печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

29 жовтня 2018 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Ясеновенко К.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» до ОСОБА_2 - члена Національної спілки художників України, про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» звернулось до суду та просив стягнути з ОСОБА_2 на користь комунального «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» заборгованість з орендної плати за договором № 180/608 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 07 листопада 2016 року в сумі 17 036,31 грн.

Відомостями, що містяться у Реєстрі територіальної громади міста Києва, підтверджено, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, як вбачається з відповіді на запит суду, отриманої 21 серпня 2018 року.

Ухвалою суду від 05 вересня 2018 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження, того ж дня учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз'яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки.

Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд, приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 07 листопада 2016 року між Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією та комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» та членом Національної спілки художників України ОСОБА_2 було украдено договір № 180/608 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, на підставі якого відповідачеві передано у строкове платне користування нерухоме мано (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власносності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою у будинку № 27 по вулиці Хрещатик у місті Києві, для розміщення творчої майстерні загальною площею 43,0 кв.м.

Відповідно до пп. 3.7. та 4.2.4. договору оренди, орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця, орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Однак, відповідач систематично порушував ці умови договору оренди та не сплачував орендну плату, внаслідок чого у нього виникла заборгованість з орендної плати, підтвердженням чого є розрахунок заборгованості, що додається.

Задля досудового врегулювання спору орендарю направлялась претензія № 432/10-824 від 30 листопада 2017 року. Однак, станом на 26 червня 2018 року заборгованість з орендної плати відповідачем не сплачена та складає 16 815,73 грн., що негативно впливає на фінансову ситуацію підприємства.

Відповідно до п. 6.2. договору оренди № 180/608 за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату орендної плати та інших платежів на користь підприємства- балансоутримувача орендар сплачує на користь підприємства-балансоутримувача пеню в розмірі 0,5 % від розміру несплачених орендних та інших платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 3% від суми заборгованості. У випадку примусового стягнення орендної плати у порядку, встановленому законодавством України, з орендаря також у повному обсязі витрати, пов'язані з таким стягненням.

З огляду на вищезазначене та з розрахунку заборгованості з орендної плати встановлено, що станом на 26 червня 2018 року заборгованість відповідача за період з квітня 2018 року по червень 2018 року складає 17 036,31 грн., з яких: 16 815,73 грн. - сума заборгованості з орендної плати; 41,81 грн. - 3% річних; 44,60 грн. - інфляційні нарахування; 134,17 грн. - пеня за подвійною ставкою НБУ.

У пп. 5.2.2. договору оренди передбачено право підприємства - балансоутримувача стягнути з орендаря заборгованість з орендної плати та інші збитки, заподіяні ним невиконанням своїх зобов'язань за цим договором.

До виниклих правовідносин необхідно застосувати спеціальний нормативно- правовий акт, що регулює правовідносини сторін під час оренди державного та комунального майна - Закон України № 2269-ХІІ «Про оренду державного та комунального майна» від 10 квітня 1992 року.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором.

Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов'язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг.

Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У відповідності до статті 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом

Оскільки відповідач не виконує умови договору в добровільному порядку, сума орендної плати підлягає примусовому стягненню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1 762,00 грн. судового збору.

З викладеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 526 ЦК України, ст.ст. 10, 66, 162 ЖК України, ст. ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» до ОСОБА_2 - члена Національної спілки художників України, про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (01034, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» (01021, м. Київ, пров. Івана Мар'яненка, 7, ) заборгованість у розмірі 17 036,31 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. А. Писанець