Справа №489/4927/17
Провадження №2/489/631/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 січня 2018 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Румянцевої Н.О.,
секретаря Матяєвої С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
Позивач звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 (сел. Горького) в місті Миколаєві в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_3, яка померла 14 листопада 2016 року. Позивач посилається на те, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті її матері, не може оформити свої спадкові права на частку квартири в звязку із тим, що не зберігся правовстановлюючий документ на квартиру.
Від представник позивача надійшло клопотання про слухання справи за її відсутністю.
Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не відомо.
Судом ухвалено провести заочний розгляд справи
Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.
Відповідно до копій свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.05.2004 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.05.2004 року, квартира АДРЕСА_1 (сел. Горького) в місті Миколаєві належить ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві приватної спільної сумісної власності.
Договором про визначення часток від 08.05.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за №764, визначено, що частки у зазначеному вище спільному майні визначаються рівними і становлять по 1/3 частці кожному в цілій квартирі.
Вказане підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Довідкою комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 15.11.2017 року №3150 повідомлено, що станом на 28.12.2012 рік за адресою: м. Миколаїв, вул. Горького, 14 право власності на квартиру 2 зареєстровано за: ОСОБА_3 1/3 часток; ОСОБА_4 1/3 часток; ОСОБА_1 1/3 часток, на підставі свідоцтва про право власності від 14.05.2004 року, зареєстрованого БТІ 14.05.2004 року та договору про визначення часток від 08.05.2009 року №764, зареєстрованого БТІ 12.05.2009 року.
14 листопада 2016 року померла ОСОБА_3, свідченням чого є свідоцтво про смерть серії ІІ-ВО №692285.
Довідкою Генерального Консульства України в Санкт-Петербурзі №6113/750-2197 від 10.05.2012 року повідомлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3 є однією і тією ж особою.
З 17 квітня 2012 року до дня смерті ОСОБА_3, разом із позивачем та її чоловіком ОСОБА_6, проживала за адресою: Російська Федерація, Ленінградська область, м. Гатчина, вул. Кольцова, 13, де була тимчасово зареєстрована як громадянка України, якій надано дозвіл на тимчасове проживання на території Російської Федерації, що підтверджується відмітками у паспортах громадян України для виїзду за кордон, довідкою відділу по первинному прийманню документів Муніципального унітарного підприємства «Житлово-комунального господарства м. Гатчини» від 15.12.2016 року.
Вказаний будинок належить чоловікові позивача на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.11.2008 року, що також підтверджується зазначеною довідкою від 15.12.2016 року.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.09.2017 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_2 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого 14 листопада 2016 року ОСОБА_3, оскільки нотаріусу не надано для оформлення спадщини оригінал правовстановлюючого документа, на підставі якого спадкове майно належало спадкодавцю.
Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи №106/2017 до майна померлої 14 листопада 2016 року ОСОБА_3
Позивач посилається на те, що правовстановлюючий документ на спадкове майно втрачений, а тому не можливо оформити спадкові права.
Положеннями статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно із ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
У відповідності з ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
За приписами ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Позивач як донька померлої є спадкоємцем за законом першої черги. Оскільки заповіт спадкодавцем не складався, а позивач є єдиною її спадкоємицею за законом, то остання має право на спадкування після смерті її матері у порядку спадкування за законом першої черги.
За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
З огляду на втрату правовстановлюючого документу на спадкове майно, позивач не може оформити свої спадкові права після смерті її матері, та враховуючи те, що позивач є єдиною спадкоємицею після смерті спадкодавця, то позов підлягає задоволенню.
На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268, 1270 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 (сел. Горького) в місті Миколаєві в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 14 листопада 2016 року.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя Ленінського районного
суду міста Миколаєва