Номер провадження: 22-ц/785/4296/18
Номер справи місцевого суду: 522/9475/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Маслову Р.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_3,

від відповідача ОСОБА_5 соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації не зявились,

від відповідача ОСОБА_6 соціального захисту населення ОСОБА_7 районної державної адміністрації Одеської області не зявились,

від відповідача ОСОБА_7 районної державної адміністрації Одеської області не зявились,

переглянувши цивільну справу №522/9475/17 за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_5 соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації, ОСОБА_6 соціального захисту населення ОСОБА_7 районної державної адміністрації Одеської області, ОСОБА_7 районної державної адміністрації Одеської області про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної виплати державної соціальної допомоги, 3% річних, інфляційних втрат, пені, відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2018 року у складі судді Кравчук Т.С., -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_2, звернувшись 24 травня 2017 року до суду з вищеназваним позовом, вказали, що у 2012 році організували дитячий будинок сімейного типу, до якого влаштовано шістьох дітей, крім того, мають власну дитину. У 2014 році переїхали з Криму до м. Славути Хмельницької області, де рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області від 17 квітня 2014 року №137 утворено на базі сімї ОСОБА_4, ОСОБА_2 дитячий будинок сімейного типу. У звязку з переїздом на проживання в Одеську область рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області від 26 серпня 2015 року №301 припинено функціонування дитячого будинку сімейного типу на базі сімї ОСОБА_2 на території міста Славути Хмельницької області; проведено виплату державної соціальної допомоги на дітей та соціального забезпечення батькам вихователям до 1 вересня 2015 року. Позивачі зазначили, що тільки з 22 жовтня 2015 року на підставі розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області «Про забезпечення функціонування дитячого будинку сімейного типу на базі сімї ОСОБА_2 на території Комінтернівського району» від 22 жовтня 2015 року №500/а-2015 було поновлено виплати державної соціальної допомоги на дітей та соціального забезпечення батькам вихователям, при цьому у виплаті соціальної допомоги за вересень-жовтень 2015 року відмовлено з посиланням на призначення допомоги з 22 жовтня 2015 року. В подальшому розпорядженням ОСОБА_7 районної державної адміністрації Одеської області від 3 липня 2017 року №271/А-2017 внесено зміни до розпорядження від 22 жовтня 2015 року №500/а-2015, за змістом яких змінено дату функціонування будинку сімейного типу з 22 жовтня 2015 року на 1 вересня 2015 року, на підставі чого у серпні 2017 року сплачено кошти соціальної допомоги за вересень-жовтень 2015 року в загальній сумі 36929,72 грн.. Посилаючись на вказані обставини, сплату заборгованості після звернення до суду, позивачі після уточнення 21 вересня 2017 року вимог остаточно просили:

визнати дії ОСОБА_5 соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації, ОСОБА_6 соціального захисту ОСОБА_7 районної державної адміністрації Одеської області неправомірними,

стягнути солідарно з ОСОБА_5 соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації, ОСОБА_6 соціального захисту ОСОБА_7 районної державної адміністрації Одеської області на користь ОСОБА_4, ОСОБА_2 інфляційні втрати за період з 1 вересня 2015 року по 24 травня 2017 року в сумі 8206,55 грн., пеню на рівні подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання в сумі 22817,06 грн., 3% річних в сумі 1915,00 грн., на відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн. (т.1 а.с.1-6, 82-84, 90-91).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2017 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.48).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2017 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_7 районну державну адміністрацію Одеської області (т.1а.с.93).

Відповідач ОСОБА_5 соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації позов не визнав (т.1 а.с.79-81).

Відповідач ОСОБА_6 соціального захисту населення ОСОБА_7 районної державної адміністрації Одеської області позов не визнав (т.1 а.с.63-66).

Відповідач ОСОБА_7 районна державна адміністрація Одеської області позов не визнала (т.1 а.с.102-105).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2018 року в задоволенні позову відмовлено (т.1 а.с.163-166).

В апеляційній скарзі представник в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у незастосуванні положень статті 625 ЦК України, у безпідставності висновку суду щодо недоведеності завдання та розміру моральної шкоди.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзивах на апеляційну скаргу відповідачі ОСОБА_6 соціального захисту населення, ОСОБА_5 соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації, ОСОБА_7 районна державна адміністрація Одеської області заперечили щодо змісту і вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзивах на неї, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про зміну рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди та залишення без змін рішення суду в частині стягнення інфляційних втрат, 3% річних, пені з наступних підстав.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області від 17 квітня 2014 року №137 «Про створення дитячого будинку сімейного типу на базі сімї ОСОБА_4 та влаштування на спільне проживання і виховання малолітніх дітей», зокрема, утворено з 17 квітня 2014 року на базі сімї ОСОБА_4, ОСОБА_2 дитячий будинок сімейного типу; затверджено ОСОБА_4, ОСОБА_2 батьками вихователями, визнано вихованцями ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_6. (т.1 а.с.20-21).

Рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області від 26 серпня 2015 року №301 «Про припинення функціонування дитячого будинку сімейного типу на базі сімї ОСОБА_2 на території м. Славута Хмельницької області» припинено функціонування дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_4, ОСОБА_2 на території м. Славути Хмельницької області у звязку зі зміною місця проживання; проведено виплату державної соціальної допомоги на дітей та соціального забезпечення батькам вихователям з 1 вересня 2015 року (т.1 а.с.25).

