Якимівський районний суд Запорізької області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа № 330/2259/18
"04" грудня 2018 р. смт. Якимівка
Якимівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Куценко О.О., секретаря судового засідання Павленко Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся в суд з позовом в якому вказала, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 у смт. Якимівка Якимівського району Запорізької області, що підтверджується договором дарування житлового будинку від 15 вересня 2005 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04 вересня 2006 року. В належному позивачці на праві власності житловому будинку 27 лютого 2009 року була зареєстрована племінниця позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 яка фактично за місцем реєстрації не проживала. Фактичне місце мешкання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не відомо. Позивачка не має можливості зняти з реєстрації з належного на праві власності житлового будинку ОСОБА_3 що позбавляє її як власника отримати певні пільги та вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. До членів сім'ї ОСОБА_3 не відноситься.
В зв'язку з чим, просить суд, визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку смт. Якимівка Запорізької області як особу, яка втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_2.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, у випадку неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про місце, час проведення судового засідання, про причини не явки суд не повідомила, суд вважає за можливе згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивачки, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 15 вересня 2005 року ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1. Починаючи з моменту реєстрації відповідач ОСОБА_3 покинула місто свого мешкання за реєстрацією. Де проживає відповідач в теперішній час позивачу не відомо.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном у вигляді житлового приміщення, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Виходячи з того, що Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71,72,116,156 ЖК України;ст. 405 ЦК України).
Відповідно до ст.ст. 64, 156 ЖК України, відповідно до яких до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина власника, їх діти і батьки; членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. В даному випадку судом встановлено, що відповідач не є членом родини позивача .
Згідно ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
За таких обставин зважаючи, що відповідач більше 6 місяців не проживає за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 смт. Якимівка Якимівського району Запорізької області, вона втратила право користування зазначеним житлом, як член сім`ї позивача, а тому вимоги в цій частині є обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.
За таких обставин суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. 319, 391, ч. 2 ст. 405 ЦК України
Позов ОСОБА_1, представник позивача: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку смт. Якимівка Запорізької області як особу, яка втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_2..
Заочне рішення може бути переглянуте по письмовій заяві відповідача, яка може бути подана до Якимівського районного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня проголошення цього рішення.
Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: