Справа № 573/1413/18
Номер провадження 2/573/491/18
13 вересня 2018 року м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Кліщ О.В.
за участю секретаря судового засідання Сітало Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
20 серпня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позивач мотивує свою заяву тим, що в 1990 році вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Однією сім'єю вони з відповідачем не проживають з 2008 року, з того часу сім'я фактично розпалась. Основою до розпаду сім'ї послугувало те, що вони зрозуміли, що не підходять один одному. Збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. Позивач просить шлюб розірвати.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, подав заяву, якою просив справу заслухати без його участі, позов задовольнити та шлюб розірвати, оскільки вони разом з відповідачем не проживають вже 12 років. Проти ухвалення заочного рішення він не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 також в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином за місцем її проживання. В телефонному режимі відповідач повідомила, що позов визнає та розірвати шлюб згодна. Просить залишити їй прізвище, отримане при одруженні - ОСОБА_2.
За таких обставин, судом у судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів на підставі статтей 280, 281 ЦПК України.
У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 27 серпня 2018 року було відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 13 вересня 2018 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Так, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом РАЦС Білопільського райвиконкому, серії І-БП № 476891, актовий запис № 5, сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Урцева) ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 січня 1990 року (а.с.4).
Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей.
Шлюбні відносини між сторонами припинилися близько 12 років до подання позову до суду у звязку з тим, що вони зрозуміли, що не підходять один одному. Із вказаних підстав суд вважає, що сімя розпалася остаточно і не може бути збережена.
Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має істотне значення.
Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин подружжя є відсутність взаєморозуміння. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб підлягає розірванню.
Згідно з ч. 3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі жінки та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги.
На підставі усної заяви відповідача по телефону після розірвання шлюбу необхідно залишити їй прізвище, отримане при одруженні, - ОСОБА_1.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 263-265, 280-283 ЦПК України, п.п. 9 п.1 Перехідних положень ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 (адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) до ОСОБА_2 (адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1) про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Урцева) ОСОБА_3, зареєстрований 20 січня 1990 року Відділом РАЦС Білопільського райвиконкому, актовий запис №5, розірвати.
Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище «Москаленко».
Копію заочного рішення направити сторонам, які не зявились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Суддя