СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр.№ 4-с/759/152/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря Чернишук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду скаргу ОСОБА_1 підписану його представником ОСОБА_2 на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кривцової Олени Сергіївни,

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2018 р. представник заявника звернувся до суду із зазначеною скаргою. 10.10.2018 представник заявника уточнив вимоги та остаточно просить суд визнати незаконною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 13.07.2018; визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №42160709 від 20.07.2018; стягнути з Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн.

Мотивує скаргу тим, що у провадженні Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження №31554907 за виконавчим листом №2-1903-1/09 виданого 28.07.2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів у розмірі 250 грн. на кожну дитину. 13.07.2018 державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кривцовою О.С. винесені дві постанови: про арешт коштів та про арешт майна боржника та здійснено розрахунок заборгованості по аліментам у розмірі 31000 грн. Заявник вважає, що вказаний розрахунок є незаконним так як він добровільно сплачував аліменти, а тому вважає дії державного виконавця незаконними.

Заявник та представник заявника у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином (а.с.85).

Державний виконавець у судове засідання також не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, причини неявки в судове засідання суду не відомила (а.с.86).

Стягувач ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином (а.с.84), на адресу суду надіслала заяву де просить відмовити заявнику у розгляді скарги на дії державного викоанвця (а.с. 87).

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

При цьому, за умовами п.9 Перехідних Положень ЦПК України визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак, слід застосовувати вимоги чинного ЦПК України, за ч.2 ст. 450 якого визначено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця, рішення, дія, бездіяльність яких оскаржується, не перешкоджає її розгляду.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутністю сторін по справі.

З'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що 15.07.2009 рішенням Святошинського районного суду м. Києва позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3; доньки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, доньки ОСОБА_11, 02.01.2008 рок народження у розмірі 250 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 20).

Судом також встановлено, що 07.03.2012 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №31554907 (а.с. 64).

13.07.2018 державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесена постанова про арешт майна боржника (а.с. 69).

13.07.2018 державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесена постанова про арешт коштів боржника (а.с. 70).

20.07.2018 державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №42160709 (а.с. 71).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Разом з цим, в ході розгляду скарги суду не надано доказів на підтвердження отримання заявником вищевказаних постанов державного виконавця, останній в судове засідання не з'явився, будь-яких заперечень щодо вимог скарги не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Заявником надано суду на підтвердження понесених витрат на правову допомогу копію договору про надання правової допомоги від 13.07.2018 та копію квитанції № 474163 від 07.08.2018 про оплату правової допомоги згідно з договором в сумі 4000 гривень.

Детального опису наданих послуг з правової допомоги та здійснених витрат заявником суду не надано.

З огляду на наведене, в частині вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 4000 гривень слід відмовити.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновків, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 28, 74 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 137, 447-451 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

скаргу ОСОБА_1 підписану його представником ОСОБА_2 на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кривцової Олени Сергіївни задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника від 13.07.2018 у виконавчому провадженні №31554907.

Визнати незаконним та скасувати рішення державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №42160709 від 20.07.2018.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дні отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: О.В. Ул'яновська