У Х В А Л А

24.09.2018 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Саландяк О.Я., отримавши та вивчивши позовну заяву ОСОБА_1, що мешкає в селі Сербинівці Жмеринського району Вінницької області по вулиці Центральна, будинок 55 до ОСОБА_2 Україна в особі Державної казначейської служби України, яка знаходиться в м.Київ по вул. Бастіонній, 6 про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 07.09.2018 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, яку він оцінює в розмірі 200000 гривень, що завдана посадовими особами ОСОБА_2 Україна шляхом умисного затягування розгляду його заяви.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.09.2018 року вказану заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків тривалістю пять днів з дня отримання ухвали.

Зокрема вказаною ухвалою суду було визначено недоліки позову: позивачем не зазначено жодних даних посадових осіб України, які умисно затягують розгляд його позову та діями яких йому завдано шкоду, відповідальність за яку має нести держава. До позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору; надано докази у вигляді медичної документації, на які відсутні посилання у позові.

В порушення п.3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містила обґрунтованого розрахунку суми, яку позивач просить стягнути із відповідача, не зазначено який вид шкоди завдано позивачу; додані позивачем до позовної заяви копії документів не відповідали вимогам ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, оскільки вони не засвідчені належним чином, відсутні вказівки про наявність у позивача або іншої особи оригіналів цих письмових доказів.

Суд звертав увагу позивача, що не зазначення даних посадових осіб, які завдали йому шкоду є перешкодою для визначення того, чи має позивач сплачувати судовий збір, а також для визначення підсудності з розгляду даної справи.

Також суд звертав увагу позивача на невідповідність вимогам цивільного процесуального закону клопотання про витребування доказів цивільної справи для встановлення даних посадових осіб, які завдали йому шкоду, відсутність перешкод самостійно отримати докази з цивільної справи.

У встановлений судом строк ОСОБА_1 18.09.2018 року надав суду позовну заяву у новій редакції, у якій серед іншого зазначив, що дані (прізвища та посади) посадових осіб, які умисно затягують розгляд його позову йому не відомі, ці дані знаходяться в позові №130/3041/17, відомості про зловживання правами зобов»язаний робити суд, та ці відомості знаходяться в справі №130/3041/17, яка з 2017 року не розглянута та надає клопотання про витребування даної справи із Жмеринського суду із додатками, оскільки сама справа йому недоступна. Також у позові позивач як на підставу звільнення від оплати судового збору послався на п.13 ч.2 ст.3 Закону України « Про судовий збір», а на право подачі такого позову на ст.28 ч.4 без зазначення нормативно-правового акту. Правом надання інших документів на усунення недоліків до закінчення строку визначеного судом для усунення недоліків ОСОБА_1 не скористався, клопотань про продовження строку не заявив.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст. 26 ЦПК України підсудність справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивач ОСОБА_1, у позовній заяві, визначаючи відповідачем ОСОБА_2 Україна в особі Державної казначейської служби України, посилається на те, що відомості про посадових осіб, які умисно затягують розгляд його позову (спричинили йому моральну шкоду), йому не відомі, однак містяться у матеріалах незавершеної провадженням цивільної справи Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області №130/3041/17, у якій він є позивачем.

Відповідно до ч.4 ст. 28 ЦПК України позови, пов'язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Тобто право на звернення ОСОБА_1 до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області за власним зареєстрованим місцем проживанням виникає лише у зв»язку із подачею ним позову, де підлягають встановленню факти заподіяння шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Оскільки позивач не скористався своїми процесуальними правами щодо ознайомлення із цивільною справою №130/3041/17, не визначив жодних даних посадових осіб, які завдали йому моральної шкоди, він і несе ризик настання наслідків не вчинення дій, виконання яких покладено на сторону цивільним процесуальним законом.

Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, залишаючи позовну заяву без руху, роз»яснив позивачу його обов»язки, що визначені законом на стадії відкриття провадження. Відповідач формально усунувши вказані судом недоліки, не визначився із особами, які порушили його права, вважаючи, що ці обставини мають встановлюватись судом. Тобто підстав для повернення позову в порядку ст.185 ЦПК України не вбачається

Відповідно до ч.1 ст. 378 ЦПК України, прийняття судом рішення з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) є підставою для його скасування з направленням на розгляд за встановленою законом підсудністю.

На підставі викладених норм права та зазначених мотивів, з метою недопущення перешкод у доступі до правосуддя, суд приходить до висновку, що за встановлених обставин позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди має розглядатися судом за загальними правилами підсудності, передбаченими ч.2 ст. 27 ЦПК України, а посилання позивача на ст.28 ч.4 не обгрунтовані.

Відповідно до п.1 ч.1, ч. 2 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо, зокрема, справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Конструкція даної норми свідчить, що передача справ з одного суду до іншого має здійснюватись до прийняття судом справи до свого провадження.

Оскільки відповідач - ОСОБА_2 казначейська служба України, знаходиться в м.Київ по вул. Бастіонній, 6, що належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Печерського районного суду м.Києва, справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди підлягає передачі до вказаного суду на підставі ч.1 п.1 ст. 31 ЦПК України.

Відповідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п'яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п'яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 27 ч.2, 31, 260, 261, 353, п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Цивільну справу 130/2159/18, провадження 2/130/1156/2018 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди передати на розгляд Печерському районному суду м.Києва (01601, м. Київ, вул. Хрещатик, 42-А ).

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала складена у повному обсязі та підписана суддею 24.09.2018 року.

Суддя О.Я. Саландяк