справа №619/2284/18
провадження №2/619/1117/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2018 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Якименко Л.О.
за участю: секретаря судового засідання Ломанової І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
В підтвердження позову позивач посилається на те, що позивачу на праві приватної власності в 21/100 частинах належить домоволодіння (частина житлового будинку літ. «Б-1», а саме кімнати №1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, погріб ІІІ, котельня ІІ) з надвірними будівлями (сарай літ. «Л», сарай літ. «М», вбиральня літ. «П», літній душ літ. «Р», зливна яма літ. «Н», огорожа №4-3), що розташований за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору дарування від 12.12.2009 року, зареєстрований в реєстрі за №5247, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Пугачовою І.В. На своє майно позивач отримала свідоцтво про право власності б/н від 19.10.2010 р. видане виконкомом Солоницівської с/р на підставі рішення виконкому Солоницівської с/р за №281 від 14.10.2010 року.
Інші 79/100 частин домоволодіння належать брату позивача - ОСОБА_2, згідно свідоцтва про право власності б/н від 19.10.2010 р. видане виконкомом Солоницівської с/р на підставі рішення виконкому Солоницівської с/р за №281 від 14.10.2010 року.
Згідно будинкової книги для прописки громадян та згідно довідки Солоницівської селищної ради від 14.05.2018 року за №1693, в позивача частині житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, з 06.11.2010 року значиться прописаний (зареєстрований) її колишній чоловік ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Фактично в позивача 21/100 частині будинку проживаємо лише чотири особи: позивач ОСОБА_1, її син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в вищевказаному домоволодінні не проживає з січня 2017 року, тобто більше півтора роки. Ні позивач, ні її родині не відомо де на даний час проживає ОСОБА_3, оскільки в них не склалися шлюбні стосунки, в зв'язку з чим відповідач добровільно зібрав свої речі та виїхав в невідомому напрямку. Спілкувалися вони після цього вкрай рідко, лише телефоном про дітей, а на даний час взагалі спілкування припинилося з ініціативи відповідача.
Протягом півтора роки відповідач добровільно так і не знявся з реєстрації з позивача житлового будинку, в зв'язку з чим, позивач та її родина вважають, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно акту депутата Солоницівської селищної ради Пантелєєвої Т.В. від 14.05.2018 року, який складено за участі позивача, ОСОБА_1, та двох сусідів: ОСОБА_9 (АДРЕСА_2) та ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), про те, що громадянин ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, за вказаною адресою не проживає з січня 2017 року і по цей час.
Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ніякої участі в утриманні житла не приймає, його особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали йому за станом на 14.05.2018 року в домоволодінні - немає.
Ніякої кореспонденції та листи за вказаною адресою на ім'я ОСОБА_3 не надходять.
Відповідач добровільно виїхав в невідомому напрямку, та конкретне місце його проживання на даний час невідоме ні мені, ані нашій родині, ані сусідам, ані місцевій владі.
Станом на червень 2018 року відповідач ОСОБА_3 не проживає в будинку позивача вже більше пів року, участі в обслуговуванні будинку та сплаті всіх комунальних платежів не приймає, особистих речей відповідача в будинку немає, кореспонденція та листи на ім'я відповідача за вказаною адресою не надходять, тобто згідно Закону відповідач втратив право користування вищевказаним жилим приміщенням.
У добровільному порядку позивач не має змоги зняти його з реєстрації за вищевказаною адресою, так як не знаємо теперішнього місця перебування відповідача, тому змушена звернутися до суду з даним позовом.
У судове засідання позивач ОСОБА_10 та її представник ОСОБА_11 не з'явилися, в адресованих суду заявах підтримують позовні вимоги і просить їх задовольнити, а справу розглядати за їх відсутністю.
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, згідно розміщення оголошення на офіційному сайті Дергачівського районного суду 23.08.2018. Про поважні причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Таким чином, суд вважає, що відповідач ухиляється від явки в суд, тому справу можливо розглянути за його відсутності в заочному судовому засіданні.
Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з'явилася в судове засідання та не подала відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглядати за його відсутності.
Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню.
