Провадження № 2/761/2251/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Макаренко І.О. розглянувши в приміщенні суду, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Музею історії міста Києва до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду вищевказаним позовом, в якому просив суд, відповідно до заяви про зменшення позовних вимог: стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 11007,60 грн. та судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач 01.06.2016 року, керуючи транспортним засобом, що належить їй на праві власності, а саме - автомобілем марки «Suzuki SX-4» д.н.з. НОМЕР_1 в місті Києві по вул. Б. Хмельницького 7, при русі заднім ходом, не переконавшись у безпечності маневру, допустила наїзд на будівлю, яка належить позивачу на праві власності, пошкодивши її. На місце події було викликано працівників поліції, котрі склали протокол ОМП, що підтверджується висновком по матеріалам перевірки ЖЄО №42567 від 01.06.2016 року, та відібрали письмові пояснення у ОСОБА_1, яка підтвердила скоєння зазначеного ДТП та готовність відшкодувати завдані позивачу збитки. Однак матеріальну шкоду відповідачем не було відшкодовано, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву просила відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що саме страхова компанія ПАТ «Страхова компанія «Країна» повинна виплатити страхове відшкодування, оскільки при ДТП був діючий договір страхування №АІ/8989786 ПАТ «СК «Країна».

У своїй відповіді на відзив, позивач зазначив, що відповідно до ст. 51 ЦПК України, суд має право замінити відповідача, виключно за клопотанням позивача та вважає вірним відповідачем по справі саме ОСОБА_1, яка є володільцем транспортного засобу.

Від позивача клопотань щодо залучення до участі у справі ПАТ «Страхова компанія «Країна» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору до суду не надходило.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив.

01.06.2016 року, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Suzuki SX-4» д.н.з. НОМЕР_1 в місті Києві по вул. Б. Хмельницького 7, при русі заднім ходом, не переконавшись у безпечності маневру, допустила наїзд на будівлю Музею історії міста Києва, пошкодивши тильну сторону будівлі, що підтверджується висновком Шевченківського УП ГУНП в м. Києві від 06.06.2016 року, що також і не заперечувала відповідач у своєму відзиві на позовну заяву.

Відповідачем матеріальна шкода позивачу відшкодована не була.

У зв'язку з відновленням пошкодженого цоколя тильної частини фасаду будівлі Музею історії міста Києва, позивачем були понесені витрати на проведення ремонтно-відновлювальних робіт у розмірі 11 007,60 грн., що підтверджується довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2017 р. та актами приймання виконаних робіт за липень 2017 р.

Згідно вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Suzuki SX-4» д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_1 була застрахована у ПАТ «СК «Країна», що підтверджується полісом №АІ/8989786 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір страхового відшкодування, заподіяної майну становить 50 000,00 грн., франшиза 0,00 грн.

Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 999 ЦК України Законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно із п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, з викладеного вбачається, що обов'язок страховика відшкодувати заподіяну страхувальником шкоду виникає із самого факту заподіяння застрахованою особою у результаті ДТП такої шкоди. При цьому, зобов'язаною особою, по відшкодуванню у результаті ДТП збитків, є страховик відповідача - ПАТ «СК «Країна».

В той же час, судом встановлено, що позивач не звертався до ПАТ «СК «Країна» із заявою про сплату страхового відшкодування, та відповідно не отримував відмову страховика у виплаті страхового відшкодування.

У своїй постанові Велика Палата Верховного Суду від 04.07.2018 р. справа №755/18006/15-ц зазначила, що покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Таким чином, враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час настання страхового випадку була застрахована у ПАТ «СК «Країна» на підставі полісу страхування цивільно-правової відповідальності №АІ/8989786 від 21.12.2015 р., у даному випадку, позивач мав самостійно звернутись до ПАТ «СК «Країна» про виплату страхового відшкодування за полісом.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог Музею історії міста Києва до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування»,ст.ст. 21, 979, 999, 1166, 1187 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 137, 141, 258, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Музею історії міста Києва до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити в повному обсязі.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: