розмірі 5532 долари США, він дізнався, що всі кошти з його рахунку зняла та присвоїла ОСОБА_2, використавши надане ним раніше доручення, яке він не встиг перед рейсом скасувати.

Оскільки вони не проживали разом з 20 серпня 2016 року, перебуваючи при цьому в зареєстрованому шлюбі, просив встановити факт їх окремого проживання в цей період з 10 жовтня 2016 року по 08 листопада 2017 року (по день розірвання шлюбу), так як в сім'ю він більше не повертався, та визнати грошові кошти в розмірі 5532 долари США його особистою приватною власністю та стягнути з відповідачки їх еквівалент в гривнях в розмірі 149353 грн по курсу долара до гривні.

Також просив поділити побутову техніку згідно переліку, викладеного в позовній заяві, яку вони з ОСОБА_2 придбали в період шлюбу - кухонний комбайн, мультиварку, морозильну камеру, принтер, інструменти всього на загальну суму 41500 грн, а також просив зобов'язати ОСОБА_2 повернути йому особисте майно - причіп до автомобіля, пральну машину, холодильник, комп'ютер, які після припинення шлюбних відносин залишились по місцю проживання відповідача, однак є його особистою приватною власністю, так як придбані до шлюбу.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, суду пояснила, що на поділі побутової техніки вони не наполягають, а по вимогам щодо причепа до легкового автомобіля, то відповідач добровільно повернула позивачеві його причіп.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала. В наданому суду відзиві на позов (а.с.57) свою позицію мотивувала тим, що в період перебування у шлюбі з позивачем вона за власні кошти в сумі 5450,24 долари США купила будинок по вул. АДРЕСА_2 які спочатку позичила у продавця будинку ОСОБА_11 по борговій розписці, а потім повернула йому ці кошти в сумі 5450 доларів США через рік. Вказані кошти позичила у своїх родичів, а тому будинок придбала за власні кошти. Крім цього, заперечувала той факт, що грошові кошти, які вона зняла з рахунку позивача в розмірі 5532 долари США на підставі доручення, тобто у законний спосіб є особистою власністю позивача, так як в той період вони перебували у шлюбі, вказані кошти є їх спільною сумісною власністю, ними вона розпоряджалась за згодою позивача і вказані кошти вона зняла та витрачала в інтересах сім'ї, зокрема на утримання їх дитини.

Також стверджувала, що заявлена позивачем до поділу побутова техніка - кухонний комбайн, мультиварку, морозильну камеру, принтер, пральну машину, холодильник були придбані нею особисто до шлюбу, а тому є її особистою приватною власністю.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 також підтримала наданий відповідачем відзив, однак стверджуючи, що ОСОБА_2 купила будинок по АДРЕСА_3 м. Роздільна та земельні ділянки за особисті кошти, надала пояснення, що фактично будинок був придбаний за 15000 доларів США. В день укладення договору ОСОБА_2 передала ОСОБА_11 6000 доларів США за будинок, які були її особистими коштами, які вона накопила до шлюбу. На борг за будинок та земельні ділянки в розмірі 5000 доларів США вона видала боргову розписку ОСОБА_11, ці кошти йому повернула в червні 2016 року, перед цим позичивши гроші у своїх родичів - ОСОБА_9 та ОСОБА_24 . Крім цього, повертала ОСОБА_11 в цей період борг за будинок частками по 300-500 доларів декілька разів.

Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_6 та ОСОБА_2 з 28 квітня 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області розірвано 08.11.2017 року.(а.с.22)

Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1.

15 липня 2015 року в період перебування в шлюбі на ім'я ОСОБА_2 було придбано:

- житловий будинок АДРЕСА_4, загальною площею 70,90 кв.м., в тому числі житлова 44,10 кв.м, який складається з: житлового будинку літ. «А» та веранди літ. «а», та господарчі споруди: навіс літ. «Д», сарай літ. «Є», цистерна - І на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу , зареєстрованого в реєстрі за №584 за 119880 грн (а.с.70);

- земельну ділянку по вул. АДРЕСА_5 м. Роздільна Одеської області площею 0,1000 га кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №585 за 86213 грн (а.с.106);

- земельну ділянку по вул. АДРЕСА_5 м. Роздільна Одеської області площею 0,0360 га кадастровий номер НОМЕР_2 для ведення особистого селянського господарства на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №586 за 24749 грн (а.с.132).

Вказане нерухоме майно було придбано у продавця ОСОБА_11

Також судом встановлено, що 15.07.2015 року ОСОБА_2 надала розписку на ім'я продавця ОСОБА_11, що вона взяла в борг у ОСОБА_11 5000 доларів США, які зобов'язується повернути до 01.06.2016 року. (а.с.65)

На підставі іншої розписки від 14.07.2016 року, виданої ОСОБА_11, борг по розписці повернуто 14.07.2016 року (а.с.64) і в цей день ОСОБА_13 та ОСОБА_11 знялись з реєстраційного обліку в проданому ними будинку по АДРЕСА_3 м. Роздільна Одеської області.

Допитані по справ свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_13 суду пояснили, що вони продали будинок ОСОБА_6 та ОСОБА_2 за 25000 доларів США. Оскільки у останній на час укладення договорів не було всієї суми, ОСОБА_6 передав їм 15 липня 2015 року в день укладення угоди лише частину обумовленої суми в розмірі 20000 доларів США, а на 5000 доларів США оформили розписку на ім'я ОСОБА_2, так як будинок також був оформлений на її ім'я про те, що вона взяла в них в борг 5000 доларів США. Гроші повернути їм повинен був ОСОБА_6 на протязі року, а тому вони чекали, поки він прийшов з наступного рейсу.

Гроші у розмірі 5000 доларів США їм передавав особисто ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_6, в присутності дружини ОСОБА_11 - ОСОБА_13 та відповідачки. Після передачі грошей ОСОБА_11 написав розписку в якій вказав, що гроші, які нібито він давав відповідачці в розмірі 5000 доларів США від неї получив і ніяких претензій до неї не має. Після отримання грошей ОСОБА_13 в цей же день 14 липня 2016 року поїхала і знялася з реєстрації по спірному будинку, а 12.07.2016 року, за два дня до отримання грошей знявся з реєстрації ОСОБА_11

Покази свідка підтверджуються відмітками Роздільнянської міської ради Одеської області в домовій книзі для реєстрації громадян, про їх зняття з реєстрації місця проживання в АДРЕСА_7. (а.с. 137-142)

Крім цього, свідок ОСОБА_14 пояснив, що дійсно вартість проданого ними будинку та земельних ділянок ОСОБА_6, вказана в договорах, не відповідає дійсності, так як вони попали в руки недобросовісного ріелтора, яка переконала їх в тому, що так краще буде оформити правочини.

Судом з метою перевірки тверджень позивача щодо наявності у нього доходу до шлюбу та на час укладення шлюбу встановлено, що ОСОБА_6 до укладення шлюбу влаштувався на роботу матросом на морське судно і ходив у рейси, що підтверджується книжкою моряка.(а.с.7-11, 95-97)

Ним у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», був відкритий валютний рахунок НОМЕР_3, куди нараховувалися іноземна валюта - долари США, які він заробляв, що підтверджується історією по картковому рахунку ПАТ «Райффазен Банк Аваль» за період з 05.01.2012 року по 02.12.2015 року.

З 2012 по 2014 роки ОСОБА_6 зняв починаючи з 20.09.2012 року по 15.04.2014 року: 20.09.2012 р. - 9800 дол. США, 14.08.2013 р. - 636,71 дол. США, 01.04.2014 р. - 1350 дол. США, 02.04.2013 р. - 1200 дол. США, 03.04.2014 р. - 1300 дол. США, 04.04.2014 р. -1200 дол. США, 08.04.2014 р. - 1200 дол. США, 11.04.2014 р. - 1100 дол. США, 14.04.2014 р. -1193 дол. США, ним знято - таким чином до квітня 2014 року 18979,71 тисяч доларів США.

Позивач зазначав, що частина цих коштів в сумі 150000 доларів США, ним зберігались в ЗАО АКБ «Іпотечний», де був відкритий депозитний вклад № 1548/578 від 27.08.2014 року на суму 15000 доларів США на ім'я його хрещеної - ОСОБА_10.

