Справа № 545/1700/18
Провадження № 2/545/1102/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2018 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

Головуючої судді Стрюк Л.І.,

за участю секретаря Артеменко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до умов кредитного договору №б/н від 13.05.2010 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість: 1346,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 20484,21 грн. - заборгованість з пені; 500.00 грн. - штрафу (фіксована частина); 1091,53 грн. - штрафу (процентна складова), всього - 23422,22 грн., яку просили стягнути з відповідача.

У судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, та зазначив, що свої вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов не визнає в повному обсязі, просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Встановлено, що 13.05.2010 року ОСОБА_1 звернувся до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» з заявою №б/н, на підставі якої 13.05.2010 року відкрито картковий НОМЕР_2 (а.с. 48-49).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с.8).

На підставі вище зазначеної заяви ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок НОМЕР_2.

З виписки по рахунку вбачається, що з 12.04.2013 року з картки НОМЕР_2, виданої ОСОБА_1, проводилося зняття коштів та здійснювалося часткове погашення заборгованості (а.с.50-51).

Таким чином, факт укладення кредитного договору між сторонами та отримання відповідачем коштів є доведеним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Разом з тим відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим склалася заборгованість, яка згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 13.06.2018 року складає 23422,22 грн., з яких 1346,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 20484,21 грн. - заборгованість за пенею; 500.00 грн. - штрафу (фіксована частина); 1091,53 грн. - штрафу (процентна складова).

У частині вимог щодо стягнення пені позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5. п.2.1.1.5 «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

З розрахунку вбачається, що відповідачу нараховано 20 484,21 грн. пені, що значно перевищує розмір нарахованих відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України, з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 03.09.2014 року по справі №6-100цс14.

Суд, враховуючи значне перевищення розміру нарахованої пені завданим збиткам невиконанням грошового зобов'язання, вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України зменшити розмір пені до 1400 грн., оскільки саме такий розмір є справедливим, розумним та співмірним, виходячи з встановлених фактичних обставин.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи, що умовами договору передбачено одночасне стягнення декількох видів неустойки - штрафів та пені за порушення кредитних зобов'язань, суми штрафів до стягнення з відповідача не підлягають.

Суд вважає, що пеня є більш дієвою мірою впливу на боржника, оскільки обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання зобов'язання та за своєю правовою природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання своїх зобов'язань.

Таким чином у стягненні з відповідача штрафів у розмірі: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1091,53 грн. - штраф (процентна складова) слід відмовити.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 21.10.2015 року по справі №6-2003цс15.

Враховуючи викладене, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача становить 4346,48 грн., яка складається з 1346,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1400 грн. - заборгованість з пені.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України - пропорційно до задоволених вимог.

Так, позивач звернувся з позовом на загальну суму 23422,22 грн. Позов задоволено на суму 2746,48 грн. Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме - 206,68 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 263, 265, 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, проживаючого в АДРЕСА_1) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, місцезнаходження м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги,50) заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.05.2010 року у розмірі 2746,48 грн., судовий збір у розмірі 206,68 грн., всього - 2953,16 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошенняшляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Л. І. Стрюк