Провадження №2/592/4837/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Князєв В.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Позивач звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору б/н від 17.03.2011 р. відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідач на підставі п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг зобов'язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. В порушення умов договору відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 20.08.2018 р. утворилася заборгованість у розмірі 12945,65 грн., з яких: 3726,32 грн. тіло кредиту; 4222,78 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3903,90 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 592,65 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 17.03.2011 р. у сумі 12945,65 грн. та понесені судові витрати у розмірі 1762 грн.

Відповідач ОСОБА_2, якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подав.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.03.2011 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н шляхом оформлення і підписання анкети - заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, у якій указано, що вона разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. За умовами договору відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 6-22).

Згідно з пунктом 1.1.7.11 «Умов та правил надання банківських послуг»,- договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг», - позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг»,- у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту, Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим Договором.

Згідно п.п. 2.1.1.12.10 «Умов та правил надання банківських послуг»,- ОСОБА_1 має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком частки в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором.

Відповідач свої договірні зобовязання перед позивачем не виконав, допустивши прострочення та утворення заборгованості станом на 20.08.2018 р. в сумі 12945,65 грн., з яких: 3726,32 грн. тіло кредиту; 4222,78 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3903,90 грн.- заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 592,65 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 4-5).

Відповідно до статті 1054 ЦК України,- за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України,- зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, тому позичальник зобовязаний своєчасно вносити плату за користування грошима.

Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено, у тому числі зі сплати боргу за тілом кредиту, процентами, комісією та пенею.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»,- при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 3903,90 грн. задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до статті 549 ЦК України,- неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України,- ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України,- штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15, яка є обов'язковою для застосування всіма судами України відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача заборгованості у розмірі 9041,75 грн., з яких: 3726,32 грн. тіло кредиту; 4222,78 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 592,65 грн. штраф (процентна складова).

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України,- якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1230 грн. 65 коп. (9041,75 грн. х 1762 грн. : 12945,65 грн.).

Керуючись ст.ст. 11, 207, 509, 526, 530, 546, 549, 610, 611, 626, 628, 631, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 76 - 81, 89, 133, 141, 209, 229, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: м.Суми, просп.Курський, 103АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства ОСОБА_1 банк „ПриватБанк (м.Київ, вул.Грушевського, 1Д, ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.03.2011 р. у розмірі 9041 грн. 75 коп., з яких: 3726 грн. 32 коп. тіло кредиту; 4222 грн. 78 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 592 грн. 65 коп. штраф (процентна складова). В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: м.Суми, просп.Курський, 103АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства ОСОБА_1 банк „ПриватБанк (м.Київ, вул.Грушевського, 1Д, ) 1230 грн. 65 коп. повернення судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 31.10.2018 р.

Суддя В.Б. Князєв