Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1919/17 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 4 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №278/1919/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Спілка власників майнових паїв колишнього КСП "Вереси" про визнання рішень загальних (установчих) зборів недійсними

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5

на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 03 серпня 2018 року, яка постановлена під головуванням судді Дубовік О.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 03 серпня 2018 року задоволено клопотання ОСОБА_2 та призначено судову технічну (фізико-хімічну) експертизу, проведення якої доручено експерту Приватного підприємства «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» Юрченку Є.М. На вирішення експерта поставлені наступні питання: 1) чи відповідають за давністю підписи ОСОБА_1 і ОСОБА_7 даті, вказаній у договорі про розірвання договору купівлі-продажу майнового паю, дата зазначена на документі «02» лютого 2016 р., і акті приймання-передачі до нього?; 2) якщо ні, то в який період були виконані підписи громадянок ОСОБА_1 і ОСОБА_7 на договорі про розірвання договору купівлі-продажу майнового паю, дата зазначена на документі «02» лютого 2016 року р., і акті приймання-передачі до нього? На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вважає, що призначена судова експертиза не дасть можливості отримати будь-які належні докази у справі та не стосується предмета спору. Так, відповідач не просить визнати договір про розірвання договору купівлі-продажу майнового паю від 02 лютого 2016 року недійсним, що, на думку представника сторони, свідчить про недоцільність проведення призначеної експертизи. Крім того, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, не передбачено такого виду експертизи як фізико-хімічна та відповідного орієнтовного переліку вирішуваних питань. Фактично судом призначено технічну експертизу документа. Окрім того, експертиза по встановленню давності виконання записів, як зазначено на сайті ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз», не дає чіткої відповіді, а з похибкою в один чи декілька місяців щодо дати виконання певного запису на документі чи документа вцілому. Отже, висновок такого експертного дослідження не може відповідати вимогам частини першої ст.76 ЦПК України та вважатися належним доказом, оскільки на підставі останнього не вбачається можливим встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та такий висновок не міститиме інформацію щодо предмета доказування. Призначення експертизи та зупинення провадження у справі призводять до невиправданого та необґрунтованого зменшення розумного строку її розгляду. Окрім того, суд не пересвідчився, чи відповідає судовий експерт Юрченко Є.М. вимогам, які ставляться до експерта відповідно до ЦПК України та Закону України «Про судову експертизу».

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої та п'ятої ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу в справі за сукупністю таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи (зміст частини першої ст.104 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст.4 ЦПК України). Тобто особа має право на звернення до суду за захистом своїх прав.

Так, у серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Спілка власників майнових паїв колишнього КСП "Вереси" з вимогами визнати недійсним рішення, прийняте загальними (установчими) зборами, про створення Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Спілка власників майнових паїв колишнього КСП "Вереси"; обрання голови, правління та ревізійної комісії новоствореної юридичної особи; про врегулювання майнових відносин, оформлених протоколом №1 загальних (установчих) зборів власників майнових паїв колишнього КСП "Вереси" від 19 березня 2010 року (а.с.5).

Як убачається зі змісту позовної заяви позивач вимоги обґрунтовує зокрема тим, що є власником майнового паю, а відтак - співвласником майна колишнього КСП «Вереси».

У матеріалах справи міститься ксерокопія свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_1 (а.с.171). У свідоцтві, виданому Вересівською сільською радою 14 серпня 2009 року, зазначається про те, що ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Вереси» відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 08 червня 2009 року. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 01 грудня 2007 року становить 6 162 073 грн., частка ОСОБА_1 визначена в розмірі 5 950 грн. або 0,117%.

На позовну заяву відповідач ОСОБА_2 подала заперечення, у яких не визнає право ОСОБА_1 на звернення до суду за захистом із вищевказаним позовом. Так, вона посилається на те, що позивач отримувала кошти від реалізації майна КСП «Вереси» - 207 грн., 110 грн. та 833 грн. (а.с.172-180). Після отримання коштів майновий сертифікат особи, яка їх отримала, вважається погашеним (номінальна вартість майнового сертифіката зменшується) на суму, яку отримано особою згідно з відомістю. Окрім того, у матеріалах справи міститься копія договору купівлі-продажу майнового паю від 02 грудня 2014 року, за умовами якого до звернення до суду із даним позовом ОСОБА_1 продала ОСОБА_7 за 1 190 грн. свій майновий пай КСП «Вереси» (а.с.108-110, 116-117).

У підтвердження права позивача на звернення до суду за захистом із даним позовом та спростування позиції відповідача ОСОБА_2 щодо відсутності порушення прав позивача у даній справі, адже на час звернення до суду остання продала свій майновий сертифікат, представником позивача через декілька судових засідань повідомлено, що ОСОБА_1 02 лютого 2016 року розірвала із ОСОБА_7 договір купівлі-продажу майнового паю (а.с.209-210).

Із огляду на позиції сторін для розгляду даної справи та спору має значення з'ясування обставин того, а чи є позивач власником майнового паю, а відтак - співвласником майна колишнього КСП «Вереси». Отже, суд першої інстанції обґрунтовано призначив у справі експертизу, оскільки щоб установлювати обставини справи щодо заявлених позивачем вимог спочатку належить переконатися у праві самої позивачки звернутися до суду із даним позовом, а відтак питання, що винесені на розгляд судової експертизи спрямовані на з'ясування обставин, що належать до предмета доказування у даній справі, бо до предмета доказування належить з'ясовувати обставини не лише за заявленими вимогами, а й обставини щодо права позивача на звернення із такими вимогами до суду, яке залежить або кореспондується із правом власності останньої на майновий пай члена КСП «Вереси».

Також не ґрунтуються на вимогах закону доводи апеляційної скарги відносно виду експертизи. Інструкція про визначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, передбачає основні види експертиз та зазначає, що з метою більш повного задоволення потреб судової практики експертні установи можуть організовувати проведення інших видів експертизи. Отже, перелік видів експертизи не є вичерпним.

Неправильне роз'яснення порядку оскарження ухвали не призвело до негативних наслідків для особи, яка звернулася з апеляційною скаргою, оскільки скарга прийнята до апеляційного розгляду та реалізація права на апеляційне оскарження ухвали про призначення експертизи, а не лише зупинення провадження у справі, забезпечено.

Разом із тим, призначаючи судову експертизу експерту Приватного підприємства «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» Юрченку Є.М., суд не звернув уваги на положення Закону України «Про судову експертизу» та не переконався у дійсності свідоцтва експерта, а тому колегія суддів апеляційного суду скасовує ухвалу суду першої інстанції і направляє справу до суду першої інстанції для вирішення питання визначення експерта чи експертної установи, яким доручається проведення експертизи.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,379,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 03 серпня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 29 жовтня 2018 року.