Головуючий у І інстанції Колдіна О.О.
Провадження № 22-ц/824/1059/2018 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів Іванової І.В., Мельника Я.С.,

за участю секретаря Шуляка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Увересні 2017року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року об»єднано в одне провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, яка також перебувала у провадженні Голосіївського районного суду м. Києва.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини залишено без розгляду на підставі ч. 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою про залишення позовної заяви без розгляду, ОСОБА_2 подалана неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просилаухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 подану нею апеляційну скаргу підтримала та просила про її задоволення з викладених в ній підстав.

Представник ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 заперечив та просив ухвалу суду залишити без змін як таку, що постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що вона, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, повторно не з'явилася в судове засідання і від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Своєчасний розгляд справ забезпечується обмеженими процесуальними строками їх розгляду. Так, згідно частин першої, другої статті 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Згідно ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов»язані добросовісно виконувати процесуальні обов»язки, визначені законом або судом. Тобто, цивільне процесуальне законодавство накладає на осіб, які беруть участь у справі, певні процесуальні обмеження, спрямовані на забезпечення дотримання процесуальних строків розгляду справи та на унеможливлення зловживання ними своїми процесуальними правами, в тому числі шляхом безпідставного затягування розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що про судове засідання, призначене на 02 квітня 2018 року, ОСОБА_2 була повідомлена належним чином, що підтверджується її особистим підписом в розписці (том 2, а.с.144).

Про наступне судове засідання, призначене на 11 червня2018року, позивач ОСОБА_2 також була повідомлена належним чином, що підтверджується власноруч написаною нею заявою про перенесення розгляду справи (том 2, а.с.219). Причиною перенесення розгляду справи ОСОБА_2 зазначила те, що її представник ОСОБА_4 перебуває у відпустці і прибути в судове засідання не має можливості, при цьому жодних доказів на підтвердження даної обставини позивачем до заяви долучено не було, в зв'язку з чим обґрунтованим є висновок суду про те, що ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою, не з»явилась в судове засідання 11 червня 2018 року без поважних причин.

Оскільки позивач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в справі письмовими доказами, повторно не з»явилась в судове засідання, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про залишення її заяви без розгляду.

Доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а скарги ОСОБА_2 - без задоволення. При цьому колегія суддів зауважує, що згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: