18.10.20181432/18-Вих
Справа: 431/1603/18
Провадження: 2/431/681/18
18 жовтня 2018 року Старобільський районний суд Луганської області
В складі: головуючого - судді Ткач О.В.
За участю секретаря: Кустової О.О.,
Представника позивача: ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Старобільська цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Юран» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,
В судовому засіданні позивачка, її представник позовні вимоги підтримали.
Представник відповідача в судові засідання 08.06.2018 року, 13.09.2018 року, 09.10.2018 року, 18.10.2018 року не зявився. Причину неявки не повідомив, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення (а.с. 34).
Судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за слідуючих підстав:
Взаємовідносини між сторонами регулюються нормами ч. 1, 3 5 ст. 203 ЦК України, п. 2 ч. 1 ст. 208, ч. 1 ст. 210, ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 216 ЦК України.
За ч. 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншім актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним й відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 ЦК України.
За ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом, такий правочин вважається вчиненим з моменту його реєстрації.
За ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1, 3, 5, 6 статті 203 ЦК України.
За ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а у разі неможливості цього повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Суд може застосувати наслідки недійсності правочину з власної ініціативи.
Державним актом на право приватної власності на землю (а.с. 11-12) підтверджено, що ОСОБА_2 є власницею земельної ділянки площею 4,4550 га, що знаходиться на території Шульгінської сільської ради Старобільського району Луганської області.
Згідно до листа-повідомлення від 30.03.2017 року, адресованого ОСОБА_2 від ПП «Юран» (а.с. 16) вбачається, що ПП «Юран» пропонувало позивачці узгодити проект додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 20.12.2007 року на новий термін й позивачці надіслано додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, яка не підписана позивачкою (а.с. 16 зворот).
Згідно до повідомлень ОСОБА_2 (а.с. 19-21) позивачка направила державному нотаріусу та приватним нотаріусам м. Старобільська Луганської області інформацію, що вона не має наміру укладати договори з ПП «Юран» й просить не приймати такі договори від відповідача для реєстрації.
Згідно до оригіналу договору оренди землі від 19.12.2017 року (а.с. 43а), наданому відповідачем, вбачається, що орендар ОСОБА_2 з одного боку, а орендар ПП «Юран» - з іншого, уклали договір оренди на земельну ділянку загальною площею 4,0166 га на 10 років. Орендна плата вноситься орендарем у формі й розмірі 6% від нормативної грошової оцінки земельного паю. Договір підписаний сторонами. Згідно до акту прийому-передачі об'єкта оренди орендодавець передала, а ПП "Юран" прийняв земельну ділянку загальною площею 0,4384 га.
Вищевказаний договір зареєстрований у Державному реєстрі речових прав (а.с. 84), але в пункті «зміст, характеристика іншого речового права» вказано: строк дії: Договір укладено 20.12.2007 року терміном на 10 років, строк дії договору продовжено ще на 10 років (від 20.12.2017). В пункті «додаткові відомості про інші речові права» вказано: орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 13% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 84 зворот).
Таким чином, в суді встановлена явна невідповідність договору, який начеб-то укладений 19.12.2017 року між ОСОБА_2 й ПП «Юран», оригінал якого наданий в судове засідання (а.с. 43а) й Договору від 20.12.2017 року, який зберігається в електронній реєстраційній справі (а.с. 84). Ці невідповідності в даті його укладання, умовах договору свідчать про обґрунтованість доводів позивачки, що вона не укладала й не бажала продовжувати з відповідачем договір оренди від 20.12.2007 року на наступні 10 років.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що у відсутність в будинку своєю дружини, він на прохання представника ПП «Юран» ОСОБА_4 підписував договори оренди землі від свого імені, на свої земельні ділянки з ПП «Юран» наприкінці 2017 року й можливо підписав договори оренди на земельні ділянки своєї дружини позивачки ОСОБА_2, але при демонстрації йому оригіналу договору оренди від 19.12.2017 року, що підписаний начебто ОСОБА_2 вказав, що цей договір він не підписував, чий підпис стоїть на договорі йому невідомо.
Оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивачки про те, що вона не мала наміру й не укладала (продовжувала) договір оренди власної земельної ділянки з ПП «Юран» в грудні 2017 року на наступні 10 років. Цими доказами є покази свідка ОСОБА_2, оригінал договору оренди від 1912.2017 року й договір від 20.12.2017 року, що міститься в електронній справі й встановлені судом явні невідповідності цих договорів один одному.
Судові витрати в сумі 704,80 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_2.
Керуючись ст. ст. 2-13, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ч. 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України, ч. 1 ст. 210, ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 216 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до Приватного підпрпиємства «Юран» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним - задовольнити.
Повне рішення виготовлено й проголошено 23.10.2018 року о 9 годині 00 хвилин.
Заочне рішення може бути переглянуто Старобільським районним судом Луганської області за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, або не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О. В. Ткач