Справа № 462/5034/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Чапран Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові позовну заяву Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1, третя особа: ЛКП «Граніт» про демонтаж самочинного будівництва

в с т а н о в и в:

Позивач 15.08.2018р. звернувся до суду з позовом, у якому просить зобовязати відповідача замурувати за власні кошти самочинно влаштовану нішу в капітальній стіні в квартирі №3, суміжній з квартирою № 4 по вул.Декарта, 24 у м.Львові, демонтувати за власні кошти встановлену в ній трубу водовідведення діаметром 100 мм в будинку № 24 по вул.Декарта у м.Львові та привести планування квартири до попереднього стану.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26.09.2018р. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1, третя особа: ЛКП «Граніт» про демонтаж самочинного будівництва.

Учасники судового процесу в суд не зявилися, хоча належно повідомлялися про час та місце розгляду справи і суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження по справі слід закрити з наступних підстав.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) (тут і далі - у редакції, чинній на час прийняття судом спірного рішення) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні пункту 1 частини першої статті 3 КАС є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до пункту 5 частини четвертої статті 50 КАС громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень, зокрема, в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 3 пункту «б» частини першої статті 31 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (у редакції, чинній на час звернення до суду) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Аналогічна норма закріплена у статті 14 Закону України від 16 листопада 1992 року №2780-XII «Про основи містобудування».

Відповідно до статті 7 вказаного Закону державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Згідно з пунктом 4.3.4 рішення №5 від 06.01.2012 року «Про затвердження Положення про Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради та її структури» до компетенції Залізничної районної адміністрації належить розгляд та вжиття заходів у встановленому виконавчим комітетом Львівської міської ради порядку щодо фактів самочинного будівництва.

У справі, яка розглядається, Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду з позовом, у якому просить зобовязати відповідача замурувати за власні кошти самочинно влаштовану нішу в капітальній стіні в квартирі №3, суміжній з квартирою № 4 по вул.Декарта, 24 у м.Львові, демонтувати за власні кошти встановлену в ній трубу водовідведення діаметром 100 мм в будинку № 24 по вул.Декарта у м.Львові та привести планування квартири до попереднього стану, посилаючись на Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м.Львові, затвердженого рішенням ЛМР від 09.09.2011 року №835.

Отже, спірні правовідносини в цій справі обумовлені реалізацією позивачем передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» делегованих повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності. Здійснення такого державного контролю означає обов'язковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного суб'єкта, що свідчить про владно-управлінський характер, а відтак і публічно-правову природу таких правовідносин.

Більше того, звертаючись до суду з позовом про знесення об'єкту самочинного будівництва і мотивуючи такий позов порушеннями архітектурних, містобудівних, пожежних, санітарних або інших подібних норм і правил, суб'єкт владних повноважень діє з метою захисту прав та інтересів громади або невизначеного кола осіб від можливих порушень їхніх прав та з метою запобігти можливим суспільно значимим несприятливим наслідкам порушення відповідних норм і правил, а не з метою захисту своїх приватних прав та інтересів.

Зазначене відповідає правовій позиції викладеній в Постанові ОСОБА_2 Верховного Суду у справі №14-48 цс18 від 10 квітня 2018 року.

У п.1 частини 1 ст.255 ЦПК України зазначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За наведеного, суд вважає, що даний спір є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому провадження по даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.255 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Справу за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1, третя особа: ЛКП «Граніт» про демонтаж самочинного будівництва провадженням закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: