Справа №521/4470/16-ц
Провадження №8/521/15/18
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про скасування рішення за ново

виявленими обставинами

24 вересня 2018 року

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Бєрової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення від 19.07. 2016 року за позовом ОСОБА_2 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, прокуратури Одеської області, за участю третіх осіб Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування, прокуратури та суду,за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про перегляд судового рішення від 19 липня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, прокуратури Одеської області, за участю третіх осіб Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування, прокуратури та суду,за нововиявленими обставинами, вказуючи, що після ухвалення зазначеного рішення та набрання ним чинності, йому стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не могли і не бути йому відомі під час розгляду цієї справи. Заявник вказує, що істотними обставинами є те, що при прийнятті судом рішення по суті справи не було вірно встановлено розмір заробітної плати, яку отримував ОСОБА_2 станом на березень 2008 року, отже позивач та суд виходили з розміру, який не відповідав дійсності, фактичному заробітку ОСОБА_2, який відображений у офіційній звітності роботодавця. Про те, що відомості, відображені у довідці ДФС, не відповідають дійсності позивач не знав та не міг знати, цілком довіряючи офіційній відповіді, та не мав підстав сумніватися у її дійсності на відповідності фактичним обставинам.

Ухвалою суду від 15 червня 2018 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення від 19 липня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, прокуратури Одеської області, за участю третіх осіб Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування, прокуратури та суду,за нововиявленими обставинами. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 12 липня 2018 року о 10 годині 30 хвилин.

Судове засідання 12 липня 2018 року о 10 годині не відбулося у звязку з неявкою інших учасників справи.

В судовому засіданні 19 вересня 2018 року ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 заяву про скасування рішення за ново виявленими обставинами підтримали, просили суд скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.07.16р. в частині вирішення позову про відшкодування матеріальної шкоди та ухвалити у цієї частині нове рішення, яким стягнути з держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України 263 955,49 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності прокуратурою Одеської області на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України. В звязку з частковим виконання рішення суду у цієї частині раніше, додатково стягнути з держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України 50 924,88 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності прокуратурою Одеської області на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України. Заяву обґрунтовували тим, що рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.07.2016 року в частині стягнення моральної шкоди змінено, зменшена сума стягнення моральної шкоди до 300 000 грн., в іншій частині рішення суду залишено без змін. Ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.16р. та від 11.11.16р. у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами позивача та Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області відмовлено. Рішення суду про стягнення матеріальної та моральної шкоди виконане. Під час ухвалення зазначених судових рішень в частині стягнення матеріальної шкоди в звязку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності через відсторонення від займаної посади, яку ОСОБА_2 обіймав на час притягнення до кримінальної відповідальності, суди виходили з наступних обставин. 14.03.2008р. старшим слідчим прокуратури Одеської області стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 порушена кримінальна справа № 46 за ознаками злочину, який передбачено 368 ч. 2 КК. 17.03.2008р. старшим слідчим прокуратури Одеської області прийнята постанова про відсторонення ОСОБА_2 від посади, яка виконана Державною податковою адміністрацією в Одеській області шляхом видання наказу від 21.03.08р. № 236-с «Про відсторонення від займаної посади ОСОБА_2В.». 25.12.15р. прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Одеської області закрив кримінальне провадження на підставі п. З ч. 1 ст. 284 КПК, в звязку не встановленням достатніх доказів для доведеності винуватості особи в суді та вичерпанням всіх можливостей їх отримання, тобто з реабілітуючих підстав. Прокурор цією постановою скасував постанову слідчого про відсторонення ОСОБА_2 від займаної посади. Отже ОСОБА_2 набув право на відшкодування шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, відстороненням від посади, втратою заробітної плати, понесеними моральними та фізичними стражданнями через побиття під час необгрунтованого затримання, що встановлено, зазначеними вище судовими рішеннями. Внаслідок незаконних дій прокуратури Одеської області, суду, які тривали з 14 березня 2008 року до 25 грудня 2015р. тобто 7 років 9 місяців (93 місяці) та 11 днів, ОСОБА_2 завдано матеріальну та моральну шкоду. Згідно з довідкою про грошове забезпечення, яка видана ДФС та надана до суду, грошове забезпечення на день відсторонення від займаної посади складало 2 281,88 грн. ОСОБА_3 з цієї суми суди виходили під час обчислення втраченої заробітної плати, відповідно відшкодування завданої матеріальної шкоди. Відповідно до п. 8 Положення про застосування Закону "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду" Затвердженого наказом Міністерства юстиції, Генеральної прокуратури та Міністерства фінансів від 04.03.96 р. N 6/5/3/41 згідно з частиною 1 ст. 4 Закону розмір сум, які передбачені п.1 ст.З Закону і підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час відсторонення від роботи (посади), за час відбування кримінального покарання чи виправних робіт як адміністративного стягнення. Розмір цих сум обчислюється виходячи з середньомісячного заробітку громадянина до вчинення щодо нього незаконних дій. Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів від 08.02.1995р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньо місячної заробітної плати» (з наступними змінами) середньомісячна заробітна плата в таких випадках обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Під час впорядкування особистих справ після незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, відновлення порушених прав, стягнення завданої шкоди тощо, ОСОБА_2 звернувся до органів Пенсійного фонду, аби дізнатися про наявність достатнього страхового стажу для виходу на пенсію. З отриманих відомостей про застраховану особу, які відображені у відомостях, виданих 30.05.2018 року ОСОБА_2 дізнався, що насправді у лютому та березні 2008 року його заробітна плата складала відповідно 2326, 16 гривень та 3332, 05 гривень. Отже середньомісячна заробітна плата на день притягнення до кримінальної відповідальності та відсторонення від посади склала 2326,16+3332,05/2= 2829,1 гривень. Тому сума відшкодування мала скласти не 213 030,61 гривень а 2829,1х93,3=263955,49 гривень, тобто відповідно з врахуванням суми стягнутої судом, додатково має бути стягнуто 263955,49-213030,61=50 924,88 гривень. Про наявність нововиявлених обставин ОСОБА_2 дізнався 30.05.18р., отримавши відповідну довідку пенсійного фонду. Звертаючись з позовом до суду у 2016 році позивач просив стягнути на свою користь втрачений заробіток із розрахунку 3000 гривень на місяць, отже в даному випадку про вихід за межі позовних вимог, заявлених під час розгляду справи по суті не йдеться. Обставини, щодо розміру заробітної плати, що її отримував ОСОБА_2 станом на березень 2008р., фактично судом встановлені не були, отже позивач та суд виходили з розміру, який не відповідав дійсності, фактичному заробітку ОСОБА_2, який відображений у офіційній звітності роботодавця, перед органами пенсійного фонду зокрема. Про те, що відомості, відображені у довідці ДФС, не відповідають дійсності позивач не знав та не міг знати, цілком довіряючи офіційної відповіді, та не мав підстав сумніватися у її дійсності на відповідності фактичним обставинам. На думку заявника та його представника викладене свідчить про наявність у справі нововиявлених обставин, які дають підстави для перегляду судового рішення в частині розміру стягнення матеріальної шкоди, через втрату заробітку внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності. ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 вважають, що рішення в цієї частині, ухвалене Малиновським районним судом м. Одеси в апеляційному та касаційному порядку не переглядалось.