Судом було достовірно встановлено, що позивачу - ОСОБА_1 на праві приватної власності в 21/100 частинах належить домоволодіння (частина житлового будинку літ. «Б-1», а саме кімнати №1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, погріб ІІІ, котельня ІІ) з надвірними будівлями (сарай літ. «Л», сарай літ. «М», вбиральня літ. «П», літній душ літ. «Р», зливна яма літ. «Н», огорожа №4-3), що розташований за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору дарування від 12.12.2009 року, зареєстрований в реєстрі за №5247, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Пугачовою І.В. На своє майно позивач отримала свідоцтво про право власності б/н від 19.10.2010 р. видане виконкомом Солоницівської с/р на підставі рішення виконкому Солоницівської с/р за №281 від 14.10.2010 року.
Інші 79/100 частин домоволодіння належать брату позивача - ОСОБА_2, згідно свідоцтва про право власності б/н від 19.10.2010 р. видане виконкомом Солоницівської с/р на підставі рішення виконкому Солоницівської с/р за №281 від 14.10.2010 року.
Згідно будинкової книги для прописки громадян та згідно довідки Солоницівської селищної ради від 14.05.2018 року за №1693, в позивача частині житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, з 06.11.2010 року значиться прописаний (зареєстрований) її колишній чоловік ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Фактично в позивача 21/100 частині будинку проживаємо лише чотири особи: позивач ОСОБА_1, її син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в вищевказаному домоволодінні не проживає з січня 2017 року, тобто більше півтора роки. Ні позивач, ні її родині не відомо де на даний час проживає ОСОБА_3, оскільки в них не склалися шлюбні стосунки, в зв'язку з чим відповідач добровільно зібрав свої речі та виїхав в невідомому напрямку. Спілкувалися вони після цього вкрай рідко, лише телефоном про дітей, а на даний час взагалі спілкування припинилося з ініціативи відповідача.
Протягом півтора роки відповідач добровільно так і не знявся з реєстрації з позивача житлового будинку, в зв'язку з чим, позивач та її родина вважають, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно акту депутата Солоницівської селищної ради Пантелєєвої Т.В. від 14.05.2018 року, який складено за участі позивача, ОСОБА_1, та двох сусідів: ОСОБА_9 (АДРЕСА_2) та ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), про те, що громадянин ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, за вказаною адресою не проживає з січня 2017 року і по цей час.
Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ніякої участі в утриманні житла не приймає, його особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали йому за станом на 14.05.2018 року в домоволодінні - немає.
Ніякої кореспонденції та листи за вказаною адресою на ім'я ОСОБА_3 не надходять.
Відповідач добровільно виїхав в невідомому напрямку, та конкретне місце його проживання на даний час невідоме ні мені, ані нашій родині, ані сусідам, ані місцевій владі.
Станом на червень 2018 року відповідач ОСОБА_3 не проживає в будинку позивача вже більше пів року, участі в обслуговуванні будинку та сплаті всіх комунальних платежів не приймає, особистих речей відповідача в будинку немає, кореспонденція та листи на ім'я відповідача за вказаною адресою не надходять, тобто згідно Закону відповідач втратив право користування вищевказаним жилим приміщенням.
У добровільному порядку позивач не має змоги зняти його з реєстрації за вищевказаною адресою, так як не знаємо теперішнього місця перебування відповідача, тому змушена звернутися до суду з даним позовом.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідачем не доведено та не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що він не проживає за місцем реєстрації з поважних причин.
Згідно із ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 фактично не проживає за місцем реєстрації, будь-яким чином вказаним житловим приміщенням не цікавляться, комунальні послуги не сплачують, кореспонденція на його ім'я за даною адресою не надходить.
Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 206, 258, 259, 259, 263-265, 268, 280-282, 286-289 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 316, 319, 321, 379, 385, 391 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням (домоволодінням), розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути скасоване Дергачівським районним судом Харківської області шляхом подачі відповідачем письмової заяви про його перегляд в 30-денний термін з дня отримання копії рішення, а позивачем в загальному порядку шляхом подачі в 30-денний термін до апеляційного суду Харківської області апеляції з моменту оголошення рішення, а в разі відсутності особи, яка бере участь у справі при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення.
Суддя Л. О. Якименко