Ухвала

Іменем України

17 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 537/6264/13-ц

провадження № 61-35040 ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), СинельниковаЄ. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 жовтня 2017 року, у складі судді Сьорі С. І., та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 29 березня 2018 року, у складі колегії суддів: Чумак О. В., Дряниці Ю. В., Пилипчук Л. І., за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_6, публічне акціонерне товариство «Фідобанк», товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Глобал Фінанс», про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про скасування за нововиявленими обставинами рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2015 року, яким задоволено позов ОСОБА_5 та визнано за нею право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення ігрових автоматів, яке знаходиться по АДРЕСА_1. Вказував, що після ухвалення рішення по справі йому стало відомо про те, що право власності на спірне приміщення, яке належало йому, припинено згідно з договором поділу, внаслідок чого утворились три окремі приміщення, власником яких є ТОВ «ВЦЕНТРЕ». Вважаючи ці обставини нововиявленими, просив скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 жовтня 2017 року, із врахуванням ухвали цього ж суду від 08 листопада 2017 року про виправлення описки, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Полтавської області від 29 березня 2018 року, відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2015 року у цій справі.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу на продовження розгляду заяви до суду першої інстанції, посилаючись на те, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що обставини, на які заявник посилається у заяві, не є нововиявленими.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Судами встановлено, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2015 року, яке набрало законної сили 24 березня 2016 року, позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення ігрових автоматів, яке знаходиться по АДРЕСА_1.

Нововиявленими обставинами, які є підставою для скасування цього рішення, на думку ОСОБА_4 є те, що вказане нежитлове приміщення на час ухвалення судового рішення належало не йому, а ТОВ «ВЦЕНТРЕ», що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 16 квітня 2015 року.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4 про скасування судового рішення за нововиявленими обставинами, суди виходили з того, що обставини, викладені у заяві не є новивиявленими у розумінні статті 361 ЦПК України 2004 року. Такі висновки суду є вірними.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року, рішення суду, яким закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуто у зв'язку з нововиявленими обставинами, якими є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесенні законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених у пунктах 1 та 2 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходили з того, що обставини, на які посилався заявник як на нововиявлені, зокрема про припинення свого права власності на спірне приміщення внаслідок укладення договору поділу, могли бути відомі ОСОБА_4 на час розгляду справи, шляхом отримання інформації із Державного реєстру прав чи в судовому порядку шляхом постановлення ухвали про витребування доказів, тому дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви.

Крім того, на ці обставини ОСОБА_4посилався і у апеляційній та касаційній скаргах на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2015 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 24 березня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 червня 2017 року.

Як вбачається із оскаржуваних судових рішень, обставини на які ОСОБА_4 посилався у апеляційній та касаційній скаргах були встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тому не є нововиявленими.

З урахуванням вищевикладеного, доводи касаційної скарги про наявність підстав для перегляду у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2015 року є необґрунтованими.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 29 березня 2018 року за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_6, публічне акціонерне товариство «Фідобанк», товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Глобал Фінанс», про визнання права власності на нерухоме майно.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

Є. В.Синельников

С. Ф. Хопта