Провадження № 2/761/5803/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого - судді: Кондратенко О.О.

при секретарі: Андрусь С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання

В С Т А Н О В И В :

В травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просила суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання на період навчання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? від його заробітку (доходу) починаючи з дня подання до суду позовної заяви.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з квітня 1999 року по березень 2004 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на її утриманні, так як відповідач самоусунувся від його виховання, проживає окремо, в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання сина.

Позивачка в судове засідання не з'явилась; про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином; подала заяву про розгляд справи за її відсутності; на задоволенні позову наполягала в повному обсязі; проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; причину неявки суду не сповістив; відзив на позов не надіслав.

Оскільки, позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з квітня 1999 року по березень 2004 року.

Від шлюбу мають повнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка наголошувала, що спільний повнолітній син сторін знаходиться на її утриманні, а батько дитини - відповідач по справі ухиляється від покладених на нього обов'язків щодо утримання сина. На спростування цих обставин відповідачем не було надано до суду належних і допустимих доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання (ст. 141 СК України).

Таким чином, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст.198 СК України).

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч.1, 2 ст.199 СК України).

Судом достовірно встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина - ОСОБА_3, який навчається в Коледжі економіки, права та інформаційних технологій Вищого навчального закладу "Університет економіки та права "Крок".

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров?я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Підстав для звільнення ОСОБА_2 від обов'язку утримання сина, передбачених законом, судом не встановлено.

Домовленості між батьками щодо способу утримання сина та порядку сплати аліментів в позасудовому порядку не досягнуто.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст.191 СК України).

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Вказаною нормою надано три можливості визначення розміру аліментів: у твердій грошовій сумі, в частці від заробітку (доходу) або одночасно і в твердій грошовій сумі та в частці від заробітку. Ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб визначення величини аліментного платежу залежатиме від різних обставин, які належить оцінити суду.

Пунктом 20 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов?язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як вбачається із довідки № 247, виданої Коледжем економіки, права та інформаційних технологій Вищого навчального закладу "Університет економіки та права "Крок" ОСОБА_3 є студентом третього курсу спеціальності "Розробка програмного забезпечення" (форма навчання денна; навчання платне, стипендії не отримує; термін закінчення навчання липень 2019 року).

Дослідивши надані сторонами докази, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, при визначенні розміру аліментів, суд, вважає за необхідне стягнути аліменти саме в у розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача, як зазначено в позовній заяві ОСОБА_1

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров?я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім?ї, яких він зобов?язаний утримувати, а також матеріальне становище сторін, стан здоров?я дитини, суд вважає за необхідне позов задовольнити шляхом стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання спільного сина, визначивши розмір аліментів, як того вимагає положення ст.183 СК України у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, а саме: на утримання повнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно починаючи з дня звернення до суду з заявою і на період навчання останнім у Коледжі економіки, права та інформаційних технологій Вищого навчального закладу "Університет економіки та права "Крок", тобто до 31 липня 2019 року.

Суд допускає негайне виконання рішення суду, в частині вимог про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України).

Відповідно до ст.ст.141, 142 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355, 430 ЦПК України; ст. 51 Конституції України; ст. ст. 180, 182, 184, 191, 198-199 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2) аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 25 травня 2018 року і на період навчання у Київському індустріальному коледжі Київського національного університету будівництва і архітектури, тобто до 31 липня 2019 року.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Повний текст рішення суду складено 09 жовтня 2018 року.

Суддя: