Номер справи 623/2115/18
Номер провадження 2-о/623/164/2018
РІШЕННЯ

іменем України

29 жовтня 2018 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Винниченко П.П.

з участю: секретаря - Ардашевої Я.В.

присяжних: Бабаївської Ю.В., Морока Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Ізюмської райдержадміністрації Харківської області про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Ізюмської райдержадміністрації Харківської області.

Просить визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім з 01 січня 2017 року.

В судове засідання заявник не з'явився, її інтереси представляв представник.

Представник позивача в судове засідання також не з'явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Заінтересована особа надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримали.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходилась в шлюбі, зареєстрованому Пролетарським відділом РАЦС м. Донецьк 01 листопада 2003 року.

Від спільного подружнього життя мають доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданого відділом РАЦС Пролетарського районного управління юстиції м. Донецька 25 червня 2004 року, актовий запис № 361 (а.с.12).

21 травня 2008 року шлюб між заявником та ОСОБА_4 розірвано згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2, видане відділом РАЦС Пролетарського району м. Донецьк 09 листопада 2010 року, актовий запис № 145. (а.с.13).

Заявник зазначає, що в 2015 році ОСОБА_4 вступив до лав незаконних збройних формувань і фактично з 2016 року по теперішній час з ним не спілкувалися, мобільний зв'язок з ним відсутній. В місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування.

Згідно довідки від 10.07.2018 року Ізюмського відділу поліції ГУНП в Харківській області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 за обліками ВП ГУНП в Харківській області значиться, як безвісно відсутній. (а.с.14).

Визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім заявнику необхідно для можливості оздоровлення доньки за межами України.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Згідно ч. 3 ст. 43 ЦК України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з частиною 1 статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Згідно з ст. 76, ч. 2 ст. 294 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджуються доказами, які не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності і ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 19, 95, 263, 264, 265, 293, 305-309 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім з 01 січня 2017 року.

Роз'яснити, що у відповідності до ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: П. П. Винниченко

Присяжні: Ю. В. Бабаївська

Н. Ю. Морока