Справа № 127/7075/18
Провадження 2-др/127/20/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.

за участю секретаря Тонкопій Ю.І.

заявника ОСОБА_1

розглянув у судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про видачу додаткового ріщення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів

у с т а н о в и в :

Рішенням Віннцького міського суду Вінницької області від 03.05.2018 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1: збільшено розмір стягуваних з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1000 грн щомісячно, в задоволенні решти позовнимх вимог - відмовлено.

Заявник просила видати додаткове рішення, зазначивши строк, з якого належить його виконувати та про те, що попередній виконавчий лист № 2- 5328/07 від 26.11.2007 року, виданий на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці втратив чинність, посилалась на повернення виконавчого листа без прийняття до виконання.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

В позовній заяві ОСОБА_4 просила збільшити розмір стягуванмих аліментів посинаючи з часу ззвернення до суду, вимог про витрату чинності раніше виданого викогнавчого листа не висувала..

Оскільки вирішення спору про збільшення розміру стягуваних аліментів не підпадає під дію ст. 191 СК України, яка стосується лише часу стягнення аліментів, суд виніс рішення про часткове задоволення позову в частині збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 31 ЗУ " Про виконавче провадження заявник не позбавлена права подання заяви про повернення виконавчого документа стягувачу.

У повідомленні про повернення виконавчого листа стягувачу без прийняття до виконання державний виконавець посилався на відсутність заяви стягувача про примусове виконання рішення суду. Так, згідно ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення. ї

Отже, підстав ухвалення додаткового рішення , передбачених ст. 270 ЦПК УКраїни, ОСОБА_1 не вказала.

Згідно ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про розяснення відповідного рішення.

Тому суд вважає, що підстав для видачі додаткового рішення немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 270, 265, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 127/7075 /18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів - відмовити.

Роз»яснити ОСОБА_1, що в разі відмовим в задовленні вимог про зміну розміру стягуваних аліментів з моменту звернення до суду - стягнення здійснюється з моменту набрання рішенням законної сили. ОСОБА_1 не позбавлена права подання державному виконавцю заяви про повернення їй виконачого листа № 2-5328/07 від 26.11.2007 року, виданий на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційному суді Вінницької області через Вінницький місьий суд Вінницької області на протязі 15 днів із моменту винесення апеляційною скаргою.

Суддя О.В.Ан