РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2018 м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача адвоката Войтюк Т.Л.,

представника відповідача адвоката Пилипіва І.І.,

представників органу опіки та піклування виконавчого комітету

Рівненської міської ради Мазанович Н.П.,

pозглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному

спpаву № 569/12388/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат Войтюк Т.Л. в судовому засіданні позов підтримали та просять суд позбавити відповідача ОСОБА_6 батькiвських прав відносно сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач та її представник посилаються на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 з 05 грудня 2008 року перебували у шлюбі. Від спільного подружнього життя сторони мають двох малолітніх дітей - сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Рівненського міського суду від 12 травня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано, діти залишені на вихованні матері.

Відповідач з сім'єю не проживає, вихованням дітей не займається і дітьми не цікавиться, допомоги на утримання дітей позивачу не надає та безпідставно ухиляється від сплати присудженого на користь дітей розміру аліментів.

Жодного з покладених законом на батьків обов'язків відповідач не виконує. Будь-якої участі у вихованні сина та дочки не бере. Протягом тривалого часу відповідач не спілкується з дітьми, не телефонує їм, не цікавиться їхнім здоров'ям. Відповідач не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не створює умов для отримання ними освіти. Крім того, відповідач зловживає спиртними напоями, схильний до насильства, веде аморальний спосіб життя. Така поведінка відповідача негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дітей.

Відповідач відсторонився від виконання батьківських обов'язків по вихованню і розвитку дітей, не відвідував дітей ні вдома, ні в школі, ні в дитячому садочку, не бере участі у їх духовному та фізичному розвитку.

Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, просять суд позбавити відповідача батьківських прав.

Представник відповідача ОСОБА_6 адвокат Пилипів І.І. в судовому засіданні позов не визнав, позовні вимоги вважає необґрунтованими і такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, а тому у задоволенні позову просить суд відмовити.

На заперечення позовних вимог представник відповідача посилається на те, що відповідач постійно виконував батьківський обов'язок щодо виховання своїх малолітніх дітей та піклування про них. Обставини, які позбавляють його у повній мірі виконувати батьківські обов'язки, зумовлені поведінкою самого позивача, яка постійно створює відповідачу перешкоди у спілкування з дітьми та у їх вихованні. Постійні сварки з позивачем закінчуються тим, що вона маніпулює дітьми, налаштовує їх проти відповідача та забороняє йому з ними спілкуватися. Щоб не травмувати дітей, відповідач з ними не спілкується.

Несплату аліментів не вважає підставою для позбавлення батьківських прав. Крім того, сторони певний час проживали разом, мали спільний бюджет і позивач сама не хотіла, щоб відповідач сплачував аліменти через виконавчу службу.

Також вважає, що при вирішенні питання про позбавлення відповідача батьківських прав необхідно було б з'ясувати думку самих дітей щодо цього питання. Висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав вважає суперечливим.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що сторони з 05 грудня 2008 року перебували у шлюбі, від якого мають малолітніх дітей - сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим 08 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, та батьком ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим 11 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 травня 2011 року шлюб між сторонами розірваний, малолітні діти залишені на вихованні позивача.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 грудня 2009 року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_9 та дочки ОСОБА_10 на кожну дитину у розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18 червня 2009 року і до досягнення дітьми повноліття (виконавчий лист № 2-7315 від 12 серпня 2010 року).

Як слідує з розрахунку заборгованості по згаданому виконавчому листу, проведеному державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Шупік К.В., станом на 01 вересня 2016 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання двох дітей становить 95060,50 грн. З розрахунку також слідує, що протягом червня 2009 року - серпня 2016 року жодних коштів відповідачем сплачено не було.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_6 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню сина ОСОБА_9 та дочки ОСОБА_10.

