Номер провадження: 22-ц/785/5950/18
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2018 року м. Одеса

Справа №1522/27265/12

Провадження №22-ц/785/5950/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Драганової Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

представник позивача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Шенцевої О.П. 22 травня 2018 року в м. Одесі,

встановив:

В травні 2008 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої неякісним виконанням робіт і з урахуванням уточнень в обґрунтування позову посилалася на те, що між позивачем та відповідачем було укладено усну угоду про виконання відповідачем ремонтних робіт щодо укладки підлогової паркетної дошки в квартирі АДРЕСА_1. Позивач в свою чергу зобов'язалася прийняти результати роботи та сплатити відповідачу грошові кошти за виконані роботі у розмірі 12 500 грн.

Проте, відповідач ремонтні роботи виконав неякісно, внаслідок чого паркетна дошка була зіпсована, чим позивачу були завдані матеріальні збитки, які на думку позивача становили 44 000 грн. Відповідач відмовився відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, чим на думку ОСОБА_2 завдав їй моральних страждань. Розмір матеріальної шкоди оцінено позивачем у сумі 25 000 грн.

У ході розгляду справи була проведена експертиза, згідно висновку якої визначено розмір вартості робіт та матеріалів, які необхідні для зміни паркетного покриття підлоги, який становив 59 861 грн.

Позивач остаточно просила:

-стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 59861 грн. матеріальної шкоди та 25 000 грн моральної шкоди;

-стягнути з ОСОБА_5 на користь позивача 1849 грн. судового збору та 35,00 грн витрат на ІТ забезпечення.

В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала, просили їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2010 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки у розмірі 59861 грн., витрати на сплату державного мита в сумі 1849 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 35 грн.

В частині стягнення моральної шкоди - відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04 квітня 2012 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2010 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2010 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 04 квітня 2012 року скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 травня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 59 861 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., витрати на сплату судового збору у розмірі 1849 грн. та 35 грн. на інформаційно-технічне забезпечення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 травня 2018 року у справі №1522/27265/12 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення без належного з'ясування дійсних обставин справи, не надав належної оцінки наданим учасниками справи доказам, не виконав вказівок ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, зазначених в ухвалі від 24 жовтня 2012 року.

Відзив ОСОБА_2 на апеляційну скаргу мотивований тим, що наведені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки не підтверджуються матеріалами справи, а ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з доведеності вини відповідача та обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів, погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено усну угоду про виконання робіт, за якою ОСОБА_5 зобов'язався виконати роботи по укладці підлогової паркетної дошки в належній позивачці квартирі АДРЕСА_1, а позивачка зобов'язалась прийняти належним чином виконану роботу та оплатити її. Відповідач виконав роботи по укладці підлогової паркетної дошки в квартирі, яка належала позивачу, та остання оплатила відповідачу його роботу. Вказані факти учасниками справи не заперечувалися.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Зі змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України вбачається, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги до форми договору не встановлені законом.

З положень ч. 2 ст. 205 ЦК України вбачається, що правочин, для якого не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних наслідків.

Згідно змісту ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що між сторонами був укладений в усній формі договір підряду, згідно якого відповідач ОСОБА_5 зобов'язався виконати роботи по укладанню паркетної дошки в квартирі АДРЕСА_1, яка належала на праві власності ОСОБА_2 Законодавством не передбачена обов'язкова письмова форма для договору підряду.

Між позивачем та відповідачем була досягнута згода стосовно істотних умов договору, а саме: предмету договору - укладення підлогової паркетної дошки в належній позивачці квартирі, та ціни договору - коштів, які мали бути сплачені позивачем відповідачу за виконання вказаних ремонтних робіт. Про згоду сторін договору підряду свідчить те, що відповідач виконав роботи по укладці підлогової паркетної дошки в квартирі позивача, а позивач оплатила відповідачу його роботу, тобто вказане засвідчує волю сторін договору до настання відповідних наслідків за даним договором. Вищенаведеніфакти визнані позивачем в поясненнях від 14 лютого 2013 року та відповідачем в запереченнях на претензію від 03 червня 2008 року (а.с. 15-20 т.2, а.с. 16-20 т.1 відповідно).

Доказів визнання договору підряду недійсним матеріали справи не містять.

В подальшому між сторонами виник спір з приводу того, що позивач вважала виконані відповідачем роботи не якісними, а сам відповідач вважав, що він виконав роботу якісно і вчасно.

В судовому засіданні ,суду першої інстанції, ОСОБА_2 пояснила, що приймаючи виконані ОСОБА_5 роботи не виявила явних недоліків, які могли бути встановлені при звичайному способі їх огляду, оскільки не має спеціальних знань в області будівництва, та вказані недоліки виявила лише через деякий час.

В судовому засіданні ,суду першої інстанції, ОСОБА_5 пояснив суду, що 14 грудня 2007 року закінчив роботи щодо укладення паркетної плитки в квартирі відповідача, отримав від ОСОБА_2 розрахунок за виконану роботу, зауважень стосовно якості проведених робіт не було заявлено на момент отримання грошових коштів. На момент виявлення позивачем недоліків виконаних робіт був присутній та за допомогою спеціального прибору встановив, що вологість та температура повітря не відповідають вимогам стосовно експлуатації паркетної дошки, внаслідок чого утворилися виявлені позивачем недоліки. Вину в неякісному виконанні роботи щодо укладення паркетної дошки не визнавав (а.с.16-20 т.1).

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 853 ЦК України якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза.

Оскільки між замовником та підрядником не була досягнута згода стосовно якості виконаних робіт, то ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2008 року було призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу для вирішення вказаного питання.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 11622 від 06.07.2009 року було встановлено, що якість будівельних робіт по укладці паркетної дошки в квартирі АДРЕСА_1 - не відповідають вимогам БніП 3.04.01-87 "Ізоляційні та оздоблювальні покриття"; невиконання ОСОБА_5 вимог про укладці паркету, а також відсутність відповідної кваліфікації привели до пошкодження паркетного покриття; між укладкою паркету в квартирі та пошкодженнями є зв'язок, який виразився в невиконанні технологічного процесу при укладці готової продукції, а також механічне нанесення пошкоджень паркету в процесі роботи; вартість робіт та матеріалів необхідних для заміни паркетного покриття становить 59861 гривень.

Під час нового розгляду справи ухвалою суду від 13 червня 2013 року була призначена судова будівельно-технічна експертиза.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 601 від 12.09.2017 року приховані дефекти основи підлоги приміщень квартири АДРЕСА_1, стали причиною утворення явних дефектів (відхилення поверхні покриття від площини вище 2 мм; уступи між суміжними виробами покриттів із штучних матеріалів, хиткість паркетної основи тощо) підлогового паркетного покриття приміщень за вказаною адресою та є наслідком недотримання (порушення) технологічного процесу укладання паркетної дошки з бамбуку в приміщеннях квартири АДРЕСА_1.

В результаті недотримання (порушення) технологічного процесу укладання паркетної дошки з бамбуку виникли дефекти підлогового покриття, які класифікуються як скриті (приховані) та явні; порушення технологічного процесу при підготовці основи (нерівність стяжки, неякісне кріплення фанери - приховані дефекти) для улаштування підлогового паркетного покриття в приміщеннях квартири АДРЕСА_1 призвело до утворення явних дефектів: відхилення поверхні покриття від площини вище 2 мм, уступи між суміжними виробами покриттів із штучних матеріалів, хиткість паркетної основи окремими місцями.

Відповідачем ,всупереч до вимог ст.81 ЦПК України не надані ,а матеріали справи не містять докази у спростування зазначеного висновку експерта.

На підставі вищенаведеного висновку експерта, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що роботи щодо підлогового паркетного покриття в квартирі АДРЕСА_1, були проведені неякісно, з порушенням встановлених норм і правил з вини відповідача.

Згідно положень ст. 847 ЦК України підрядник зобов'язаний своєчасно попередити замовника: про недоброякісність або непридатність матеріалу, одержаного від замовника; про те, що додержання вказівок замовника загрожує якості або придатності результату роботи; про наявність інших обставин, що не залежать від підрядника, які загрожують якості або придатності результату роботи

В судовому засіданні суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_5 пояснював суду, що ним були порушені вимоги технологічної укладки паркетної дошки, а саме: вказано, що стяжка для укладки паркету була виконана неякісно, паркетна дошка мала нерівні краї для з'єднання і за майбутній результат виконаних робіт він відповідальності не ніс, про що була попереджена позивач та надала згоду на виконання робіт, враховуючи вказані відступлення від технології.

Проте, матеріали справи не містять доказів стосовно погодженого сторонами договору переліку відхилень від технології виконання робіт при укладанні паркетної дошки та можливість виникнення в майбутньому дефектів.

Таких доказів не було надано і в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд вірно не прийняв до уваги посилання ОСОБА_5 на згоду позивача стосовно відступлення від технології укладення паркетної дошки, оскільки даний факт не підтверджується матеріалами справи. Таких доказів не було надано і до суду апеляційної інстанції.

Факти пошкодження та порушення технологічного процесу при укладенні паркетної дошки з бамбуку в квартирі позивача підтверджуються також поясненнями ОСОБА_5,наданими ним в суді першої інстанції, зокрема: «Всі незначні недоліки з моєї сторони були мною признані і вказані в поданому мною опротестуванні 05 червня 2008 року і я готовий був усунути їх за власний рахунок, ці недоліки були виявлені в середині січня 2008 року, коли підлога розсохлась…» (а.с. 149 т.1);

Вказані дефекти та пошкодження паркетної дошки зафіксовані в акті комісії ОСББ «Фонтан» будинку №5 по вул. Леваневського у складі голови правління ОСОБА_6, членів правління ОСББ ОСОБА_7, ОСОБА_8 від 07 лютого 2008 року та в висновку експертизи №11622 від 06 липня 2009 року (а.с. 79 т.1, а.с. 49-54 т.1 відповідно).

Крім того, ОСОБА_5 вказував: (мовою оригіналу) «… работа была закончена 15 декабря 2007 р. (по расписке). Учитывая то, что параллельно велись малярные облицовочные работы, уложиться в эти строки, не нарушая технологии укладки полов - не реально!..» (а.с.140 т.1). Стосовно вказаного експерт звертав увагу, що з фотознімків на диску, наданому суду ОСОБА_5, вбачається, що укладання паркету проводилося після виконаного оздоблення стін і стелі, встановлених столярних виробів, тобто укладення паркетної дошки було останнім етапом технологічного процесу при проведенні ремонту в належній позивачу квартирі.

Зі змісту ст. 858 ЦК України вбачається, що якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, має право на відшкодування своїх витрат на усунення недоліків.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, суд першої інстанції, вірно дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди, оскільки матеріалами справи підтверджується факт укладення усного договору підряду між позивачем та відповідачем, за яким відповідач зобов'язувався на користь позивача виконати певний вид робіт, відповідач виконав роботи, відступивши від вимог технологічного процесу виконання вказаних робіт, внаслідок чого майно замовника було пошкоджене, чим позивачу було завдано матеріальну шкоду, що підтверджується матеріалами справи, доказів стосовно надання згоди позивачем на відступлення від технологічного процесу матеріали справи не містять.

Стосовно часткового задоволення судом першої інстанції позовних вимог про стягнення моральної шкоди слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Зі змісту ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оскільки факт порушення ОСОБА_5 умов договору підряду та порушення цивільного права ОСОБА_2 на отримання якісно виконаних робіт за вказаним договором підтверджується матеріалами справи, внаслідок чого позивачу неякісними роботами були нанесені матеріальні збитки, враховуючи постійні хвилювання позивача суд вірно прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн., з чим погодилася позивач.

Таким чином, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_9, що суд першої інстанції не звернув увагу на факт, що підготовку стяжки до укладання бамбукової дошки відповідач не виконував, а виконали інші особи за договором з ОСОБА_2: маляр ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за завданням позивача, а не відповідачем. Вказана стяжка була виготовлена неякісно, у зв'язку з чим відповідач був змушений відступити від технології укладки паркетної дошки, про це він попередив позивача, зазначив, що за подальші результати роботи відповідальності не несе, на що позивач надала згоду,оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження надання позивачем згоди на відступлення від технології укладення паркетної дошки та наявність доказів неякісного виготовлення стяжки підлоги .

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції залишені поза увагою фотографії, надані відповідачем в обґрунтування заперечень не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи. Вказані фотознімки враховувалися експертом при надання висновку №601 від 12 вересня 2017 року та оглядалися судом під час надання оцінки вказаному висновку експертизи.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов ОСОБА_2 стосовно стягнення моральної шкоди, оскільки вказані доводи спростовуються матеріалами справи, адже судом першої інстанції в рішенні мотивовано, яка матеріальна шкода була заподіяна позивачу, майнова шкода заподіяна відповідачем, встановлений причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача та шкодою, заподіяною майну позивача. Таким чином, суд першої інстанції вірно послався на ст. 1167 ЦК України як на підставу стягнення з відповідача моральної шкоди, завданої позивачу діями відповідача.

Інших доводів, які спростовують законність та обґрунтованість рішення суду в апеляційній скарзі не наведено.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 29 жовтня 2018 року

Судді апеляційного суду

Одеської області: А.А. Калараш

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова