АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3730/18 Справа № 185/1746/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, треті особи: Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області, Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, про виселення з жилого приміщення без надання іншого та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 07 грудня 2009 року між ним та ОСОБА_5 укладено догові купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який посвідчено приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим №963. За умовами п. 8 вказаного договору між сторонами досягнута домовленість, що відповідачка звільнить квартиру в строк до 05 червня 2010 року. Однак у визначений строк ОСОБА_5 квартиру не звільнила, а 11 червня 2010 року, тобто після укладання договору, члени її сім'ї: ОСОБА_6, ОСОБА_7 та неповнолітня донька останньої ОСОБА_10 вселилися та зареєструвалися в квартирі АДРЕСА_1 без його дозволу та відому, як власника квартири. Добровільно звільнити квартиру відповідачі не бажають, направлені 14.03.2012 року та 11.01.2013 року вимоги про звільнення квартири і зняття з реєстрації залишили без відповіді. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просив позбавити ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 разом з її неповнолітньою донькою ОСОБА_10 права користування квартирою №29 по вул. Підгірна, 14 в м. Павлограді Дніпропетровської області шляхом виселення без надання їм іншого жилого приміщення та покласти на відповідачів судові витрати (а.с.41-44 т.1).

ОСОБА_5 звернулась з зустрічним позовом, в якому зазначила, що 07.12.2009 року між нею та ОСОБА_4 був підписаний договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2. У жовтні 2009 року у неї склались сімейні обставини, які потребували коштів у сумі 60000,00 грн. За порадою знайомих з даного питання звернулась до ОСОБА_4, який дав згоду на позику вказаної суми коштів, але для гарантії повернення коштів потребував передати право на вказану квартиру. 09.11.2009 року вона приватизувала квартиру, отримала свідоцтво про право на житло, зареєструвала в БТІ м. Павлограда 19.11.2009 року. Між нею та відповідачем було досягнуто згоди, що після повернення боргу договір буде розірвано, саме на таких умовах був підписаний договір купівлі-продажу 07.12.2009 року. Після підписання договору отримала від ОСОБА_4 60000,00 грн., борг сплачувала частками в період з січня 2010 року по квітень 2011 року. Насправді позивач за зустрічним позовом не мала наміру продавати квартиру, її воля не була направлена на позбавлення права власності на житло, а договір не відповідає вимогам ЦК України. Тому ОСОБА_5 просила визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 07.12.2009 року, укладений між нею та ОСОБА_4, сторони повернути у первісний стан (а.с. 130-131 т.1).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2014 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, про виселення з жилого приміщення без надання іншого задоволено; вирішено виселити ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з неповнолітньою донькою ОСОБА_10 із квартири АДРЕСА_3 без надання іншого жилого приміщення. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання договору недійсним відмовлено (а.с. 163-164 т. 1).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в своїх ітересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_10, відхилено, а рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2014 року залишено без змін (а.с. 196-199 т.1). Ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили.

Також, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2014 року у даній цивільній справі (а.с. 249 т.1). Ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили.

В подальшому, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на вказане вище рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2014 року (а.с. 21 т.2). Ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили.

У березні 2018 року ОСОБА_2, діючи в інтересах малолітньої ОСОБА_3, яка не була учасником справи, звернувся з апеляційної скаргою на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2014 року, в якій, посилаючись на порушення прав малолітньої ОСОБА_3, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині задоволених первісних позовних вимог про виселення з жилого приміщення без надання іншого та ухвалення у вказаній частині нового рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2018 року за вказаною вище апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження (а.с. 100 т.4).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2018 року справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2014 року - призначено до розгляду (а.с. 101 т.4).

Детально дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, апелянта, колегія приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Частиною 3 статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Згідно копії свідоцтва про народження серії І-КИ №492837, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області 21.05.2014 року, ОСОБА_3 народилася 05 травня 2014 року (а.с. 70 т.4).

Виходячи з викладеного, зважаючи на зміст доводів апеляційної скарги, враховуючи, що малолітня ОСОБА_3, в інтересах якої подано апеляційну скаргу, народилась після ухвалення 21 лютого 2014 року оскаржуваного рішення Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, - колегія дійшла висновку про безпідставність доводів апелянта щодо порушення оскаржуваним рішенням прав малолітньої ОСОБА_3, яка на час ухвалення зазначеного судового рішення не була народженою, не мала правосуб»єктності.

Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, яка не брала участі у справі, встановлено, що оскаржуваним судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки ОСОБА_3 не вирішувалося, тому, відповідно до ч. 3 статті 362 ЦПК України, наявні підстави для закриття апеляційного провадження.

Керуючись ч. 6 ст. 147, абз. 3 п. 3 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів", п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, ст.ст. 259, 268, 362 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження у цивільній справі по апеляційній скарзі ОСОБА_2, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, треті особи: Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області, Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, про виселення з жилого приміщення без надання іншого та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання договору недійсним закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді