РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6302/18

пр. № 2/759/4679/18

11 вересня 2018 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Журибеди О.М.,

за участі секретаря судових засідань Крічфалушій М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської Ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 03 квітня 2018 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_3 так як ОСОБА_2 пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Померлий ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_2 є рідними братом та сестрою. Мали у власності кожний по 1/2 АДРЕСА_1 в якій проживав ОСОБА_4 Сім'ї, дітей померлий ОСОБА_3 не мав.

Позивач ОСОБА_2. з 1989 року постійно проживала в місті Армянську (АР Крим), де зареєстрована і по теперішній час проживає. З померлим підтримувала зв'язок за допомогою телефону, періодично приїжджала в Київ.

Останній раз ОСОБА_5 розмовляла по телефону з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року, більше він на телефонні дзвінки не відповідав. Позивач, турбуючись про стан здоров'я брата, телефонувала знайомим в м. Києві з проханням відвідати брата ОСОБА_4 за адресою проживання, однак останній двері не відчиняв. Вкотре намагаючись зв'язатись з братом, ОСОБА_2 зателефонувала до поштового відділення за місцем проживання померлого, де дізналась, що він кілька місяців не отримує пенсію, після чого при першій можливості ОСОБА_2 виїхала до м. Києва за місцем проживання брата. ІНФОРМАЦІЯ_2 року, маючи ключі від вхідних дверей, ОСОБА_2 самостійно потрапила в квартиру, де і знайшла ОСОБА_4 померлим, після чого викликала поліцію.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року були внесені дані до ЄРДР за № 0000529 за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України, після проведення перевірки кримінальне провадження було закрито у зв'язку з відсутністю події кримінального правопорушення. Згідно висновку експерта № 236 від 23 січня 2018 року, смерть ОСОБА_4 настала внаслідок хронічної ішемічної хвороби серця. Через те, що встановити точну дату смерті ОСОБА_4 не виявилось можливим через муміфікацію трупу на момент його виявлення, датою смерті в офіційних документах була зазначена дата зі слів ОСОБА_2, коли вона востаннє розмовляла з братом.

У зв'язку з викладеним, позивач перебувала у важкому стресовому стані, мала необхідність повернутись до м. Армянськ. щоб зібрати кошти на поховання брата. Крім того, в органах поліції їй повідомили, що отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_4 вона зможе не раніше ніж через місяць, відповідно і поховати померлого раніше березня вона позбавлена можливості.

З'ясувавши в телефонному режимі, що позивач вже може забрати тіло померлого для поховання та отримати свідоцтво про смерть, ОСОБА_2 20 березня 2018 року направилась до м. Києва. Після проведення експертиз свідоцтво про смерть ОСОБА_4 було складено лише 20 лютого 2018 року, про що 20 лютого 2018 року складено відповідний актовий запис № 3140, а видано позивачу 21 березня 2018 року. Також 21 березня 2018 року було видано довідку про причину смерті до форми 106/о № 236. яка видається для поховання особи.

Після поховання ОСОБА_4 позивач звернулась до Першої київської державної нотаріальної контори, де 22 березня 2018 року було зареєстровано спадкову справу № 62179848, однак в задоволенні заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2. після померлого ОСОБА_4 було відмовлено через пропуск заявником шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 була фізично позбавлена можливості звернутись до нотаріуса, оскільки смерть спадкодавця була виявлена саме через шість місяців після її настання. Дату смерті зазначено ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а виявлено померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Враховуючи необхідність проведення експертиз за фактом смерті ОСОБА_4 перевірки матеріалів кримінального провадження органами досудового розслідування, отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_4 поховання померлого, а також те, що позивач зареєстрована та постійно проживає на тимчасово окупованій території Криму через, що утруднене її переміщення до м. Києва, вважає, що причини пропуску строку для прийняття спадщини пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У власності померлого ОСОБА_4 перебувала 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомості від 18 вересня 1996 року № В9431/11132, згідно якого ОСОБА_4 та ОСОБА_2 купили квартиру за зазначеною адресою.

Крім того, відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 25 квітня 2018 року об'єкт житлової нерухомості - квартира за адресою АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності померлого ОСОБА_4 та позивачки ОСОБА_2, розміри часток - по 1/2 у кожного.

ОСОБА_2 відповідно до ст. 1262 ЦК України, відноситься до другої черги спадкоємців за спадкуванням, оскільки є рідною сестрою померлого.

Дана обставина підтверджується постановою слідчого СВ Святошинського УІІ ГУНП України в м. Києві Д.І. Стрижевського, згідно якої встановлено, що ОСОБА_2 є сестрою померлого ОСОБА_4

Померлий ОСОБА_4 не був одружений, дітей не мав. Спадкову справу було заведено 22 березня 2018 року за зверненням ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшов відзив представника відповідача, в якому він просить прийняти рішення відповідно до чинного законодавства та слухати справу в його відсутність.

Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача, за наявних у справі матеріалів.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 03 квітня 2018 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_3 так як ОСОБА_2 пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 7).

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

Листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Норми ст. 1272 ЦК щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК.

Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 12, 258, 259, 265, 273, 315, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.1270, 1272 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Київської міської Ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити позивачу ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Армянським міським відділом ГУ МВС України в Криму 09 січня 1998 року) додатковий строк для прийняття спадщини у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Журибеда