справа №619/2791/15-ц
провадження №2/619/14/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Остропілець Є.Р.

при секретарі Жорняк А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-тя особа Дергачівський виконавчий комітет Дергачівської міської Ради Дергачівського району Харківської області «Про поновлення порушеного права та знесення самовільних будівель», зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-тя особа Дергачівська міська Рада Дергачівського району Харківської області « Про поновлення порушеного права та знесення самовільних та незаконних споруд, та поновлення межі землекористування земельними ділянками»,-

В С Т А Н О В И В:

До Дергачівського районного суду Харківської області звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-тя особа Дергачівський виконавчий комітет Дергачівської міської Ради Дергачівського району Харківської області «Про поновлення порушеного права та знесення самовільних будівель», зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-тя особа Дергачівська міська Рада Дергачівського району Харківської області « Про поновлення порушеного права та знесення самовільних та незаконних споруд, та поновлення межі землекористування земельними ділянками».

В обґрунтуванні позову позивач посилається на те, що відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1, між якими не визначений порядок користування земельною ділянкою та домоволодінням. Згідно рішення Дергачівського районного суду від 11.01.2008 року позивач по справі є власником двох жилих будинків, розташованих: АДРЕСА_2.Будинок за адресою АДРЕСА_3 побудований до війни в 1925 році, тому позивач вирішила обкласти його цеглою в 2014 році. Однак, зробивши лише половину ремонтних робіт, сусід по будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 заперечував проти ремонтних робіт, а тому запросив комісію, яка склала акт від 25.02.2015 року та встановила, що стіна будинку позивача стоїть нібито з порушенням будівельних норм, оскільки будинок стоїть майже на межі. Позивач стверджує, що будинок був зведений в 1925 році та був зданий в експлуатацію, про що видане свідоцтво про право власності на ім'я ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняв ОСОБА_5, отримавши свідоцтво про право на спадщину, яке видане Дергачівською нотаріальною конторою Харківської області в 1988 році. Позивач вважає, що дозвіл Дергачівського Виконкому на утеплення будинку не потрібно, тому порушення санітарних норм не було.

В 2007 році відповідач ОСОБА_2 побудував навіс на відстані 30 сантиметрів від межі земельної ділянки таким чином, що вода попадає під стіну (літ. Г). Комісія, яка була скликана 25.02.2015 року в своєму акті відобразила ту обставину, що навіс, який побудував ОСОБА_6поблизу до межі земельної ділянки, що не відповідає нормам будівництва.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 в своїй заяві просить відновити її порушене право та зобов'язати відповідача знести навіс, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та перенести зливну яму у відповідності з санітарними та будівельними нормами.

Відповідно до зустрічної позовної заяви, яка надійшла до суду 16.10.2015 року від ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа: Дергачівська міська рада про поновлення порушеного права знесення самовільних та незаконних споруд та поновлення межі земельними ділянками, позивачі за зустрічним позовом зазначають, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ведуть самовільне незаконне будівництво прибудови до будинку в межу сусідніх земельних ділянок без відповідних дозволів сектору містобудування та архітектури Дергачівської райдержадміністрації та виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів.

25.02.2015 тимчасовою комісією, створеною у відповідності до розпорядження Дергачівського міського голови від 16.02.2015 року №19 було зауважено ОСОБА_1, ОСОБА_4 на незаконність проведення реконструкції прибудови до будинку та заборонено проводити будівництво тому, що стіна існуючої реконструйованої споруди проходить по фактичній межі земельних ділянок домоволодінь, що не відповідає нормам містобудування. В своїй заяві ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять суд зобов'язати відповідачів знести незаконно побудовані споруди : душ, сарай, вбиральню, а також прибудову до будинку разом з новозбудованою аркою, відновити межу землекористування між спірними земельними ділянками.

ОСОБА_1 в судове засідання з'явилася, наполягала на своєму позові, просила суд відновити її порушене право та зобов'язати відповідача знести навіс, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та перенести зливну яму у відповідності з санітарними та будівельними нормами, проти зустрічного позову заперечувала.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання з'явилися, проти позову ОСОБА_1 заперечували, на задоволенні зустрічного позову наполягали, просили суд зобов'язати відповідачів знести незаконно побудовані споруди : душ, сарай, вбиральню, а також прибудову до будинку разом з новозбудованою аркою, відновити межу землекористування між спірними земельними ділянками.

Суд дослідивши матеріали справи прийшов до висновку про відмову у задоволенні первісного та зустрічного позовів з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1, між якими не визначений порядок користування земельною ділянкою та домоволодінням.

Згідно рішення Дергачівського районного суду від 11.01.2008 року позивач по справі є власником двох жилих будинків, розташованих: АДРЕСА_2.Будинок за адресою АДРЕСА_3 побудований до війни в 1925 році, тому позивач вирішила обкласти його цеглою в 2014 році. Однак, зробивши лише половину ремонтних робіт, сусід по будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 заперечував проти ремонтних робіт, а тому запросив комісію, яка створила акт від 25.02.2015 року та встановила, що стіна будинку позивача стоїть нібито з порушенням будівельних норм, оскільки будинок стоїть майже на межі. Будинок був зведений в 1925 році та був зданий в експлуатацію, про що видане свідоцтво про право власності на ім'я ОСОБА_5, після сиерті якого перейняв у спадщину на даний будинок ОСОБА_5, отримавши свідоцтво про право на спадщину, яке видане Дергачівською нотаріальною конторою Харківської області в 1988 році.