Ці обставини в суді підтвердила свідок ОСОБА_10, яка суду пояснила, що 21 травня 2015 року, вона зняла з депозитного рахунку 15000 доларів США, що підтверджується довідкою з ЗАО АКБ «Іпотечний» про розірвання договору в зв'язку з зняттям з депозитного рахунку коштів 15000 доларів США, де вказано мету зняття коштів - придбання саме будинку в м. Роздільна, Одеської області. Ці кошти ОСОБА_6, передав їй на зберігання в зв'язку з наявними ризиками зберігання вкладів в Україні. В підтвердження показів ОСОБА_10 суду надано довідку ЗАТ АКБ «Іпотечний» (а.с.21) та заяву ОСОБА_10 про зняття коштів.

Також судом встановлено, що ще до шлюбу в період рейсу з 10.09.2014 року по 21.03.2015 року, ОСОБА_6 було зароблено 8026 доларів США, які були перераховані, згідно його заяви на рахунок, 15.04.2015 року, що підтверджується випискою з рахунку (за 01.01.2015 - 31.12.2015 р) які в подальшому були зняті ним з рахунку, а саме: 16.04.2015 р. - 680 доларів США, 20.04.2015 р. - 710 дол. США, 21.04.2015 р. - 670 дол. США, 22.04.2015 р. - 670 дол. США, 23.04.2015 р. - 665 дол. США, 24.04,2015р. - 660 дол. США, 30.04.2015р. - 700 дол. США, 05.05.2015р. - 700 дол. США, 12.05.2015 р. - 720 дол. США, 14.05.2015 р. - 720 дол. США, 15.05. 2015 р. -720 дол. США і 18.05.2015 р. - 411 дол. США. (а.с. 80-82)

Таким чином ці кошти, які були зароблені позивачем до шлюбу в розмірі 8026 доларів США були ним зняті в період перебування його у шлюбі з відповідачкою і безпосередньо перед укладенням договорів купівлі-продажу будинку та земельних ділянок від 15.07.2015 року.

Також судом встановлено, що в період перебування в шлюбі через чотири місяці після укладення шлюбу, а саме 05 вересня 2015 року ОСОБА_6 пішов у рейс, прийшов з рейсу 17 червня 2016 року, був відсутній дев'ять з половиною місяців, за які ним було зароблено 10411 доларів США, які були перераховані на його рахунок: 13.11.2015 р - 2360,50 доларів США і 10.05.2016 року - 8050,50 доларів США, що підтверджується випискою по рахунку ПАТ «Райффазен Банк Аваль», які додаються до заяви.

22.06.2016 року ним було знято з рахунку 4000 доларів США, а 23.06.2016 року знято - 2141 доларів США.

Дані обставини свідчать, що вказані кошти ОСОБА_6 зняв незадовго до дня повернення боргу ОСОБА_11 14.07.2016 року і в розмірі, достатньому для погашення саме боргу в розмірі 5000 доларів США.

Допитані по справі свідки з боку позивача той же свідок ОСОБА_10 та його мати ОСОБА_16 також підтверджували в суді, що ОСОБА_6 придбав будинок у ОСОБА_11 за 25000 доларів США, і пояснили в суді, що цей будинок, не дивлячись на те, що він був придбаний на ім'я ОСОБА_2 був придбаний за особисті кошти ОСОБА_6, більше частину яких він заробив до шлюбу, а частину їх 15000 доларів США зберігав м. Тирасполь на рахунку, відкритому на ім'я ОСОБА_10 в ЗАТ КБ «Іпотечний» . Свідки стверджували, що ці кошти були зняті ОСОБА_10 з валютного рахунку для ОСОБА_6 з метою придбання ним будинку, а вказані кошти до України привезла саме ОСОБА_16

Перевіряючи доводи відповідача стосовно придбання нею за особисті кошти будинку та земельних ділянок по АДРЕСА_3 м. Роздільна судом допитані по справі з боку відповідача свідки ОСОБА_17, ОСОБА_9, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20

Так ОСОБА_17 та ОСОБА_9, рідні тітки відповідача, в суді пояснили, що саме вони позичили ОСОБА_2 5000 доларів США по 2500 доларів США кожна на придбання будинку по АДРЕСА_3 м. Роздільна, які їм до цього часу ОСОБА_2 не повернула. Також пояснили, що їм відомо, що саме ОСОБА_2 придбала будинок за 12000 доларів США у ОСОБА_11, а свідок ОСОБА_17 також пояснила, що вона була свідком того, як саме ОСОБА_17 повертала гроші ОСОБА_11.14.07.2016 року.

Покази свідка ОСОБА_9 в суді підтвердила свідок ОСОБА_18, яка пояснила, що саме у її присутності ОСОБА_9 позичала гроші ОСОБА_2 в розмірі 2500 доларів США на повернення боргу за придбаний будинок.

Ці ж свідки, а також брат ОСОБА_2 свідок ОСОБА_21 в суді пояснювали, що на час придбання будинку у ОСОБА_2 були власні заощадження в розмір 6000 доларів США і саме вона придбала на них спірний будинок, а тому будинок та земельні ділянки були оформлені на її ім'я. Походження збережень ОСОБА_2 пояснили тим, що остання все життя працювала, навіть перебуваючи у декретній відпусті, вона дуже економна, вони їй допомагали продуктами харчування. ОСОБА_6 вів себе негідно в сім'ї, пиячив коли приходив з рейсів, а зароблені ним кошти витрачав виключно на себе та інших членів своєї сім'ї, окрім ОСОБА_2 та їх дитини.

Аналогічні покази в суді дала свідок ОСОБА_20, яка пояснила, що дуже добре знала сім'ю ОСОБА_2 і в суді негативно охарактеризувала ОСОБА_6 щодо його поведінки в сім'ї і стверджувала, що у ОСОБА_6 на придбання будинку не було грошів, так як він, коли приходив з рейсу пиячив, а потім на наступний рейс позичав гроші, зокрема у неї по 500 доларів США, які вона передавала через ОСОБА_2. Кошти їм завжди повертала ОСОБА_2.

Також відповідачем в підтвердження того, що вимоги позивача щодо поділу рухомого майна незаконні надано суду товарний чек на ім'я ОСОБА_2 на придбання мультиварки 02.06.2014 року (а.с.66), товарний чек на придбання комбайна кухонного від 10.04.2015 року (а.с.66), гарантійний талон на пральну машину «Веко» , придбану на ім'я ОСОБА_2 07.05.2013 року (а.с.67), на принтер, придбаний 13.10.2016 року на ім'я ОСОБА_2 (а.с.69)

Також позивачем надано суду докази придбання ним причіпа КРД 050122, держномер НОМЕР_4 до шлюбу, який в даному випадку є акт прийому-передачі транспортного засобу від продавця покупцеві від 23.06.2014 року. (а.с.44,45)

Також судом встановлено, що 01.07.2015 року ОСОБА_6 видав на ім'я своєї дружини ОСОБА_2 довіреність №477001, якою надав їй право здійснювати всі операції по його рахунку НОМЕР_3 в АТ «Райффайзен банк Аваль».

З 13 жовтня 2016 року по 19 березня 2017 року, коли ОСОБА_6 перебував в рейсі , що підтверджується книжкою моряка, то на підставі вищевказаного доручення від 01.07.2015 року ОСОБА_2 знято з його карткового рахунку НОМЕР_3 в АТ «Райффайзен банк Аваль»: 07.12.2016 року - 748 доларів США; 25.01.2017 року - 1700 доларів США; 17.03.2017 року - 3084 доларів США, тобто всі перераховані та зароблені ним мною гроші за рейс у сумі - 5532 долара США.(а.с.83-85)

Позивач стверджував, що це його особисті кошти, так як з 20 серпня 2016 року він не проживав з ОСОБА_2 сім'єю, вони не вели спільний бюджет і тому просив даний факт в суді встановити.

Відповідач ОСОБА_2 стверджувала, що це їх спільні кошти, так як на час їх використання сторони перебували у шлюбі, розпоряджатися коштами їй дозволив позивач на підставі доручення і зняті кошти вона витратила в інтересах сім'ї, зокрема на 7935 грн придбала ліки для дитини, про що надала товарні чеки (а.с.150- 153) та копію амбулаторної карти ОСОБА_12 (а.с.192)

Так допитані по справі свідки з боку позивача ОСОБА_22, ОСОБА_23 стверджували, що з 20 серпня 2016 року ОСОБА_6 проживав у своєї матері в с.Степанівка Роздільнянського району, перевіз туди свої інструменти і з будинку матері пішов у рейс. Свідок ОСОБА_23 пояснював, що саме він з будинку матері завіз ОСОБА_6 до зупинки маршрутного таксі, звідки ОСОБА_6 поїхав до м. Одеси і з того часу перебував в рейсі. Свідок ОСОБА_22 пояснював, що зі слів ОСОБА_6 йому відомо, що він з дружиною розійшовся перед рейсом і привіз йому на збереження власні інструменти.

