Справа № 727/7572/18
Провадження № 2/727/1472/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (місце проживання 59444 с.Добринівці Заставнівського району Чернівецької області) до ОСОБА_3 (місце проживання: 58000 м.Чернівці вул.Південно-Кільцева, 19 «А»/52) про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона з відповідачем ОСОБА_3 перебувала в шлюбі, який рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області розірвано. Під час перебування у шлюбі у неї із відповідачем народилася донька: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що відповідач матеріальну допомогу на утримання та виховання дитини не надає, але у звязку з погіршенням матеріального стану вона потребує матеріальної допомоги, а тому, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, яка не може бути меншою, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 03.08.2018 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення осіб, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 279 ч. 2 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 279 ч. 5 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відзив на позов від відповідача до суду поступив, відповідно до якого останній пояснив, що він розуміє свій обов'язок сплачувати аліменти на утримання дитини, проте сплата аліментів в сумі 1/4 частки з усіх видів заробітку є непосильною для нього, оскільки він працює на посаді керівника групи з продажу на території в іноземному підприємстві «Кока-кола Беверіфджиз Україна Лімітед», заробітна плата нараховується в розмірі 18000,00 грн., а на руки отримує приблизно 11000,00 грн. 13000,00 грн. Крім того він має непогашені грошові зобов'язання в ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 15423,76 грн.; в ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» - 36817,59 грн. Він не має у власності свого житла, проживає в орендованій однокімнатній квартирі, за що сплачує 2500,00 грн. та оплачує комунальні послуги. Транспортного засобу у власності не має. Також зазначає, що з дитиною у нього хороші стосунки, вони проводять разом час, гуляють, він купляє їй їжу, одяг. Вважає, що аліменти у розмірі 1/5 частки від його доходу є достатніми для утримання доньки, зокрема: 2600,00 грн. Просив позовні вимоги задовольнити частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/5 частки доходу; клопотань відповідачем про розгляд справи за участі сторін не поступало в суд.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом, належними доказами по справі встановлено факти і відповідні їм правовідносини, зокрема те, що сторони перебували в шлюбі, який рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області розірвано.

Під час перебування у шлюбі у неї із відповідачем народилася донька: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої в свідоцтві про народження зазначено відповідача ОСОБА_3 (а.с.4).

Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини.

Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Передбачено ч.1 ст. 183 СК України, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Стаття 191 СК України визначає, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що малолітня дитина перебуває на матеріальному утриманні позивача; як позивач, так і відповідач є працездатними; суд вважає, що заявлені вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Зокрема, у п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та в п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гурепка проти України N 2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року N 15-рп/2004у справі N 1-33/2004.

Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України) суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення частково.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з відповідача ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати по справі на користь держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»; ст.ст. 141, 150, 157, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 263, 264, 265, 268, 279, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 «А»/52, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки 59444 с.Добринівці Заставнівського району Чернівецької області, паспорт серії КР №872616 виданий 10.05.2005 року Заставнівським РВ УМВС України в Чернівецькій області, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку ОСОБА_3 щомісячно, починаючи з 20.07.2018 року, але не менше ніж 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - повноліття.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах сум платежів за один місяць, згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 «А»/52, ІПН НОМЕР_1 на користь Держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 18.09.2018 року.

Суддя Слободян Г.М.