В 2007 році відповідач ОСОБА_2 побудував навіс на відстані 30 сантиметрів від межі земельної ділянки таким чином, що уся вода попадає під стіну (літ. Г). Тимчасова комісія, створена у відповідності до розпорядження Дергачівського міського голови №19 від 16.02.2015 року, яка була скликана 25.02.2015 року в своєму акті відобразила ту обставину, що навіс, який побудував ОСОБА_6 поблизу до межі земельної ділянки не відповідає нормам будівництва.

25.02.2015 тимчасовою комісією, створеною у відповідності до розпорядження Дергачівського міського голови від 16.02.2015 року №19 було зауважено ОСОБА_1, ОСОБА_4 на незаконність проведення реконструкції прибудови до будинку та заборонено проводити будівництво тому, що стіна існуючої реконструйованої споруди проходить по фактичній межі земельних ділянок домоволодінь, що не відповідає нормам містобудування. ОСОБА_2, ОСОБА_3 просили суд зобов'язати відповідачів знести незаконно побудовані споруди в межу наших сусідніх земельних ділянок: душ, сарай, вбиральню, а також прибудову до будинку разом з новозбудованою аркою, відновити межу землекористування між спірними земельними ділянками.

Ухвалою від 01.11.2016 року по вказаній справі була призначена будівельно-технічна експертиза.

Згідно висновку експертизи №11103/1058 від 31.01.2017 року, що на підставі наданих документів не надається за можливе встановити як повинна проходити межа між земельними ділянками АДРЕСА_2, відповідно до технічних документів. Будівництво капітальних споруд на земельних ділянках за адресами: АДРЕСА_1 виконано в невідповідності до будівельно-технічних норм та правил. Згідно методичних рекомендацій (9.5) При обмірних роботах на ділянці повинні бути взяті всі необхідні проміри зарубок, створів, діагоналей (система замкнутих трикутників), які визначають конфігурацію ділянки, напрямок зламів, кутів, меж угідь та положення на ділянці будов споруд.

При обмірних роботах в натурі складаються абриси (ескізи) на земельну ділянку з нанесенням всіх наявних будов, споруд, огороджень, внутрідвірських замощень і границь, видів угідь (двір, сад, огород, зелені насадження та інше). Абриси є основним матеріалом для створення планів і повинні бути складені настільки точно, чітко і ясно, щоб по кожному з них експерт міг без утруднень скласти план і зробити необхідні камеральні роботи. При проведенні експертизи на предмет визначення розташування межі суміжного землекористування відповідно до правовстановлюючих документів необхідні прив'язки капітальних будов сторін до межі суміжного землекористування. Тобто, крапкою відліку при визначенні суміжної межі приймаються капітальні будови. Межу суміжного землекористування згідно правовстановлюючих документів, можливо визначити тільки по вищевказаним проектам забудови.

В наданих на дослідження матеріалах інвентаризаційних справ на земельні ділянки НОМЕР_1 та НОМЕР_2, а також в викопіюванні з будівельного кварталу не відображені будь-які відстані від паркану до будівель та споруд, розташованих по межах земельних ділянок. Накласти фактичну геодезичну зйомку на викопіювання з будівельного кварталу одного документу на інший не надається можливим, оскільки викопіювання складене не в масштабі. На підставі цього встановити, як повинна проходити межа між земельними ділянками АДРЕСА_2 на підставі наданих документів не надається за можливе.

Ухвалою від 12.04.2017 року по вказаній справі була призначена будівельно-технічна комісійна експертиза. Вказана експертиза підтвердила висновки судово-технічної експертизи від 31.01.2017 року.

Згідно висновку експертизи від 20.12.2017 року №6265/2499 встановити, чи співпадає фактична межа землекористування земельних ділянок АДРЕСА_2 межі в технічній документації не являється можливим. Будівельно-технічні норми користувачем земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_2 не були дотримані. Встановити, чи можливо відновити межі землекористування по крайнім межовим стовпам узгоджених сусідами по натягуваному шпагату або іншому варіанту не уявляється можливим. Тобто, підтвердили висновок попередньої експертизи №11103/1058 від 31.01.2017 року.

Вказані висновки експертиз науково-обгрунтовані і не викликають сумніви у суду.

За ч.ч. 1, 2, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За ч.1,2 ст.229 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу . Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення.

У відповідності до положеньст. 152 ЗК України, власник або землекористувач земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Згідно ізст. 391 ЦК Українивласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 106 ЗК Українивизначено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновлення межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Відповідно достатті 107 ЗК Україниосновою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації, яка відповідно достатті 193 ЗК Українимістить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів.

Згідно до ст 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Таким чином, аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, висновки експертів про неможливість встановлення меж між земельними ділянками у відповідності наданих сторонами технічних документів і інших матереріалів, а тому суд вважає, що неможливо встановити на відповідність будівельно-технічних норм будівництво житлових і надвірних будівель на вказаних земельних ділянках суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовів.

Суд вважає, що вказане рішення суду позитивно вплине на сприятливі умови для вирішення конфлікту між власниками домоволодінь.

Враховуючи наведене, на підставі статей 16, 386, 391 ЦК України, ст. 103, 106, 107 ЗК України, керуючись ст.ст. 2, 77-80, 141,259,263- 265 , 354 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_7 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-тя особа Дергачівський виконавчий комітет Дергачівської міської Ради Дергачівського району Харківської області «Про поновлення порушеного права та знесення самовільних будівель» - відмовити.

В зустрічному позові ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ОСОБА_4, 3-тя особа Дергачівська міська Рада Дергачівського району Харківської області « Про поновлення порушеного права та знесення самовільних та незаконних споруд, та поновлення межі землекористування земельними ділянками» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було поставлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлений 14 вересня 2018 року.

Суддя Є. Р. Остропілець