Справа 423 /2248/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 року

Попаснянський районний суд Луганської області

у складі головуючої судді Архипенко А.В.

при секретарі Іваненко С.П.

розглянувши у судовому засіданні в м.Попасна без участі сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гірської територіальної громади в особі Гірської міської ради про визнання права власності на частку будинку з господарськими будовами в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку будинку з господарськими будівлями, після смерті своєї матері - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Померлої мати позивача належав будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, як придбаний за договором купівлі-продажу у 1965 році.

У 2001 році мати позивача укладала шлюб з ОСОБА_3, який проживав з нею на час смерті.

Відповідно до статті 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом першої черги, після смерті ОСОБА_2 також спадкоємцем першої черги був її чоловік ОСОБА_3 Інших спадкоємців першої черги не має. Але після смерті ОСОБА_2 її чоловік ОСОБА_3 виїхав з будинку та знявся з реєстрації у цьому будинку.

За оформленням спадщини після смерті ОСОБА_2 позивач звертався до державного нотаріуса Первомайської нотаріальної контори 09.12.2013 року, до якого на той час відносилася територія міста Гірське, та подавав заяву про прийняття спадщини.

Так як законодавством України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину за свідоцтвом про право на спадщину може звернутися у будь який час, то позивач відразу ж не став оформляти свідоцтво про право на спадщину. Але у зв'язку з початком у 2014 році антитерористичної операції на території Луганської області позивач так і не зміг отримати свідоцтво про прийняття спадщини на майно після смерті своїй матери.

У зв'язку з віднесенням у 2014 році території міста Гірське до території Попаснянського району, позивач у червні 2018 року звернувся з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса Попаснянського нотаріального округу Луганської області, але йому було відмовлено в оформленні спадщини з посиланням на те, що переоформлення спадщини на будинок, після смерті його матери ОСОБА_2 у нотаріальному порядку неможливо, у зв'язку з тим, що м.Первомайськ вважється територією, яка тимчасово не контролюється українською владою і спадкову справу, яка була заведена у м.Первомайську, для ознайомлення витребувати неможливо.

При цьому як стало відомо позивачу заповіту померла ОСОБА_2 не складала. Але 09 січня 2014 року державним нотаріусом м.Первомайська було видано свідоцтво про право на спадщину. Тобто стало відомо,що чоловік ОСОБА_2 -ОСОБА_3 також звертався за прийняттям спадщини після смерті ОСОБА_2 А той факт, що в правовстановлюючих документи на будинок не має відміток про видачу свідоцтва про право на спадщину на будинок, все це свідчить, що свідоцтво про право на спадщину видавалось на кошти, які залишалися після смерті ОСОБА_2

Тобто позивачу стало відомо, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняли він та чоловік ОСОБА_2- ОСОБА_3 по 1/2 частки кожний.

З'ясувати у ОСОБА_3 обставині отримання ним свідоцтва про право на спадщину у позивача не має можливості так як ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

За таких обставинах позивач позбавлений можливості оформити право власності на частку будинку, який залишився після смерті його матері у нотаріальному порядку та у поданому позові, просить суд встановити факт прийняття ним спадщини та визнати за ним право власності на 1/2 частку будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, з усіма побутовими та господарськими спорудженнями, тому, що іншим шляхом позивач не може оформити право на спадщину .

До початку судового розгляду позивач та його представник надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, у поданих заявах підтримали заявлені вимоги, просили їх задовольнити.

Відповідач - Гірська територіальна громада в особи Гірської міської ради - був сповіщеній про день і час розгляду справи, також надав заяву про розгляд справи без участі представника, не заперечував щодо заявлених вимог.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Предметом даного позову являться вирішення питання про право на спадкування за законом сина після смерті матері в умовах, коли це питання неможливо вирішити в нотаріальному порядку.

Відповідно до ст.1216,1218 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що на лежали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1261 Цивільного Кодексу України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів справи на вбачається, що ОСОБА_4 є власником цілого будинку за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу та реєстраційного посвідчення складеного Попаснянським міським бюро технічної інвентаризації про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на будинок, 25.10.1965 року. Відомостей про видачу свідоцтв про право на спадщину на частку будинку на правовстановлюючих документах не має.(а.с.8-9,11).

Свідоцтвом про народження а.с.20 підтверджується, що гр.ОСОБА_1 дійсно є сином ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Тобто він є спадкоємцем першої черги.

Відповідно до свідоцтва про смерть на а.с.19 підтверджується, що мати позивача ОСОБА_2 дійсно померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Також із матеріалів справи вбачається, що померла ОСОБА_2 перебувала у шлюби з ОСОБА_3 а.с.17

Згідно будинкової книги за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13-16) ОСОБА_3 проживав разом з ОСОБА_5 на час її смерті.

Відповідно до акту складеному депутатом Гірскої міської ради, позивач після смерті ОСОБА_2 став проживати у належному їй будинку, у той час, як чоловік ОСОБА_2 залишив це місце проживання, та став проживати за іншою адресою. З акту також слідує, що позивач у 2013 році звертався до нотаріуса у м.Первомайську за прийняттям спадщини після смерті ОСОБА_2

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року( а.с.12)

Згідно інформаційної довідка зі Спадкового реєстру померла ОСОБА_6 до смерті заповітів не складала (а.с.19)

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру(спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) виданому 12.06.2018 року слідує, що після смерті ОСОБА_2 Первомайської державної нотаріальною конторою була заведена спадкова справа за №329, номер у спадковому реєстрі №55442525. Дата заведення справи 09.12.2013 року, тобто у продовж 6-ти місячного строку. Також у довідки є відомості про видачу 09.01.2014 року свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Аналіз матеріалів справи та встановлених судом обставин дозволяє зробити висновок, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняли її син ОСОБА_1, який звертався зі заявою за прийняттям спадщини та її чоловік ОСОБА_3, якій постійно проживав разом зі ОСОБА_2 та не відмовився від прийняття спадщини. Обі два спадкоємця які прийняли спадщину є спадкоємцями за законом першої черги. А той факт, що спадкова справа була заведена у продовж 6-ти місячного строку після смерті ОСОБА_2, свідчить про те, що зі заявою звертався саме позивач, який не проживав постійно разом з померлої ОСОБА_2

Відповідно до статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Тому, враховуючи вищезазначені вимоги законодавства, та матеріалі справи суд приходить до висновку, що позивач та інший спадкоємець за законом ОСОБА_3 кожний прийняли у спадщину по 1/2 частки майна, яке належало померлої ОСОБА_2

Згідно із «Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р- м.Первомайськ Луганської області віднесений до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

При тому, м.Гірське, раніше, до проведення на териториї Луганської області АТО, перебувало в адміністративному підпордякуванні м.Первомайськ Луганської області, а тому на теперішній час позивач не має можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, про що вбачається із листа нотаріуса позивачу , якій він отримав 12.06.2018р. (а.с.28)

Розглядаючи можливість задоволення позовних вимог позивача, суд, окрім визначених законом підстав про право на спадкування за законом , суд враховує, також, що п.23 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто спадкоємець, який позбавлений умов для одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.1268 ЦК України,незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 392 ЦК України "Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Враховуючи вищенаведені вимоги діючого законодавства України, ОСОБА_1 вважає, що оформити належним чином право власності на 1/2 частку будинку з господарськими будовами за адресою: АДРЕСА_1, яку він фактично прийняв у спадщину, в даному випадку він не має можливості, тому що існують перешкоди, які не можна усунути за незалежних від нього причин, що співпадає із думкою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, вказаною у листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», де вказано, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

А так, враховуючи, що в межах даного позову, доведено, що є всі відповідні документи, які підтверджують той факт, що позивач разом зі чоловіком спадкодавця прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 по 1/2 частки кожний і право на власністі на 1/2 частку будинку з господарськими будовами за адресою: АДРЕСА_1, переходить до позивача у порядку спадкування за законом, але в зв'язку з тим, що нотарільна контора, куди раніше звертався позивач, для оформлення права на спадщину після смерті своїй матери, залишилась на території, яка не контролюється українською владою, що є перешкодою для оформлення спадкових прав позивачем у нотаріальному порядку - суд вважає, що будинок, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,9 кв.м - входить до складу спадщини після смерті матері позивача, що є підставою для визнання за позивачем права власності на ? частку зазначеного майна в порядку спадкування за законом після смерті його матері , в зв'язку із чим поданий позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст.1216,1218, 1220-1222, 1261,1267,1268,1269 ЦК України, керуючись ст.ст.12,81,258-259,263-265, 352,354-355 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Гірської територіальної громади в особі Гірської міської ради Луганської області про визнання права власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частку житлового будинку, загальною площею 52,9 кв.м ( у тому числі житловою площею 27,0 кв.м.), за адресою: АДРЕСА_1, з усіма побутовими та господарськими будовами (веранда а-1, сені а 1-1, погріб -пдв, сараї Б-1) - після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Луганського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчисляється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А.В.Архипенко