Тоді як свідки з боку відповідача ОСОБА_9, ОСОБА_21 стверджували, що саме з будинку ОСОБА_21 ОСОБА_6 відбув у рейс, так як дійсно в серпні ОСОБА_6 посварилися, однак перед рейсом ОСОБА_6 помирилися.

Також судом встановлено, що 19 березня 2017 року ОСОБА_6 повернувся з рейсу і став проживати у своєї матері ОСОБА_16, тобто після його повернення додому ОСОБА_6 разом не проживали, що сторони в судовому засіданні не заперечували.

08.05.2017 року ОСОБА_6 звернувся до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області з заявою на ОСОБА_2,яка не повертала йому причіп. (а.с.98)

Також із змісту рішення Роздільнянського районного суду Одеської області встановлено, що в квітні 2017 року ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, також в період розгляду справи сторонам ухвалою суду від 06.06.2017 року за заявою ОСОБА_2 надавався строк для примирення з метою збереження сім'ї 5 місяців, однак 08.11.2017 року шлюб було розірвано.

Таким чином, виходячи з встановлених судом фактичних обставин справи, судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо поділу майна, придбаного ними в період шлюбу і зайнявши протилежні позиції, фактично кожна із сторін доводить в суді, що більшість нерухомого майна, яке було придбано ними в період перебування у шлюбі, а це будинок та земельні ділянки по АДРЕСА_3 м. Роздільна є особистою власністю кожного, так як кожний з них мав особисті кошти, а в подальшому сторони тривалий час проживали окремо, а тому грошові кошти кожного із подружжя, зароблені при роздільному проживанні, також є особистою власністю кожного і відповідно до позовних вимог поділу підлягає лише побутова техніка, придбана в період шлюбу.

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 60 СК України, передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

За ч.6 ст.57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте ним, нею за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

За ч.7 ст.57 СК України якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів кошти, що належали одному із подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного суд України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК, ч.3 ст.368 ЦК) , відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна , за винятком тих, які згідно з законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту) незалежно від того, на ім"я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом.

Згідно зі ст. 70 ч. 1 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Суд, оцінивши надані по справі докази, застосувавши норми права, які регулюють дані правовідносини, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину і в період перебування у шлюбі придбали будинок та земельні ділянки, на яких він розташований по АДРЕСА_3 м. Роздільна Одеської області.

Даний будинок та земельні ділянки було придбано на ім'я ОСОБА_2 за згодою ОСОБА_6, про що є відповідні застереження в нотаріально посвідчених договорах купівлі - продажу будинку та земельних ділянок і оскільки будинок був придбаний сторонами в період перебування в зареєстрованому шлюбі, то законом та зокрема ст.60 СК України презюмується, що даний будинок є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6, поки кожна із сторін в суді не веде інше.

Так суд, враховуючи правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 07.12.2016 року № 6-1568цс16, вважає, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є:

1) час набуття такого майна;

2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття);

3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям. (Постанова Верховного Суду України від 07.12.2016 року № 6-1568цс16)

Так судом встановлено, будинок та земельні ділянки по АДРЕСА_3 м. Роздільна були придбані подружжям ОСОБА_6 15 липня 2015 року через півтора місяці після укладення шлюбу, а тому суд вважає, що на його придбання могли бути залучені кошти, які були особистою приватною власністю одного з подружжя враховуючи нетривалий час перебування у шлюбі, ведення спільного господарства та сімейного бюджету.

І тут судом достовірно встановлено, що саме у ОСОБА_6 на час придбання нерухомого майна були значні кошти на валютному рахунку НОМЕР_3 в АТ «Райффайзен банк Аваль», які позивач заробив, працюючи моряком.

Так зокрема позивачем підтверджено, що останній регулярно перебував в рейсах, починаючи з 2012 року, кошти за відпрацьовані періоди в офіційному порядку роботодавцями зараховувались на його картковий рахунок і тому відповідно наявність у нього коштів підтверджена достовірними та безспірними доказами.

Так судом достовірно встановлено, що перед укладенням шлюбу на картковому рахунку останнього було 8026 доларів США, які він зняв в період з 16.04.2015р по 14.05.2015р (а.с.80-82)

Із змісту договорів купівлі-продажу будинку та земельних ділянок від 15.07.2015 року встановлено, що будинок та дві земельні ділянки придбано у продавця ОСОБА_11 виходячи із ціни, вказаної в трьох нотаріально посвідчених договорах купівлі-продажу будинку та двох земельних ділянок, загалом за 230842 грн ( 119880 + 86213 +24749).

Оскільки вартість майна сторони оспорюють і кожен з них називає різні суми, за які було придбано вказане майно, суд виходить з того, що вказане майно виходячи з курсу долара США до гривні, який діяв на момент укладення цих договорів, майно було придбано за 10495 доларів США (по курсу 2199,535 грн за 100 доларів США, 230842 : 2199, 535 = 10495).

В даному випадку суд вважає, що достовірними доказами придбання позивачем ОСОБА_6 нерухомого майна за 25000 доларів США в суді не підтверджено, хоч про це свідчив і сам продавець будинку ОСОБА_11

Оскільки правочини, щодо нерухомого майна посвідчуються та укладаються в нотаріальній формі, то при наявності спору щодо вартості такого майна, суд вважає, необхідно віддавати перевагу та виходити саме з ціни придбаного майна, вказаної в договорі, а не встановлювати його вартість на підставі показів свідків.

Так позивач при подачі позову в першій редакції стверджував, що він будинок придбав за 17000 доларів США, а потім вказав за 25000 доларів США, збільшивши вимоги. Відповідач в відзиві на позов стверджувала, що будинок придбала за 5450 доларів США, а її представник заявила, що угода була укладена за 15000 доларів США, тоді як свідки з боку відповідача розповідали про вартість будинку 12000 доларів США, що впевнює суд у правильності висновку суду, щодо визначення його вартості саме з умов укладених договорів.

При цьому судом будо достовірно встановлено, що повністю за будинок та земельні ділянки сторони в день укладення угоди не розрахувались і саме про це свідчить боргова розписка, видана 14.07.2015 року ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_14 зі змісту якої, ОСОБА_2 начебто позичила у ОСОБА_11 5000 доларів США.

Однак судом встановлено, що це борг за будинок, залишок якого склав 5000 доларів США, який судом встановлено, був повернутий ОСОБА_11 14.07.2016 року.

Оскільки на 5000 доларів США видано розписку, то в день укладення договорів ОСОБА_11 дійсно була передана певна сума за проданий будинок та земельні ділянки, розмір якої згідно показів ОСОБА_6 складав 20000 доларів США, а згідно показів ОСОБА_2 6000 доларів США.

Однак суд вважає, що виходячи з вартості будинку та земельних ділянок спірного майна 10450 доларів США, та з урахування боргу в сумі 5000 доларів США, ОСОБА_14 в день укладення договорів будо передано дійсно 5450 доларів США.

При цьому суд вважає, що ОСОБА_2 не довела в суді наявність у неї такої суми грошів в якості особистих збережень до шлюбу, а ОСОБА_6 ця обставина доведена в суді виписками з банківського рахунку і в даному випадку суд вважає, що це грошові кошти в сумі 8026 доларів США, зняті позивачем з рахунку з 16.04.2015р. по 14.05.2015р. та зроблені ним до шлюбу.

Суд вважає, що належними та допустимими доказами позивачем не доведено належність йому грошових коштів ОСОБА_10, які зберігались у неї в м.Тираспіль і можливо були нею зняти на придбання будинку в м. Роздільна Одеської області, так як відсутні докази переміщення цих коштів з України в ПМР та в зворотному напрямку в Україну, а також факт їх використання в якості засобів платежу за будинок по АДРЕСА_3 м. Роздільна.

Таким чином судом підтверджено і встановлено, що на придбання будинку по АДРЕСА_8 та земельних ділянок за вказаною адресою ОСОБА_6 були вкладені кошти, які належали йому особисто в розмірі 5450 доларів США, так як зароблені ним до шлюбу.

При цьому суд вважає голослівними і не підтвердженими належними та допустимими доказами твердження позивача ОСОБА_6 та відповідача ОСОБА_2 про те, що борг в сумі 5000 доларів кожен з них повертав особистими коштами.

