Справа № 550/1183/18
Провадження № 2/550/302/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі : головуючого - судді Ланни Я.О.

за участю секретаря судового засідання Томас Ю.П.,

представника позивачів ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове цивільну справу №550/1183/18 (провадження №2/550/302/18) за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 в особі опікуна ОСОБА_2 до Черняківської сільської ради Чутівського району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на спадщину за законом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, ОСОБА_3 в особі опікуна ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Черняківської сільської ради Чутівського району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на спадщину за законом. Позов мотивують тим, що 25.08.1995 року померла спадкодавець ОСОБА_4 Спадкоємцем за законом на майно ОСОБА_4 є рідний син ОСОБА_5, рідний батько позивачів, який фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. 12.07.2004 помер ОСОБА_5 Після смерті спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки №196 площею 2,44 га, яка розташована на території Черняківської сільської ради Чутівського району Полтавської області та належала ОСОБА_4 Спадкоємцем за законом на дану земельну ділянку є рідна мати позивачів ОСОБА_6, яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. 06.08.2015 померла ОСОБА_6 спадкодавець за законом. Після її смерті відкрилася спадщина на вищезазначене майно, на яку мають право її діти ОСОБА_2М та ОСОБА_3 Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. Згідно постанови державного нотаріуса від 15.11.2016 позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Крім того, позивачі зазначають про відсутність у них документів, які б підтверджували факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_4 та померлим ОСОБА_5, у звязку з відсутністю відомостей про народження останнього, який є її сином.

Зазначені обставини є перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті їх матері ОСОБА_6 Тому просять суд винести рішення та встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4, яка померла 25.08.1995 є рідною матірю ОСОБА_5, який помер 12.07.2004 і рідною бабусею ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визнати за ними право на спадкування за законом у судовому порядку.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні 05.12.2018 позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити.

Представник позивачів, ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача, Черняківської сільської ради Чутівського району Полтавської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнав повністю, просив задовольнити позов.

19.11.2018 до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій представником позивачів адвокатом ОСОБА_1 уточнено її прохальну частину із зазначенням вірних даних щодо площі спірної земельної ділянки в розмірі 2,44 га. Крім того позивачі уточнили, що просять суд визнати за ними право на спадкування за законом по ? частині кожному даної земельної ділянки.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи без участі представника відповідача, який не зявився в судове засідання та надав заяву про визнання позову, заслухавши позивача ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_1, вивчивши письмові матеріали справи, повно та всебічно зясувавши всі обставини у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

16.10.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 26.11.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд.

Згідно зі ст. ст. 4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд виходив з положень ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України про обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доведенню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і по яким у сторін і інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами являються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованою законом від 17.07.97 №475/97-ВР, зокрема ст.1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

На підставі доказів, наданих позивачами в підтвердження своїх позовних вимог, судом встановлено, що 25.08.1995 померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть 1-КЕ № 006707 від 28.08.1995 (а.с.101).

Після смерті ОСОБА_4, на території Черняківської сільської ради Чутівського району Полтавської області відкрилася спадщина, що складається, зокрема із земельної ділянки площею 2,44 га, що знаходиться на території Черняківської сільської ради Чутівського району Полтавської області, на яку остання мала право згідно сертифікату серії ПЛ № 0235254 та зареєстровано за №254 від 06.02.1997 у «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/, що видаються Чутівською райдержадміністрацією», що підтверджується листом Відділу Держгеокадастру у Чутівському районі від 15.11.2018 № 157/118-18 та схемою земельних ділянок (а.с.85-86).

Спадкоємцем за законом на майно ОСОБА_4 є її син ОСОБА_5, який фактично прийняв спадкове майно, що підтверджується довідкою від 14.06.2016 за №241 виданою Черняківською сільською радою, свідоцтвом про право на спадщину за законом та копією спадкової справи №31 (а.с.25, 38, 99-109).

12.07.2004 помер ОСОБА_5 (а.с.11).

Спадкоємцем за законом на майно померлого ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_6, яка фактично прийняла спадщину, оскільки на момент його смерті проживала разом з чоловіком, що підтверджується довідкою від 09.06.2016 №215 виданою Черняківською сільською радою Чутівського району Полтавської області (а.с.26).

06.08.2015 померла ОСОБА_6 (а.с.10).

Спадкоємцями за законом на майно померлої ОСОБА_6, яка фактично прийняла спадкове майно, але не оформила своїх спадкових прав, після смерті спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які фактично прийняли спадщину, що підтверджується довідкою від 09.06.2016 №215 виданою Черняківською сільською радою Чутівського району Полтавської області (а.с.26). Однак позивачі не оформили своїх спадкових прав.

Інші спадкоємці на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_6 як за законом так і за заповітом відсутні.

Позивачі не можуть оформити своє право на майно в нотаріальному порядку через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на майно спадкодавця, що підтверджується постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.11.2016 (а.с.9).

Пленум Верховного Суду України у п.23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, зазначає що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Визнання права власності на майно через звернення до суду не суперечить чинному законодавству.

У відповідності до ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст.1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч.2 ст.1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини за умовою чи з застереженням.

Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття

Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Способи захисту прав на земельні ділянки визначено Земельним кодексом України, зокрема, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав (ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України).

Чинне законодавство у разі відсутності державного акту, належного спадкодавцю, який помер не передбачає процедури видачі такого державного акту на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну ділянку. За таких обставин, належним способом захисту прав спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Враховуючи, викладене, позицію відповідача який визнав позов, а також те, що позивачі є єдиними спадкоємцями за законом після померлої 25.08.1995 ОСОБА_4, визнання права на земельну частку(пай) за позивачами в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, а заявлені вимоги про визнання за ними права на земельну частку(пай) підлягають задоволенню.

Таким чином, суд встановив, що позивачі є спадкоємцями за законом та фактично прийняли спадщину, але у зв'язку з відсутністю оригіналу документу про право власності на землю на ім'я спадкодавця, не можуть одержати свідоцтво про право власності на спадкове майно. Суд вважає можливим визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право на спадкування на земельну ділянку, розміром 2,44 га на території Черняківської сільської ради, на яку мала право ОСОБА_4.

Окрім того позивачі просили встановити факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_4 рідною матірю ОСОБА_5 та рідним батьком позивачів, у звязку з відсутністю відомостей про народження ОСОБА_5

На даний час виникла необхідність в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилася від померлої баби ОСОБА_4

Так, із матеріалів справи, а саме копії спадкової справи №31 вбачається наявність копії свідоцтва про народження ЯХ № 162700, в якому зазначено, що ОСОБА_5 народився 18.03.1950, про, що в книзі записів актів громадянського стану про народження Черняківської сільської ради 30.03.1950 зроблено відповідний запис за №10. У графі батько прочерк, у графі мати зазначена ОСОБА_4

Родинні відносини між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також підтверджуються виписками з погосподарських книг Черняківської сільської ради, де маються записи, що померлий 12.07.2004 ОСОБА_5 є сином померлої 25.08.1995 ОСОБА_4 (а.с.30-33).

Крім того, в судовому засіданні в якості свідків судом було допитано ОСОБА_7, ОСОБА_8 - односельчан померлої ОСОБА_4, які підтвердили факт родинних відносин позивачів із померлою ОСОБА_4, а саме, що остання була їх рідною бабою та матір'ю ОСОБА_5

Встановити факт родинних відносин позивачам із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Із роз'яснень, які містяться в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців.

Іншим шляхом встановити факт неможливо, для заявника це має істотне значення для оформлення права на спадщину.

Отже, суд проаналізувавши надані докази в їх сукупності, вважає доведеним факт родинних відносин між позивачами та померлою ОСОБА_4, а відтак вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають задоволенню, оскільки є доведеними ними в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Таким чином, вищевказані докази в сукупності підтверджують факт родинних стосунків.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 206, ст. 209, ст.ст.258-259, ст.ст.263-265, ст.268, ст.273, ст.293, ст.315 ЦПК України, ст.16, ст.ст. 325,328, ч.1 ст. 1217, ч.1 ст.1218, ч.1 ст. 1225, ст.ст. 1258,1261, ч.2,3,5 ст. 1268, ЦК України, ст.152 Земельного Кодексу України суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 померла 25.08.1995 є рідною матір'ю ОСОБА_5 померлого 12.07.2004 і рідною бабою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованої та проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 8, паспорт серія МН 761241, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки (паю) площею 2,44 га на території Черняківської сільської ради Чутівського району Полтавської області, що належала померлій 25.08.1995 ОСОБА_4 згідно сертифіката ПЛ № 0235254 без визначення меж цієї частки в натурі.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) право на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки (паю) площею 2,44 га на території Черняківської сільської ради Чутівського району Полтавської області, що належала померлій 25.08.1995 ОСОБА_4 згідно сертифіката ПЛ № 0235254 без визначення меж цієї частки в натурі.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Чутівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної

скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Я.О.Ланна