Відповідач життям своїх малолітніх дітей, у тому числі їх побутом, станом здоров'я тощо, не цікавиться, не турбується про їх фізичний та духовний розвиток, не відвідував дошкільний навчальний заклад, де навчалася дочка ОСОБА_10, та не відвідує школу, де вона на теперішній час навчається і де навчається син ОСОБА_9.

Позивач ОСОБА_2, будучи допитаною за її згодою як свідок, в судовому засіданні підтвердила обставини ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, викладені у позовній заяві, та показала, зокрема, що відповідач байдуже відноситься до дітей, з дітьми не спілкується, їх життям та навчанням не цікавиться, у школу до дітей не ходить і про їх успіхи нічого не знає. З днем народження відповідач дітей не вітає і подарунків їм не дарує. Діти негативно ставляться до відповідача, зокрема, син ОСОБА_9 його боїться.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12, двоюрідна сестра позивача, суду показала, що тісно спілкується з позивачем та дітьми. Вважає, що відповідача назвати батьком не можна. Відповідач іноді приходить до позивача, але не до дітей, а для того, щоб з'ясувати стосунки з позивачем. До дітей у школу відповідач не приходить і дітьми не цікавиться. Діти бояться відповідача і говорять, що бачити його не хочуть.

Питання доцільності позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав стосовно сина ОСОБА_9 та дочки ОСОБА_10 розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 09 лютого 2017 року. Вказана комісія, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, прийняла рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав стосовно дітей. Відповідач заздалегідь та належним чином був повідомлений про засідання комісії, але на засідання не з'явився.

Згідно висновку від 16 лютого 2017 року № 08-315, орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_6 батьківських прав стосовно сина ОСОБА_9 та дочки ОСОБА_10, оскільки він не виконує батьківські обов'язки щодо виховання та утримання дітей, не проявляє батьківської турботи та любові, не спілкується з ними. Поведінка батька не відповідає вимогам сімейного законодавства та суперечить інтересам дітей.

Як слідує з висновку, при вирішенні питання щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, представники органу опіки та піклування спілкувалися з дітьми, які, зокрема пояснили, що останній раз бачили батька у грудні 2015 року, коли він у них вдома бив усе на кухні та ображав матір. Діти зазначили, що бачитися з батьком не хочуть, тому що він ображає матір та забирає у них гроші. ОСОБА_9 підтримує матір у питанні позбавлення батька батьківських прав.

Наведене свідчить про те, що, відповідно до вимог статті 171 СК України, думка дітей при вирішенні питання про позбавлення відповідача батьківських прав була вислухана.

Висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина ОСОБА_9 та дочки ОСОБА_10 суд визнає достатньо повним та об'єктивним, а тому враховує цей висновок при вирішенні спору, приймаючи до уваги його узгодженість та відповідність сукупності інших досліджених по справі доказів.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради Мазанович Н.П. згаданий висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав підтримала та просить суд позов ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей задовольнити.

Відповідно до вимог статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно пункту 2 частини першої статті 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз'яснень, наведених у пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Оцiнюючи дослiдженi по справi докази в їх сукупностi, суд вважає, що ОСОБА_6, вiдповiдно до вимог пункту 2 частини першої статті 164 Сiмейного кодексу України, повинен бути позбавлений батькiвських прав вiдносно сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, оскiльки судом встановлено, що він ухиляється вiд виконання своїх обов'язкiв по вихованню дітей.

При ухваленні рішення суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на ті обставини, що позивач створює перешкоди відповідачу у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, оскільки на підтвердження цих обставин жодних доказів ні відповідачем, ні представником відповідача, суду не надано.

Керуючись ст.ст.258,259,264,265,273,352,354 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити повнiстю.

Позбавити ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 батькiвських прав відносно сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судових витрат по справі, що складаються з судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцятиднів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_6, місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Третя особа - виконавчий комітет Рівненської міської ради, місцезнаходження: місто Рівне, вулиця Соборна,12А, .

Повне рішення складено 11 січня 2018 року.

Суддя: Ю.П.Куцоконь