Провадження № 2-з/760/327/18
У Х В А Л А

17 грудня 2018 суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Солом'янського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики від 01.06.2004, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на суму 100 000 доларів США.

30.11.2018 до суду надійшло клопотання представника позивача про забезпечення позову, в якому він просить забезпечити позов шляхом передачі оригіналів розписок від 01.06.2004, за якою ОСОБА_3 взяла у борг у ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 100 000 доларів США, та від 04.01.2011, за якою ОСОБА_3 повернула ОСОБА_4 запозичені грошові кошти в розмірі 100 000 доларів США, на зберігання до Солом'янського районного суду м. Києва у матеріали справи № 760/13938/17.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову у такий спосіб, представник позивача зазначає, що невжиття такого заходу забезпечення позову може істотно ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду у даній справі.

Згідно ч. 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В зв'язку з цим сторони та інші особи, які беруть участь у справі, судом не викликалися та не повідомлялися про розгляд заяви про забезпечення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 просить визнати недійсним договір позики грошових коштів в розмірі 100 000 доларів США, укладений 01.06.2004 між відповідачами.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, представник позивача посилається на те, що запропонований захід забезпечення позову необхідно застосувати для забезпечення в майбутньому виконання рішення суду у даній справі.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору.

Частиною третьою ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, зі змісту позовних вимог позивача вбачається, що він просить визнати недійсним договір позики грошових коштів від 01.06.2004.

При цьому, звертаючись до суду з клопотанням про забезпечення позову, представник позивача не зазначає, яким чином їх незастосування (не передача оригіналів розписок до суду та приєднання їх до матеріалів справи) утруднить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі.

Більш того, ухвалою суду від 06.11.2017 було задоволено клопотання представника позивача та витребувано у відповідачів оригіналів зазначених розписок, а тому після виконання останніми ухвали суду, яка набрала законної сили і є обов'язковою для виконання, буде вирішено питання про приєднання вказаних розписок до матеріалів справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що невжиття запропонованих представником позивача заходів забезпечення позову жодним чином не зможе вплинути на виконання рішення суду у даній справі, а тому підстави для їх застосування відсутні.

З огляду на наведені вище обставини, суддя приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 18, 149-153 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 17.12.2018.

Суддя В.В. Лазаренко