Справа №538/1132/18
Провадження по справі №2/538/530/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року Лохвицький районний суд Полтавської області

У складі: головуючого-судді Бондарь В.А.

за участю секретаря судового засідання Дробот О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду м. Лохвиця цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми сплаченого авансу,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про стягнення суми сплаченого авансу за розпискою.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 10 серпня 2017 року він уклав із відповідачем попередній договір, оформлений в усній формі щодо купівлі-продажу будинку у розмірі 70000 грн. Згідно з умовами зазначеного договору відповідач отримала завдаток за будинок за адресою м. Лохвиця вулиця Лугова (Комсомольська) №14 в розмірі 24000 гривень, згідно розписки. Таким чином відповідач був зобовязаний продати позивачу даний будинок. На момент укладення попереднього договору купівлі-продажу будинку відповідачка протягом місяця зобовязалася виготовити технічну документацію на будинок та укласти з позивачем у нотаріуса договір купівлі-продажу будинку. Однак, після спливу місячного терміну відповідачка повідомила, що документи ще не виготовлені та запропонувала позивачеві віддати 44000 гривень за умови її самостійного остаточно оформити документи. Позивач відмовився від цієї пропозиції, просив відповідачку повернути кошти сплачені у рахунок майбутньої купівлі-продажу будинку у звязку з не виконанням зобовязань, але відповідачка відмовилася, посилаючись на відсутність коштів. Таким чином відповідачка відмовилась від продажу позивачу даного будинку та від укладення основного договору купівлі-продажу. Таким чином, укладення основного договору неможливо у звязку з невиконанням відповідачем обовязків по переоформленню документів на квартиру необхідних для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу зазначеного будинку. Викладене свідчить про те, що відповідачем не вчинено всіх необхідних дій, які свідчили про його намір та готовність укласти основний договір. Відповідач навмисно ухиляється від укладання цього договору. На пропозицію повернути отриманий відповідно до попереднього договору аванс та сплатити відповідно до розписки шкоду відповідач відмовився. Оскільки договір купівлі-продажу будинку в установленому законом порядку між сторонами не укладено, передана відповідачу сума у розмірі 24000 гривень є авансом, який підлягає поверненню у цьому ж розмірі, у звязку з чим заявлений позов.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги повністю, просять суд задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на докази, які містяться в матеріалах справи та на показання свідків.

Відповідачка до судового засідання не зявилася, причину неявки суду не сповістила, про день і місце слухання справи завчасно повідомлялася, у встановленому законом порядку, до позовної заяви суду надала відзив, в якому суд просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Судом встановлено, що 10 серпня 2017 року він уклав із відповідачем попередній договір, оформлений в усній формі щодо купівлі-продажу будинку у розмірі 70000 грн. Згідно з умовами зазначеного договору відповідач отримала завдаток за будинок за адресою м. Лохвиця вулиця Лугова (Комсомольська) №14 в розмірі 24000 гривень, згідно розписки. Таким чином відповідач був зобовязаний продати позивачу даний будинок. На момент укладення попереднього договору купівлі-продажу будинку відповідачка протягом місяця зобовязалася виготовити технічну документацію на будинок та укласти з позивачем у нотаріуса договір купівлі-продажу будинку. Однак, після спливу місячного терміну відповідачка повідомила, що документи ще не виготовлені та запропонувала позивачеві віддати 44000 гривень за умови її самостійного остаточно оформити документи. Викладене свідчить про те, що відповідачкою не вчинено всіх необхідних дій, які свідчили про його намір та готовність укласти основний договір. На пропозицію повернути отримані грошові кошти відповідачка відмовилася.

Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних договором платежів, підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних із боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобовязання.

Частина 2 ст. 570 ЦК України, визначає презумпцію авансу, який не виконує забезпечувальної функції, а є лише способом платежу і фактично попередньої оплати, а також підлягає поверненню у всіх випадках не виконання або неналежного виконання договору, або його не укладення.

Вказане повністю узгоджується з положеннями ст. 1212 ЦК України, згідно якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином, витребування майна власником із чужого незаконного володіння, повернення виконаного однією зі сторін у зобовязанні, відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Таким чином, передані позивачем кошти є авансом; сторони не уклали та не оформили договір купівлі-продажу будинку за формою, передбаченою ст. 657 ЦК України; відповідач незаконно отримав грошові кошти від позивача, оскільки на той час він ще не набув права власності на квартиру; позивач відмовився від майбутнього укладення договору, однак відповідач, який отримав аванс, відмовляється від повернення безпідставно отриманого, а тому такі кошти, незалежно від поведінки та вини будь-якої зі сторін, повинні бути повернуті власнику в тому розмірі, в якому вони надавались.

Таким чином, при вирішенні питання щодо стягнення з відповідача авансу у вказаному вище розмірі, суд виходить з того, що внесення завдатку як способу виконання зобовязання може бути лише у випадку наявності зобовязання, яке мало б випливати з основного договору, тобто договору купівлі-продажу квартири.

Відповідно до ст.ст.629,638 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязань настають наслідки, встановлені законом або договором.

Проте, у даному випадку, між сторонами відсутні належним чином оформлені договірні відносини, так як договір купівлі-продажу будинку між ними не укладався.

Враховуючи, що розписку про отримання коштів суд розцінює як домовленість сторін з приводу придбання будинку позивачем, та враховуючи, що сторони не виконали та не дотрималися вимог законодавства в частині укладення та нотаріального посвідчення попереднього договору купівлі-продажу будинку, проте, кошти позивачем були сплачені відповідачу у виконання такої домовленості, яка також належним чином не оформлена, відповідач утримує вказані кошти без належної правової підстави (не ґрунтується на прямій вказівці закону, суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту) та їх не повертає позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що в його присутності позивач ОСОБА_1 передав відповідачці ОСОБА_2 гроші в сумі 24000 грн. за придбання у останній житлового будинку. Пізніше йому позивач повідомив, що відповідачка відключила від будинку газопостачання та електроенергію.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що в його присутності позивач ОСОБА_1 передав відповідачці ОСОБА_2 гроші в сумі 24000 грн. за придбання у останній житлового будинку, про що він розписався у розписці.

На підставі ч. ч. 1 та 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності.

Оскільки, договору купівлі-продажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, то сплачені позивачем в рахунок подальшого укладення договору, кошти в розмірі 24000 гривень, згідно розписки - є авансом і повинні бути повернуті позивачу в тому розмірі, в якому вони передавалися.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в звязку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 12,13, 19, 76-82, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 570, 611,629, 638, 657, 1212 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сплаченого авансу задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 24000 (двадцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 704, 80 гривень.

Рішення може біти оскаржене на підставі ч.1 ст.354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

У відповідності з п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий: В.А. Бондарь