Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" жовтня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом: Кооперативу власників приміщень «СЛОВО» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Кооператив власників приміщень «СЛОВО», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь Кооперативу співвласників житла «Слово» заборгованість за період з 01 березня 2010 року по 30 квітня 2018 року у розмірі 76 258,96 гривень, в т.ч. заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 43 336, 19 гривень, втрати від інфляції - 27 555,07 гривень, 3% річних - 5 367,70 гривень; стягнути з ОСОБА_2 на користь Кооперативу співвласників житла «Слово» сплачений останнім судовий збір за подачу даної позовної заяви у розмірі 1 762,00 гривень; стягнути з ОСОБА_2 на користь Кооперативу співвласників житла «Слово» сплачені останнім витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 650,00 гривень, яка була надана відповідно до умов договору про надання правничої допомоги № 5/18-1 від 24 травня 2018 року, що підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг від 24 травня 2018 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 проживає в квартирі АДРЕСА_1. Особовий рахунок на це приміщення відкритий позивачем на відповідача. КВП «Слово» створено виключно для обслуговування, ремонту і реконструкції житлового будинку та утримання прибудинкової території. Балансоутримувачем зазначеного багатоквартирного житлового будинку є позивач КВП «Слово». Неоплачена заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01 березня 2010 року по 30 квітня 2018 року складає 76 258,96 гривень, в т.ч. заборгованість за житлово-комунальні послуги 43 336,19 гривень, втрати від інфляції - 27 555,07 гривень, 3% річних - 5 367,70 гривень.

23 червня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін.

Копію вказаної ухвали позивачем було отримано 12 липня 2018 року, а відповідачем копію ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримано не було, а конверт з документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання».

Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідач не скористався правом подання відзиву.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та є власником особового рахунку на цю житлову площу.

Згідно п. 1 Розділу І Статуту Кооперативу власників приміщень «СЛОВО», затвердженого рішенням Загальних зборів КВП «СЛОВО» Протокол № 10 від 03 жовтня 2016 року, вказаний Кооператив є правонаступником житлово-будівельного кооперативу «СЛОВО» Дарницького району м. Києва, створеного Спілкою письменником України у 1964 році, затвердженого Постановою Ленінської райради депутатів трудящих м. Києва від 11 березня 1964 року № 307. Згідно Постанови виконкому Київської міськради депутатів трудящих від 10 березня 1968 року № 304 ЖБК «СЛОВО» було передано в експлуатацію 9-поверховий житловий будинок на 192 квартири по АДРЕСА_1.

За змістом ст.ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов'язує. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. №572, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Споживач зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом ст.ст. 626, 627, 628, 629, 631 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач у позовній заяві посилається на те, що неоплачена заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01 березня 2010 року по 30 квітня 2018 року складає 76 258,96 гривень, в т.ч. заборгованість за житлово-комунальні послуги 43 336,19 гривень, втрати від інфляції - 27 555,07 гривень, 3% річних - 5 367,70 гривень.

При цьому, в обґрунтування визначених сум заборгованості позивачем до позовної заяви було долучено відповідні Тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для житлово-будівельних кооперативів, об'єднань співвласників багатоквартирних будинків та інших балансоутримувачів жилих будинків, уповноважених ними осіб або управителів жилих будинків, погодженого Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації» від 12 квітня 2010 року № 250, Тарифи та структура тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються житлово-будівельними кооперативами, об'єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, іншими балансоутримувачами жилих будинків, уповноваженими ними особами або управителями жилих будинків по кожному будинку окремо, протокол 3 зборів уповноважених КВП «СЛОВО».

Відповідно до ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Предмет позову - це матеріальний зміст позовних вимог. Він проявляється в матеріально-правовій заінтересованості позивача. Іншими словами, це те матеріальне благо, яке позивач бажає отримати.

Підстава позову - це ті обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і які обґрунтовуються поданими при подачі заяви чи у судовому процесі доказами.

В той же час, позивачем суду не було надано належних та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 77, 78 Цивільного процесуального кодексу України, в підтвердження визначеної суми заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 76 258,96 гривень, при цьому суд позбавлений можливості на підставі наданих суду тарифів та протоколу зборів позивача визначити розмір такої заборгованості, у зв'язку з чим заявлені позовні вимоги в даному випадку задоволенню не підлягають, враховуючи відсутність доказів нарахування такої заборгованості .

Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Кооперативу власників приміщень «СЛОВО» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

В порядку ст. ст. 137, 141 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог Кооперативу власників приміщень «СЛОВО», відшкодування судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 319, 322, 526, 610, 612, 626, 627, 628, 629, 631 Цивільного кодексу України, ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

В позові Кооперативу власників приміщень «СЛОВО» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: