РІШЕННЯ

іменем України

17 вересня 2018 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Скрипника С.М.,

за участю секретаря судового засідання Брайловської М.М.,

заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове, матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - приватний нотаріус Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його тітка - ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з недоотриманої пенсії. На час відкриття спадщини він постійно проживав зі спадкодавцем та звернувся до приватного нотаріуса про прийняття спадщини, у зв'язку з чим була заведена спадкова справа № 108/2017. Коли він звернувся до приватного нотаріуса, то йому роз'яснили, що за відсутності документів, які підтверджують родинні відносини він має право прийняти спадщину, але підтвердити родинні відносини він не має можливості за відсутності необхідних для цього документів. Також йому було роз'яснено, якщо буде доведено., що він проживав зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, він має право на спадщину за законом четвертої черги.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово - експлуатаційної організації, правління житлово - будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Місто Луганськ знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території Луганської області, та там не діють державні органи влади України, він змушений звернутись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем з метою оформлення та видачі йому свідоцтва про право на спадщину.

Просить суд встановити факт проживання, не менше 5 років ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав з підстав, зазначених у ній, наполягає на її задоволенні, пояснив, що з 2006 року він проживав разом зі своєю тіткою ОСОБА_3 і по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 року за адресою АДРЕСА_1 без зміни адреси реєстрації свого проживання. Він здійснював догляд за своєю тіткою, про що також свідчить договір довічного утримання. Оскільки м. Луганськ знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території, він не може підтвердити нотаріусу відповідними документами, що дійсно він проживав за вищевказаною адресою. У встановлені законом строки для прийняття спадщини він не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що мешкаючи постійно зі своєю тіткою та здійснюючи догляд за нею на підставі договору довічного утримання (догляду) на момент відкриття спадщини, тим самим прийняв спадщину. Тому просить задовольнити заяву.

Заінтересована особа - Приватний нотаріус Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_4 до суду не з'явився, надавши суду листа. В якому просить справу розглянути без його участі (а.с.38).

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив факт того, що заявник ОСОБА_1 проживав разом зі своєю тіткою ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 в період з 2006 року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Суд, заслухавши пояснення заявника, свідка в судовому засіданні, з'ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року у віці 94 років померла ОСОБА_3, про що суду надано копію свідоцтва про її смерть (а.с.4).

Відповідно до договору довічного утримання (догляду) відчуджувач ОСОБА_3 передає, а набувач - гр.. ОСОБА_1 отримує у власність на умовах цього Договору нерухоме майно (предмет договору), а набувач, взамін цього зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно на умовах цього договору. Предметом цього договору є земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення - будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер - НОМЕР_1, площею 0,0594 га; житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належить відчужувачу (а.с.6-13).

Судом встановлено, що у встановлені законом строки для прийняття спадщини ОСОБА_1 не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що мешкаючи постійно зі своєю тіткою та здійснюючи догляд за нею на підставі договору довічного утримання (догляду) на момент відкриття спадщини, тим самим прийняв спадщину.

Заявник входить до четвертої черги права на спадкування за законом, як такий, що проживав зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, що передбачено ст.. 1264 ЦК України.

Отже, на даний час, після спливу шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, він не може оформити право на спадкове майно - недоотриману пенсію після померлої ОСОБА_6

Так, 14 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_7 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, в оформленні спадкових справ їй було відмовлено, оскільки відсутні підтверджуючи документи про родинні відносини з померлою ОСОБА_8 (а.с.5).

Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент її смерті протягом не менш як 5 років дасть заявнику можливість оформити спадщину у відповідності до цивільного законодавства України.

Крім того, факт того, що заявник ОСОБА_1 проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 у період з 2006 року та по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 року підтверджується також довідкою № 1 від 26 липня 2018 року та актом про фактичне проживання з померлою особою на день її смерті № 1 від 26 липня 2018 року, які видані на тимчасово непідконтрольній українській владі території (а.с.31,32).

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Отже, судом встановлено, що з 2006 року і по день відкриття спадщини - 11.10.2017 р. ОСОБА_1 постійно проживав зі спадкодавцем однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1 та був пов'язаний з нею спільним побутом і бюджетом, вони мали взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У пункті 23постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз'яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У відповідності до ст. 293 ч. 2 п. 5 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту проживання однією сім'єю заявника і спадкодавця, має для нього юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті у відповідності до ст. 1261 ЦК України. В інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник документально не може підтвердити факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 на день відкриття спадщини, а саме 24 січня 2014 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 13, 18, 258, 260, 265, 268, 273, 293,294,315 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - приватний нотаріус Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року за адресою: АДРЕСА_1 з 2006 року і по день смерті спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення суду може бути оскаржено через Сватівський районний суд Луганської області до Апеляційного суду Луганської області або безпосередньо до Апеляційного суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення буде складено 24 вересня 2018 р.

Суддя С.М.Скрипник