Ухвала

16 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 754/2847/17

провадження № 61-33587ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 07 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління охорони здоров'я Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_2, про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 07 травня 2018 року.

До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України( у редакції від 3 жовтня 2017 року) касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення заявник просить поновити строк, однак не вказує підстави пропуску строку та не надає доказів на підтвердження.

Таким чином, заявнику необхідно вказати підстави пропуску строку та надати відповідні докази.

Заявник протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку, з наданням відповідних доказів та підстав пропуску строку на касаційне оскарження.

Крім того, у порушення пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі заявником невірно зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 1 частини другої статті 36 Глави 5 «Верховний Суд» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

За правилами, встановленими частиною першою статті 391 ЦПК України, касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Заявником у порушення зазначених правил адресовано вказану касаційну скаргу до Верховного суду України.

За таких обставин, відповідно до вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати касаційну скаргу (у новій редакції), копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, у касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом другої групи.

Так, відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній станом на дату подання касаційної скарги) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди першої і другої груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

При цьому, відповідно до частини другої статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом, а тому ОСОБА_1 необхідно надати до суду належним чином засвідчену копію вказаного посвідчення.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційну скаргу оформлено з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 07 травня 2018 року залишити без руху і надати строк для усунення зазначених вище недоліків до 15 листопада 2018 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга

вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, з наданням відповідних доказів, не буде подано особою у зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик