УХВАЛА

26 жовтня 2018 року м. Мукачево Справа №303/6577/18

2/303/2556/18

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

про оспорювання батьківства та розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження у справі на підставі поданого позивачем позову слід зазначити, що частина шоста ст. 188 Цивільного процесуального кодексу України містить приписи відносно того, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті може розєднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька обєднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про розєднання позовних вимог.

В свою чергу, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України).

Статтею 11 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12 червня 2009 року, визначено, що розєднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи. У разі розєднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про розєднання позовів і копія пред"явленого позову.

Фактичний аналіз позовних матеріалів свідчить про те, що у поданому позивачем позові обєднано дві вимоги:

1)виключення відомостей про батька дитини;

2) та розірвання шлюбу.

Поряд з цим, ст. 110 Сімейного кодексу України, п. 5 частини четвертої ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України законодавчо визначені особливості подання позовів про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року та процесуальні наслідки недотримання таких імперативних обмежень.

Наявна у позовних матеріалах копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 відносно, батьком якої записаний позивач свідчить про те, що дитина 25 лютого 2018 року, в той час як позов про розірвання шлюбу з матірю дитини подано до суду 25.10.2018.

Таким чином, з звязку із такими особливостями вимог за предметом справу та з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, у контексті з приписами ст. 110 Сімейного кодексу України, заявлені позивачем позовні вимоги слід розєднати в окремі провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 3, 11, 188 Цивільного процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

1. Розєднати позовні вимоги, які зазначені в позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та розірвання шлюбу (вх. № 21863), виділивши вимогу про розірвання шлюбу в самостійне провадження.

2. Справу передати до канцелярії Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області для проведення відповідних реєстраційних дій.

3. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость