Ухвала

Іменем України

12 листопада 2018 року

місто Київ

справа № 336/2849/14-ц

провадження № 61-46702ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

стягувач - Міське комунальне підприємство «Основаніє»,

боржник - ОСОБА_4,

особа, яка подавала апеляційну скаргу, - ОСОБА_5,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 14 вересня 2018 року у складі судді Воробйової І. А.,

ВСТАНОВИВ:

Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 05 травня 2014 року видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь МКП «Основаніє» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 11 706, 05 грн та 121, 80 грн судового збору.

ОСОБА_5 не погоджуючись із судовим наказом звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на судовий наказ Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 14 вересня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на судовий наказ.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції обґрунтовував рішення тим, що судовий наказ Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2014 року є таким судовим рішенням, що не підлягає апеляційному оскарженню.

ОСОБА_5 29 жовтня2018 року із застосуванням засобів поштового зв'язку звернувся із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції, просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 14 вересня 2018 року.

На обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_5 посилається на те, що Шевченківський районний суд м. Запоріжжя видав судовий наказ, в результаті чого вирішив питання про його права, свободи та інтереси. У зв'язку з цим заявник звернувся з апеляційною скаргою на зазначений судовий наказ у порядку, передбаченому частиною першою статті 352 ЦПК України. Апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, обмежив право заявника на оскарження судового наказу, тим самим порушив одну із основних засад судочинства, яка визначена статтею 129 Конституції України.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

За правилом частини п'ятої статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення Верховний Суд встановив, що касаційна скарга є очевидно необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо її незаконності та неправильності.

Такий висновок суд зробив з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з частиною третьою статті 167 ЦПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої 1 статті 161 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що судовий наказ як окремий вид судових рішень не підлягає оскарженню в апеляційному або касаційному порядку. Зі змісту статті 352 ЦПК України можливо зробити висновок, що право апеляційного оскарження поширюється виключно на рішення та ухвали суду першої інстанції як самостійні види судових рішень. Наведений перелік є вичерпним та поширювальному тлумаченню не підлягає.

Суд апеляційної інстанції, застосувавши правильно положення статей 167, 358 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову ОСОБА_5 у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи, що зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги, а отже відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 14 вересня 2018 року у справі за заявою Міського комунального підприємства «Основаніє» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик