Провадження № 4-с/522/134/18
Справа № 2-8390/08
УХВАЛА

25 вересня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 справу за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, стягувач Акціонерне товариство «Одесаобленерго», -

ВСТАНОВИВ:

Заявник 23.06.2018 року звернулась до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, стягував Акціонерне товариство «Одесаобленерго».

Скарга мотивована тим, що державним виконавцем Другого відділу ДВС здійснювалось виконавче провадження за виконавчим листом №2-8390 від 28.01.2008 року, що виданий Приморським районним судом м. Одеси, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Одесаобленерго» заборгованості за недораховану електричну енергію у сумі 6342 грн. 34 коп. та судового збору. Постановою державного виконавця Другого відділу ДВС АН№318429 від 02.06.2008 року накладено арешт на 155/1000 частин квартири за адресою: м. Одеса, вул. Князівська, буд. 33 б, кв. 7. Частина квартири належить ОСОБА_2 на праві власності. ОСОБА_2 виплатило всю суму заборгованості за електроенергію. На даний час вказане виконавче провадження знищене за закінченням строку зберігання. Хоча на сьогодні жодні виконавчі провадження боржником в яких виступає заявник немає, державним виконавцем арешт з квартири боржника не знято. Тому заявник просить визнати бездіяльність державного виконавця Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області щодо не зняття арешту з 155/1000 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 протиправною; зобовязати державного виконавця Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області зняти арешт з квартири.

Ухвалою суду від 26.06.2018 року скарга прийнята до провадження, судове засідання призначене на 05.07.2018 року.

Розгляд справи у судовому засідання 05.07.2018 року було відкладено на 03.08.2018 року у звязку з заявленим клопотанням про відкладення розгляду скарги.

Заявою від 05.07.2018 року ОСОБА_2 просила продовжити строк розгляду справи.

У судовому засідання 03.08.2018 року оголошено перерву до 25.09.2018 року.

ОСОБА_2 в судовому засіданні подала заяву про залишення без розгляду скарги, оскільки Постановою старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1 від 22.08.2018 року знято арешт накладений постановою від 02.06.2008 року.

Представник заявника ОСОБА_3 не заперечував проти залишення скарги без розгляду.

Інші учасники справи в судове засідання не зявилися, про час, місце судового розгляду були повідомлені належним чином, причини не явки суду не повідомили.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявки стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, вважає за можливе залишити скаргу без розгляду.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Суд, вважає за можливе застосувати дану норму до правовідносин, що виникають при оскарженні рішень, дій чи бездіяльності державного чи приватного виконавця.

Пунктом 9 ст. 10 ЦПК України передбачено, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Крім того, п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» закріплено, що при розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Цивільного процесуального кодексу України, законами України: "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", "Про державну виконавчу службу", "Про виконавче провадження, іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо.

Отже, враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що відпали підстави для ОСОБА_2 у оскарженні бездіяльності державного виконавця, оскільки арешт з її частини квартири було знято, суд залишає скаргу без розгляду.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 4, 10, 12, 48, 76, 81, 257, 258, 259, 260, 263, 268, 353, 354, 447, 450-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, стягувач Акціонерне товариство «Одесаобленерго» - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15 денний строк з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Повний текст ухвали суду складено 26.09.2018 року.

Суддя В.Я.Бондар