Розпорядженням Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області від 22 жовтня 2015 року №500/А-2015 «Про забезпечення функціонування дитячого будинку сімейного типу на базі сімї ОСОБА_2 на території Комінтернівського району» забезпечено функціонування дитячого будинку сімейного типу на базі сімї ОСОБА_4, ОСОБА_2 за адресою: с. Фонтанка, вул. Дніпровська, 51 Комінтернівського району Одеської області; затверджено ОСОБА_4, ОСОБА_2 батьками вихователями, визнано вихованцями ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_6; поновлено виплати соціальної допомоги на дітей вихованців та грошового забезпечення батьків вихователів з 22 жовтня 2015 року (т.1 а.с.38-39).

Розпорядженням Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області від 3 липня 2017 року №271/А-2017 «Про внесення змін до розпорядження районної державної адміністрації від 22 жовтня 2015 року №500/А-2015 «Про забезпечення функціонування дитячого будинку сімейного типу на базі сімї ОСОБА_2 на території Комінтернівського району» змінено у пункті шостому розпорядження дату поновлення виплати державної соціальної допомоги на дітей вихованців та грошового забезпечення батьків вихователів з «22 жовтня 2015 року» на «1 вересня 2015 року» (т.1 а.с.74).

Згідно Довідки про отримання допомоги від 30 серпня 2017 року №1449 донараховану допомогу в загальній 36929,72 грн. включено до основної відомості за серпень 2017 року та отримано (т.1 а.с.67).

Вимоги про стягнення інфляційних втрат, 3% річних, пені заявлено з підставі статті 625 ЦК України, яка передбачає відповідальність за порушення грошового зобовязання.

Відмовляючи в задоволення позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені, суд першої інстанції виходив з того, що норма статті 625 ЦК України спірні правовідносини не регулює.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки між сторонами не виникло грошового зобовязання, за порушення якого законом передбачена відповідальність у вигляді сплати на вимогу кредитора суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, та виконання якого не забезпечено неустойкою (пенею).

Так, у сенсі положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обовязків є юридичні факти, ними можуть бути дії чи події; при цьому права і обовязки виникають з дій, які передбачені чинним законодавством, а також з дій, що не передбачені актами законодавства, але не суперечать йому. Конкретний перелік підстав виникнення цивільних прав та обовязків міститься в частині 2 статті 11 ЦК України.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Учасниками зобовязання є боржник і кредитор; виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Відповідно до положень статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Функціонування дитячого будинку сімейного типу передбачає перебування на обліку в управлінні соціального захисту населення та виплату державної соціальної допомоги на дітей-вихованців та грошового забезпечення батьків-вихователів, що передбачено пунктом 5 постанови Кабінету міністрів України від 31 січня 2007 року №81 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сімях за принципом «гроші ходять за дитиною».

Таким чином, між сторонами не виникли грошові зобовязання у розумінні Цивільного кодексу України, виконання яких забезпечується неустойкою, та відповідальність за порушення яких передбачена статтею 625 ЦК України. Відповідачі у справі не є учасниками зобовязання (боржником чи кредитором), а є органами державної влади, які уповноваженні державою на виконання соціальної та сімейної політики, зокрема, на організацію, облік, функціонування тощо дитячих будинків сімейного типу.

Правові підстави для стягнення інфляційних втрат, 3% річних, пені відсутні. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновок в цій частині.

Вимоги про відшкодування моральної шкоди заявлено на підставі частини 1 статті 1167 ЦК України, яка передбачає загальні підстави цивільно-правової відповідальності за завдану моральну шкоду. Однак, обґрунтування вимог про відшкодування шкоди вказує на те, що в даному випадку можуть мати місце спеціальні підстави відповідальності, що відображають характер протиправних дій і конкретизацію субєкта, що їх безпосередньо вчиняє: 1)заподіяння шкоди незаконними діями в галузі адміністративного управління; 2)заподіяння шкоди діями службової особи.

Виплата/невиплата державної соціальної допомоги через уповноважені державні органи сама по собі не передбачає відповідальність у вигляді відшкодування моральної шкоди, що ж до інших правових підстав завдання шкоди незаконними рішеннями, діями, бездіяльністю органу державної влади чи посадовою (службовою) особою органу державної влади тощо, то таких позовна заява не містить, відтак, при даному апеляційному перегляді справи відсутні процесуальні підстави для оцінки на предмет законності рішень, дій, бездіяльності відповідачів у питанні виплат за вересень-жовтень 2015 року допомоги та грошового забезпечення для дитячого будинку сімейного типу.

Поряд з цим, судове рішення в частині вирішення вимог про відшкодування моральної шкоди підлягає зміні у його мотивувальній частині виключенням з мотивувальної частини рішення висновку суду щодо відмови в позові з підстав недоведеності завдання та розміру моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2018 року в частині позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_5 соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації, ОСОБА_6 соціального захисту населення ОСОБА_7 районної державної адміністрації Одеської області, ОСОБА_7 районної державної адміністрації Одеської області про відшкодування моральної шкоди змінити у його мотивувальній частині виключенням з мотивувальної частини рішення висновку суду щодо недоведеності завдання та розміру моральної шкоди.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2018 року в частині позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_5 соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації, ОСОБА_6 соціального захисту населення ОСОБА_7 районної державної адміністрації Одеської області, ОСОБА_7 районної державної адміністрації Одеської області про стягнення 3% річних, інфляційних втрат, пені залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 вересня 2018 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

ОСОБА_14