УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2983/18

30 жовтня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Цвіркуна О. С.

розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтерисована особа: Золотолинська сільська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення для оформлення спадщини, а саме встановити факт постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, ОСОБА_1 просить суд встановити факт, що він на час відкриття спадщини постійно проживав разом із ОСОБА_2, яка померла 09.04.2009 року, за адресою село Комарівка, вул. Колгоспна, 30, Костопільського району.

В обгрунтування заяви покликається на те, що 09.04.2009 року померла його мати ОСОБА_2, після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, за життя мати залишила заповіт на його ім'я. 25.08.2018 року він звернувся до Костопільської ДНК з заявою про прийняття спадщини, так як він постійно проживав до дня смерті з матір'ю, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Враховуючи викладене, йому потрібно встановити факт постійного проживання з матір'ю на день її смерті для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом.

Відповідно до статті 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення розглядаються судом в порядку окремого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку, що встановлення факту, про який просить заявник, пов'язане з вирішенням питання його права на спадщину.

Встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 з його матір'ю на день її смерті породжує юридичні наслідки, не лише для заявника, а й інших спадкоємців померлої ОСОБА_2 за законом.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 4 статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, оскільки встановлення факту про який просить позивач пов'язаний фактично із визнанням права заявника на спадщину та породжує юридичні наслідки для інших осіб.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 293, 315, 258-260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтерисована особа: Золотолинська сільська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

СуддяОСОБА_3