ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 жовтня 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 739/917/18

Головуючий у першій інстанції - Іващенко А.І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/142/18

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Шарапової О.Л.,

за участі секретаря Герасименко Ю.О.,

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_2,

особа, яка подала апеляційну скаргу - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

на заочне рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 05 липня 2018 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 13 липня 2018 року, м. Новгород-Сіверський,

в с т а н о в и в:

30.05.2018 ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_2, в якому просило стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором без номера від 30.01.2014 у розмірі 112167 грн 71 коп., з яких: 12794 грн 36 коп. - заборгованість за кредитом, 99373 грн 35 коп. - за процентами за користування кредитом, а також судові витрати у розмірі 1762 грн 00 коп. Вказану заборгованість станом на 28.02.2018 позивачем нараховано внаслідок порушення відповідачем зобов'язань за укладеним ними кредитним договором.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у сумі 12794 грн 36 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн 00 коп. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, що наявність заборгованості відповідача позивачеві за кредитом у вказаній сумі є доведеною, але позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення відсотків за користування кредитом скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що підписавши 30.01.2014 анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, ОСОБА_2 приєднався до запропонованих позивачем умов та правил надання банківських послуг, а тому відсутність підпису відповідача в Тарифах та Правилах надання банківських послуг не свідчить про те, що він не був з ними ознайомлений, не означає відсутність договірних правовідносин між сторонами та, як наслідок, відсутність заборгованості за процентами за користування кредитом.

В письмових поясненнях від 17.09.2018 позивач стверджує, що укладений 30.01.2014 сторонами договір, є новою редакцією договору про надання банківських послуг, укладеного ними 01.06.2007.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримав апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.

Так, по справі встановлено наступне.

30.01.2014 ОСОБА_2 подав до ПАТ КБ «ПриватБанк» анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У цій заяві зазначено, що ОСОБА_2 згоден з тим, що підписана ним заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами складають між ним і банком договір про надання банківських послуг, що ОСОБА_2 ознайомився з цим договором до його укладення і згоден з його умовами. В той же час у цій заяві відсутні відомості про те, яку саме кредитну картку бажає отримати відповідач, та не зазначено бажаний для нього кредитний ліміт (копія цієї анкети-заяви на арк. 9).

Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, що затверджені наказом ПАТ КБ «ПриватБанк» від 06.03.2010 № СП-2010-256, і витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містять підпису ОСОБА_2 (копії цих витягів на арк. 11-34, 10).

Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 28.02.2018 ОСОБА_2 має перед ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 112167 грн 71 коп., з яких: 12794 грн 36 коп. - заборгованість за кредитом, 99373 грн 35 коп. - за процентами за користування кредитом (арк. 6-7).

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Рішення місцевого суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 12794 грн 36 коп. та розподілу судових витрат не оскаржується і суд не встановив підстав для його перегляду в цій частині у порядку ч. 4 ст. 367 ЦПК України.

Згідно з ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Пункт 2 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на момент виникнення і тривання спірних правовідносин, приписує, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, зокрема про тип відсоткової ставки, суму, на яку кредит може бути виданий, і орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту.

На порушення наведених норм права, сторонами в письмовій формі не визначено тип кредитної картки, яку отримав ОСОБА_2, та бажаний кредитний ліміт на неї, а отже і орієнтовну сукупну вартість кредиту в процентному значенні та грошовому виразі.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» орієнтує суди нижчих ланок на те, що не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо).

Тож відмовивши у стягненні з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по процентах за користування кредитом, суд І інстанції не порушив чинне законодавство.

З викладеного випливає, що апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Його законність та обгунтованість перевірено у межах доводів апеляційної скарги та за наявними у справі доказами.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити, а заочне рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 05 липня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повну постанову виготовлено 29.10.2018.

Головуючий: Судді: