Справа № 2-27/2011
Провадження № 4-с/316/11/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2018 р. м. Енергодар

Енергодарський мiський суд Запорiзької областi, у складі

головуючого судді: Вільямовської Н.О.

секретар судового засідання Рябуха О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодарі Запорізької області цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», заінтересовані особи: державний виконавець Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області - Єрмак Галина Вікторівна, боржник- ОСОБА_5, про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинення певних дій,-

за участю: представника заявника скаржника ОСОБА_3

державного виконавця Єрмак Г.В.

ВСТАНОВИВ:

12.03.2018 року заявник Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго» (далі - ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго») в особі свого представника ОСОБА_3 звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з вищезазначеною скаргою, в обґрунтування якої зазначив наступне.

В обґрунтування вимог скарги, заявник посилався на те, що на виконання рішення Енергодарського міського суду запорізької області від 15.02.2011 року по справі №2-27/2011 було видано 14.07.2011 р. виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_5 на користь ВАТ «Дніпроенерго» заподіяну шкоду внаслідок скоєння злочину в розмірі 259813,99 грн., за яким відкрито виконавче провадження № 28183880. 11.11.2014 року державним виконавцем було складено акт опису та арешту майна боржника, яким було описано нерухоме майно боржника - двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2, 26.12.2017 року було виготовлено висновок вартості майна призначеним постановою державного виконавця від 19.10.2017 р. експертом ОСОБА_9 та 12.01.2018 р. державний виконавець надіслав сторонам виконавчого провадження листа щодо визначення вартості описаного майна. Станом на 12.03.2018 рік державним виконавцем Єрмак Г.В. не було здійснено жодних заходів спрямованих на подальше примусове виконання документа, що призводить до безпідставного порушення строків примусового виконання судового рішення.

Просив суд визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Енергодарського міського державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Єрмак Галини Вікторівни в рамках виконавчого провадження №28183880 та зобов'язати державного виконавця підготувати проект заявки на реалізацію арештованого майна у відповідності до п. 3 розділу 2 Порядку та направлення заявки на реалізацію арештованого майна начальнику Енергодарського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Запорізької області, для підписання та передачі відповідному Організатору.

Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області Капустинського М.В. від 13.03.2018 року провадження по справі було відкрито (а.с.10).

У зв'язку із закінченням повноважень судді Капустинського М.В. розпорядженням заступника керівника апарату Енергодарського міського суду від 23.05.2018 р. №13-116, було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи (а.с.27) та справу протоколом повторного автоматизованого розподілу, було перерозподілено до провадження судді Вільямовської Н.О. (а.с.28).

Ухвалою судді Енергодарського міського суду від 25.05.2018 року справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду (а.с.29).

В судовому засіданні 26 липня 2018 року представник заявника ОСОБА_3 відмовився від вимоги скарги щодо зобов'язань державного виконавця з підготовки проекту заявки на реалізацію арештованого майна та її подання начальнику Енергодарського МВ ДВС з метою підписання та передачі відповідному Організатору, у зв'язку із закінченням строку дії оцінки вартості майна. Та просив суд визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Енергодарського міського державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Єрмак Галини Вікторівни у зв'язку з не здійсненням жодних дій передбачених Законом України «Про виконавче провадження» направлених на виконання судового рішення, що призводить до безпідставного порушення строків примусового виконання виконавчого документу та порушення прав стягувача у виконавчому провадженні яким є ВАТ «Дніпроенерго».

Державний виконавець Енергодарського МВ ДВС ГТУЮ у запорізькій області Єрмак Г.В. в судовому засіданні уточнені вимоги скарги не визнала, вважає її безпідставною та просить суд відмовити в задоволенні скарги, надавши також обґрунтування заперечень у письмових поясненнях (а.с.17).

Заінтересована особа ОСОБА_5 (боржник за виконавчим провадженням)- в судове засідання не з'явився, надав до суду 15.08.2018 року письмові заперечення відповідно до змісту яких вважає скаргу безпідставною та у зв'язку із закінченням строків звернення зі скаргою до суду просить суд залишити скаргу без розгляду (а.с.75).

Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками справи докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України та застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Згідно приписів ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державних виконавців визначено як Законом України «Про виконавче провадження» так і відповідними положеннями процесуального кодексу які повинні застосовуватися у сукупності заходів оскарження.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження», визначено право сторін виконавчого провадження оскаржити рішення, дії або бездіяльність виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Частиною 1 статті 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

З зазначеного вбачається, що сторони виконавчого провадження мають право звернення до суду саме зі скаргою на рішення, дію або бездіяльність виконавців у межах виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Вирішуючи питання щодо пропуску строку звернення заявника зі скаргоюдо суду та щодо уточнених вимог заявника по справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що за рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 15.02.2011 року по цивільній справі № 2-27/2011, було задоволено позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Дніпроенерго» (заявника за скаргою) до ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та стягнуто з останніх, солідарно: заподіянушкоду внаслідок вчинення злочину у розмірі 259813 грн. 99 коп., залишкову частину заподіяної шкоди внаслідок скоєного злочину в розмірі 2080 грн. 71 коп., судові витрати та Енергодарським міським судом Запорізької області було видано 14.07.2011 року виконавчий лист №2-27/2011 (а.с.3) за яким Енергодарським ВДВС було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного судового рішення, що не заперечується учасниками справи.

11.11.2014 року головним державним виконавцем Пеліх М.О. складено акт опису та арешту майна, яким описана двокімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 50,4 кв.м., яка належить боржнику ОСОБА_5 (а.с.4).

Як встановлено, під час примусового виконання судового рішення державний виконавець Енергодарського МВ ДВС зверталась з запитом щодо отримання інформації про зареєстрованих осіб у квартирі на яку накладено арешт, та за результатами отриманої інформації, Державна виконавча служба Енергодарського МУЮ, зверталась з запитом 03.07.2017 року до Виконавчого комітету Енергодарської міської ради щодо надання дозволу на реалізацію квартири, яка належить боржнику ОСОБА_5 у зв'язку з тим, що у зазначеній квартирі зареєстровано малолітню дитину- ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, однак згідно рішення Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області №216 від 17.08.2017 року у наданні такого дозволу Державній виконавчій службі було відмовлено (а.с.18-19 зворот).

В п. 28 розділу VІІІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5 (Інструкція), у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

19.10.2017 року державним виконавцем Енергодарського МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ОСОБА_9 для участі у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-27 виданого 14.07.2011 року та зазначено про необхідність визначення суб'єкту господарювання ОСОБА_9 вартість майна та надати звіт про оцінку майна, а також визначено про направлення даної копії постанови сторонам виконавчого провадження (а.с.5-5зворот).

Відповідно до супровідного листа від 19.10.2017 року №16211 зазначена копія постанови державного виконавця від 19.10.2017 року була направлена учасникам виконавчого провадження (а.с.6).

26.12.2017 року ФОП ОСОБА_9 було складено звіт про оцінку майна: двокімнатної квартири НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, який надійшов до Енергодарського МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області 11.01.2018 року вх. № 238/16.11-14 (а.с.6-зворот).

Згідно п.а ч.1 ст.449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи

Як зазначалось первинна скарга містила не тільки вимоги щодо складання звіту оцінки майна, а також вимоги щодо визнання бездіяльності державного виконавця в рамках виконавчого провадження незаконною.

Визначення вартості майна та його оцінка передбачена статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження», абз. 2 ч. 5 даної статті передбачає оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна, яка проводиться державним виконавцем в разі відсутності згоди між сторонами виконавчого провадження (ч.2) або суб'єктом оціночної діяльності- суб'єктом господарювання, якого залучає державний виконавець.

З аналізу ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 24 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», із змінами та доповненнями, вбачається, що учасники виконавчого провадження, яким у даній справі є, у тому числі і заявник, має право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії державного виконавця, оскільки відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну діяльність в Україні» № 2658-ІІІ від 12 липня 2001 року (далі- Закон №2658-ІІІ).

Згідно з ч. 5 статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності- суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Вирішуючи питання щодо залишення без розгляду скарги заявленого ОСОБА_5 у зв'язку із пропуском строку звернення, суд враховуючи вищезазначене, а також те, що заявник за скаргою не ставить питання щодо оскарження звіту оцінки майна чи дії державного виконавця щодо залучення до проведення оцінки суб'єкта оціночної діяльності, а ставить питання щодо бездіяльності державного виконавця в рамках примусового виконання судового рішення, вважає клопотання боржника ОСОБА_5 в рамках даної скарги - безпідставними.

З досліджених судом матеріалів та наданих суду доказів на заперечення державного виконавця щодо того, що нею було вчинено усіх необхідних дій та відсутність з її сторони бездіяльності, а також з матеріалів виконавчого провадження, які вивчені в ході судового розгляду скарги, вбачається та підтверджено в судовому засіданні, що державним виконавцем вживалися заходи для виявлення майна боржника ОСОБА_5, однак, в процесі виконавчих дій ДВС було виявлено майно, а саме- квартира на яку накладено арешт за адресою:АДРЕСА_1, загальною площею 50,4 кв.м., що належить боржнику ОСОБА_5 та за адресою якої встановлено наявність зареєстрованої неповнолітньої дитини та не надано дозволу на реалізацію даної квартири.

Проте державним виконавцем не вчинено заходів для встановлення іншого майна боржника, які визначено у ч.1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» таких як: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. У тому числі в порядку передбаченому ст. 48, 49, 53, 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що державний виконавець Єрмак Г.В., при здійснені виконавчих дій в рамках виконавчого провадження №28183880 відкритого за виконавчим листом № 2-27/2011 виданим Енергодарським міським судом Запорізької області 14.07.2011 року на підставі судового рішення від 15.02.2011 року по цивільній справі № 2-27/2011- допустила вищезазначену бездіяльність, що потягла за собою безпідставне затягування примусового виконання судового рішення в рамках відкритого виконавчого провадження, у зв'язку з чим, суд вважає обґрунтованими уточнені вимоги заявника, а бездіяльність державного виконавця Єрмак Г.В. в рамках зазначеного виконавчого провадження неправомірною. Протилежного, стороною державної виконавчої служби суду не доведено належними, допустимими та достатніми доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 260-261, 353, 354, 355, 447, 450, 451, 453 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Енергодарського міського державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Єрмак Галини Вікторівни в частині не здійснення необхідних заходів для виявлення іншого майна боржника ОСОБА_5

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Запорізької області (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року).

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Н. О. Вільямовська