Неспроможні докази відповідача про те, що в червні 2016 року 5000 доларів США вона позичила у своїх родичів на придбання будинку і повернула ОСОБА_11 особисто, так як договір займу валютних коштів повинен укладатися в письмовій формі, а не підтверджуватись показами свідків. Крім того сам ОСОБА_11 заперечував, що кошти по розписці повернула йому ОСОБА_2 особисто, а навпаки стверджував, що в даному випадку кошти повертав ОСОБА_6 в присутності дружини, що свідчить про те, що на час повернення боргу ОСОБА_6 та ОСОБА_2 діяли як член однієї сім'ї та спільно розпоряджалися коштами.

Суд вважає, що доведений в суді факт, що остаток грошових коштів за будинок в розмірі 5000 доларів США було повернено із грошових коштів, які заробив, перебуваючи у рейсі ОСОБА_6 в період з 05 вересня 2015 року по 17 червня 2016 року, в сумі 10411 доларів США, які були перераховані на його рахунок та 12.06.2016 року ним було знято з рахунку 4000 доларів США, а 23.06.2016 року знято - 2141 долари США.

Ці кошти суд вважає є спільними коштами подружжя ОСОБА_6, так як зароблені позивачем в період шлюбу їх частки складають по ? частині, не залежно від того, чи мала в цей період заробіток ОСОБА_2

Таким чином суд приходить до висновку, що дійсно ОСОБА_6 та ОСОБА_2 придбали будинок в спільну сумісну власність, про що свідчить їх участь в укладенні угод, оформлення договорів на ім'я дружини, згода чоловіка на укладення цих угод, однак купівлі-продажу цього будинку були використані як спільні кошти сім'ї, так і особисті кошти ОСОБА_6, що суд повинен врахувати при визначенні часток подружжя у спільному майні.

Так частина коштів, які належали особисто ОСОБА_6 при придбанні спірного будинку та земельних ділянок становила 7950 доларів США ( 5450 + 2500 (1/2частина від 5000 доларів США) .

В свою чергу розмір грошових коштів, які особисто ОСОБА_2. при придбанні будинку та земельних ділянок становила 2500 доларів США (1/2 частина від 5000 доларів США).

У відсотковому значенні при поділі спірного будинку виходячи з вартості частки, яка належала ОСОБА_6 7950 доларів США - складає 4/5 частини будинку та земельних ділянок, на які належить визнати право власності за ОСОБА_6 та 2500 доларів США - 1/5 частина будинку та земельних ділянок по АДРЕСА_3 м. Роздільна, на які належить визнати право власності за відповідачем ОСОБА_2

Також суд вважає, що дані обставини, встановлені судом при розгляді справи, є підставою для часткового задоволення позову ОСОБА_6

Також суд вважає, що в ході розгляду справи судом достовірно встановлено факт окремого проживання подружжя ОСОБА_6 в зв'язку уз фактичним припиненням шлюбних відносин в період з 19 березня 2017 року по день розірвання між ними шлюбу на підставі судового рішення , тобто по 08.11.2017 року виходячи з наступного.

Суд вважає, що не доведено в суді позивачем той факт, що саме з 20 серпня 2016 року вони перестали проживати однією сім'єю, так як сам факт перебування ОСОБА_6 в рейсі і відсутність його в цей період вдома не може бути доказом припинення сімейних стосунків.

По те, що стосунки не припинилися свідчить і намагання їх поговорити по скайпу, налагодити стосунки, а також не скасована позивачем довіреність на розпорядження його коштами, а також частково покази всіх свідків, як стверджували лише про те, звідки позивач відбув в тривале відрядження на роботу.

Суд вважає, що метою позивача при встановленні даного факту є його бажання визнати зароблені ним в цей період кошти особистою приватною власністю, а не сприяння встановленню істини по справі.

Тому суд вважає, що зароблені в цей період кошти позивачем за черговий рейс в розмірі 5532 долари США, що встановлено на підставі карткового рахунку і які були зняті в цей період ОСОБА_2 за довіреністю, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_2 і їх частки в цих коштах складають по ? частині , що виходячи з курсу долара США до гривні складає по 74265, 50 грн.

Однак судом достовірно встановлено, що вказана частка коштів позивача ним не була отримана, а вказані кошти були використані не нужди сім'ї, так як достовірно встановлено що з 19 березня 2017 року, коли позивач повернувся з рейсу, він став проживати з ОСОБА_2 роздільно, спільного бюджету вони не мали і спільного господарства не вели, зароблені ним кошти з рахунку зняла особисто ОСОБА_2 за діючим на той час дорученням і використала на власний розсуд, залишивши його без засобів існування.

Тому суд вважає, що частковому задоволенню підлягають вимоги ОСОБА_6 і на його користь належить стягнути з відповідача еквівалент належних йому коштів у виді його заробітку в розмірі 74265, 50 грн еквівалент 2766 доларів США (5532:2)

Також суд вважає, що ОСОБА_6 належить відмовити в позові, щодо поділу придбаної в період проживання у шлюбі побутової техніки, так як відповідач наданими по справі доказами довела, що воно було придбано нею до шлюбу, а тому поділу не підлягає, як і не доведено в суді позивачем факт незаконного утримання належного йому майна а саме причіпа до легкового автомобіля.

Тому суд вважає, що позов ОСОБА_6 належить задовольнити частково, встановити факт окремого проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_2 з 19 березня 2017 року по 08.11.2017 року в зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин та визнати спільною сумісною власністю подружжя грошові кошти 5532 долари США , а на його користь стягнути ? частину вказаних коштів з ОСОБА_2 в розмірі 74626,5 грн, а також визнати за ОСОБА_6 право власності на 4/5 частин будинку та земельних ділянок по АДРЕСА_3 м. Роздільна і відповідно на 1/5 частину вказаного нерухомого майна визнати право особистої власності за ОСОБА_2

В іншій частині позову відмовити.

Судовий збір по справі сплачено позивачем при зверненні до суду в розмірі - 5870 грн (1% від суми позову +320 грн за встановлення факту), позовні вимоги задоволено частково на суму 259300 грн, 1% від суми задовлених вимог складає 2593 грн, а також витрати по сплаті судового збору за встановлення юридичного факту 320 грн, що загалом складає - 2622 грн, які належить стгянути з відповідача на користь позивача.

На підставі п.1 ч.1, 7 ст.57, ст.59, 60, ч.1, 2 ст.61, ч.1 ст.69, ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_6 про поділ майна подружжя, встановлення факту окремого проживання, визнання майна особистою приватною власністю та його витребування, - задовольнити частково.

Встановити факт окремого проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_2 з 19.03.2017 року по 08.11.2017 року, в зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на :

- 4/5 частини житлового будинку АДРЕСА_4, загальною площею 70,90 кв.м., в тому числі житлова 44,10 кв.м, який складається з: житлового будинку літ. «А» та веранди літ. «а», та господарчі споруди: навіс літ. «Д», сарай літ. «Є», цистерна - І;

- 4/5 частини земельної ділянки, розташованої по вул.. АДРЕСА_5 м. Роздільна Одеської області площею 0,1000 га кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- 4/5 частини земельної ділянки, розташовану по вул.. АДРЕСА_5 м. Роздільна Одеської області площею 0,0360 га кадастровий номер НОМЕР_2 для ведення особистого селянського господарства.

Припинити право власності на вказане майно за ОСОБА_2Визнати

Визнати за ОСОБА_2 право власності власності на:

- 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_4, загальною площею 70,90 кв.м., в тому числі житлова 44,10 кв.м, який складається з: житлового будинку літ. «А» та веранди літ. «а», та господарчі споруди: навіс літ. «Д», сарай літ. «Є», цистерна - І;

- 1/5 частину земельної ділянки, розташованої по вул.. АДРЕСА_5 м. Роздільна Одеської області площею 0,1000 га кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- 1/5 частину земельної ділянки, розташованої по вул. АДРЕСА_5 м. Роздільна Одеської області площею 0,0360 га кадастровий номер НОМЕР_2 для ведення особистого селянського господарства.

Визнати спільною сумісною власністю грошові кошти у сумі 5532 доларів США (станом на час звернення до суду з уточненою позовною заявою 22.03.2018 року за курсом НБУ становить 100 доларів США - 26,98 грн, що складає 149253 грн) та їх частки становлять по ? частині .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 ? частину грошових коштів в сумі 74626,5 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 понесені по справі судові витрати у розмірі 2622 грн.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через Роздільнянський районний суд Одеської області відповідно до п.15.5 Розділу Х11 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж. В. Теренчук