Справа № 708/1002/18
Номер провадження № 2/708/383/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді - Івахненко О.Г.,

при секретарі Тендітної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чигирині Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Трушівської сільської ради Чигиринського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернуся до суду із позовом про визнання права власності на земельну ділянку, зазначивши, що ОСОБА_2, являвся власником земельної ділянки, загальною площею 1,57 га в межах Трушівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР № 18-17-787 від 27.03.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №787. 21 лютого 2003 року ОСОБА_3 помер.

Позивач, будучи спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 відповідно до закону, оскільки він протягом шести місяців після смерті батька користувався майном та речами померлого, будинком присадибною земельною ділянкою, вступивши таким чином у фактичне володіння та управління спадковим майном померлого.Тому просить визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку, оскільки нотаріус відмовив йому в оформленні спадкового майна і рекомендував звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в звязку із втратою оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіславши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримуює у повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надіславши листа, в якому просить розглянути справу без представника Трушівської сільської ради Чигиринського району та про визнання позову в повному обсязі.

Суд, вислухавши представника позивача, задовольнивши заяву відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 21 лютого 2003 року відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СР № 201757 від 21.02.2003 року, помер ОСОБА_3, після смерті якого на території Трушівської сільської ради Чигиринського району відкрилася спадщина (а.с.9).

ОСОБА_3 являвся власником земельної ділянки, загальною площею 1,57 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адмінмежах Трушівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, на підставі розпорядження Трушівської сільської ради народних депутатів від 20.03.2001 року № 7, яка згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР № 18-17-787 від 27.03.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 787 на ім'я ОСОБА_4. (а.с.11).

Вказане підтверджується і копією вищезазначеного Державного акта в матеріалах справи, оригінал якого було втрачено, про що свідчить оголошення з цього приводу в місцевій газеті "Чигиринські вісті" № 26 (12817) від 27.06.2018 року (а.с.11,18).

Спадкоємцем майна ОСОБА_4 є позивач, оскільки він протягом шести місяців після смерті ОСОБА_4, який помер 21.02.2003 року, користувався майном та речами померлого, будинком, присадибною земельною ділянкою, вступивши таким чином у фактичне володіння спадковим майном, що вбачається з довідок виконавчого комітету Трушівської сільської ради Чигиринського району від 14.06.2018 року № 615 (а.с.13).

Крім того, як вбачається з рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 02.05.2018 року, було встановлено факт батьківства, а саме те, що померлий 21.02.2003 року ОСОБА_3 є батьком позивача. (а.с . 15-16).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Трушівською сільської ради Чигиринського району від 14.06.2018 року № 614, вбачається, що ОСОБА_4, на день своєї смерті 21.02.2003 року, був зареєстрований та проживав на території села Трушівці, вул. Черкаська,73, Чигиринського району, Черкаської області, разом з ним була зареєстрована співмешканка ОСОБА_5, яка згідно до свідоцтва про смерть серії І-СР № 124106 померла 08 листопада 2009 року.

Інших членів сімї, малолітніх, неповнолітніх, утриманців на день смерті ОСОБА_4,не зареєстровано. (а.с.8,12).

Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 53076269 від 25.08.2018 року, державний нотаріус Чигиринської державної нотаріальної контори після померлого 21.02.203 року ОСОБА_4, завів спадкову справу № 62897442, номер у спадковому реєстрі № 193/2018 (а.с.10).

Згідно даних завідувача Чигиринської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 № 784/01-16 від 13.09.2018 року з заявою про прийняття спадщини щодо майна померлого 21 лютого 2003 року ОСОБА_4, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звертався ОСОБА_7, що діяв від імені ОСОБА_8, (спадщина прийнята згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР). Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини, із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталися (а.с.31).

Згідно даних приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу ОСОБА_9 від 12.09.2018 року №505/01-16, приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу ОСОБА_10 від 12.09.2018 року № 564/01-16, після смерті 21 лютого 2003 року ОСОБА_3., спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися, спадкові справи не відкривалися (а.с.32,35).

Як вбачається з постанови про нотаріальну відмову державного нотаріуса Чигиринської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 № 713/02-31 від 25.08.2018 року, гр. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 1,35 га та площею 0,22 га, що знаходяться в адмінмежах Трушівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, після смерті його батька ОСОБА_4, який помер 21 лютого 2003 року (а.с. 17).

Так, з огляду на те, що спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася та була прийнята до 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

За змістом ст.6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно зст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст.525 ЦК УРСР).

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

Європейський суд з прав людини в своїх рішенням вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року).

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що оскільки інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлого ОСОБА_3 не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити, визнавши за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Керуючись статтями 524, 525 ЦК УРСР 1963 року, керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Трушівської сільської ради Чигиринського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку загальною площею 1,57 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адмінмежах Трушівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, на підставі розпорядження Трушівської сільської ради народних депутатів від 20.03.2001 року № 7, яка згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР № 18-17-787 від 27.03.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 787, на імя ОСОБА_4 та належну померлому 21 лютого 2003 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Г.Івахненко