Представник прокуратури Одеської області в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, вказуючи що необхідними умовами ново виявлених обставин визначених пунктом 1 частини 2 статті 361 ЦПК України ( в редакції 2005 року) пунктом 1 частини 2 статті 423 ЦПК України ЦПК України ( в редакції 2017 року) , є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі. Ново виявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними ( доказами) що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Позивачем самостійно зроблено вибір довідку якої установи, як доказ надати до суду на підтвердження своїх позовних вимог, оскільки дані ПФУ та ДФС вже існували на момент звернення до суду з позовом. Оскільки ново виявлені обставини відсутні, не має підстав для задоволення заяви.

Ознайомившись з заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення від 19 липня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, прокуратури Одеської області, за участю третіх осіб Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування, прокуратури та суду за нововиявленими обставинами суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування рішення Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 від 19.07.2016 року за ново виявленими обставинами, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 429 ЦК України за результатами перегляду судового рішення за ново виявленими обставинами суд може відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за новоявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19.07.2016 частково задоволено позов ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, прокуратури Одеської області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування та прокуратури та стягнуто на користь позивача майнову шкоду у розмірі 213036,31 грн., моральну шкоду у розмірі 500000 гривень.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 06.09.2016 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.07.2016 змінено в частині стягнення моральної шкоди, визначивши її розмір у сумі 300000 гривень.

ОСОБА_2 11.06.2018 подано заяву про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, в обгрунтування якої зазначено, що судом невірно обчислено суму матеріального відшкодування.

Так, згідно довідки про грошове забезпечення, виданої ДФС, грошове забезпечення позивача на день відсторонення від займаної посади, складало 2282,88 гривень.

Утім, за даними Пенсійного Фонду України, які отримані ОСОБА_2 30.05.2018, у лютому та березні 2008 року його заробітна плата складала відповідно 2326,16 грн. та 3332,05 грн., що, на думку позивача, є підставою для перегляду рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, оскільки додатковому стягненню підлягає 50 924,88 гривень.

Відповідно до приписів частини 1 статті З ЦПК України (в редакції 2005 року), частини 1 статті 4 ЦПК України (в редакції 2017 року) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог частини 2 статті 10, частини 1 статті 60 ЦПК України (в редакції 2005 року), частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України (в редакції 2017 року) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Доказами, згідно частини 1 статті 57 (в редакції 2005 року), частини 1 статті 76 ЦПК України (в редакції 2017 року) є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 59 ЦПК України (в редакції 2005 року), частиною 2 статті 78 ЦПК України (в редакції 2017 року) визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Підсумовуючи викладене, з огляду на вимоги частини 3 статті 10, частини 2 статті 59, частин 1, 3 та 4 статті 60 ЦПК України (в редакції 2005 року), частини 3 статті 12, частини 2 статті 78, частин 1 та 6 статті 81 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд зазначає, що кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. При цьому, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, скориставшись своїм правом та виконавши обовязок про надання доказів, ОСОБА_1 надано докази на підтвердження його позовних вимог, а саме, довідку про грошове забезпечення, видану ДФС, на підставі якої здійснено розрахунок суми матеріальної шкоди.

Частиною 2 статті 361 ЦПК України (в редакції 2005 року), частиною 2 статті 423 ЦПК України (в редакції 2017 року), пунктом З Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляд) цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» визначено, що ново виявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Таким чином, нововиявленими є обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини 2 статті 361 ЦПК України (в редакції 2005 року), пунктом 1 частини 2 статті 423 ЦПК України (в редакції 2017 року), є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, прокуратури Одеської області, за участю третіх осіб Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування, прокуратури та суду,позивачем самостійно зроблено вибір довідку якої установи, як доказ, надати до суду на підтвердження своїх позовних вимог, оскільки дані ПФУ та ДФС вже існували на момент звернення з позовом.

Отже, позивач, як особа, що повинна довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надав ті докази, які він вважав належними та допустимими.

Вказане дає можливість дійти висновку, що обставини, на які посилається заявник як на нововиявлені, вже існували, утім, ним не реалізовано належним чином свої процесуальні права та обов'язки.

Таким чином, посилання заявника на те, що судом фактично не встановлено обставини щодо розміру заробітної плати, яку він отримував, є необґрунтованими, оскільки судом прийнято докази, надані безпосередньо позивачем, а будь-які клопотання щодо витребування додаткових доказів ОСОБА_1 не заявлялись.

Пунктом 7 вищевказаної Постанови зазначено, що істотні обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, і були встановлені після набрання рішенням законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з врахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

При цьому, ОСОБА_1 не доведено, що обставини, на які він посилається як на нововиявлені, не були і не могли бути йому відомими на момент розгляду справи, оскільки це спростовується і позовною заявою ОСОБА_2 поданою до суду 26.02.2016 року, в якій він вказував, що його середньомісячна заробітна плата дорівнювала 3000 гривень. Зміст позовної заяви ОСОБА_2 підтверджує, що позивач знав, тому що не міг не знати розмір вже отриманої заробітної плати.

При цьому, судом враховується, що зацікавлена особа повинна довести, що у неї були обмеження щодо надання нових доказів, оскільки такі дії фактично є поданням нових доказів у справі, що з огляду на положення ЦПК України не є підставою для перегляду рішення у звязку із нововиявленими обставинами.

Процедура скасування рішення у звязку із нововиявленими обставинами передбачає, що існував доказ, який раніше не міг бути доступним, а отже особа, яка звертається із заявою повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні.

Оскільки ОСОБА_1 такі докази до заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.07.2016 не долучено, то підстави для її задоволення відсутні.

Таким чином, враховуючи обставини викладені вище у мотивувальній частині суд відмовляє у задоволенні заяви.

Керуючись ст. 429 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового рішення від 19.07. 2016 року за позовом ОСОБА_2 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, прокуратури Одеської області, за участю третіх осіб Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування, прокуратури та суду,за нововиявленими обставинами.

Судове рішення Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 від 19 липня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, прокуратури Одеської області, за участю третіх осіб Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування, прокуратури та суду залишити в силі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області у пятнадцятиденний строк.

Головуючий: