Справа № 490/4029/16-ц
Провадження № 2/477/743/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,

за участю:

представника позивача за первісним позовом (одночасно представник за зустрічним позовом) ОСОБА_1,

відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 (не з'явився),

позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 (не з'явився), його представника ОСОБА_4,

третьої особи за зустрічним позовом приватного нотаріуса ОСОБА_5 (не з'явився),

під час розгляду цивільної справи за первісним позовом публічного акціонерного товариства Ідея Банк до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства Ідея Банк, третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_5, про визнання недійсним договору застави, зобов'язання зняти обтяження із заставленого автомобіля та виключення з реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження автомобіля,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі ОСОБА_6) звернулося до Центрального районного суду м. Миколаєва із первісним позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави автомобіль марки «Volkswagen Toureg 3.6», 2006 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузов, рама) WVGZZZ7LZ6D062279, реєстраційний номер ВЕ 1836 ВВ (далі заставний автомобіль), що необхідно здійснити в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Зазначало, що 30 грудня 2011 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений договір кредиту № 910.12750 (далі Договір кредиту), відповідно до якого відповідачу був наданий у кредит 199940 грн. 38 коп. на купівлю зазначеного транспортного засобу строком до 30 грудня 2015 року, з умовою повернення кредитних коштів частинами зі сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 19,99 %.

В той же час, він неналежним чином виконував зобовязання за кредитним договором і останній платіж ним було здійснено 01 лютого 2012 року, а станом на 07 квітня 2016 року загальний борг склав 361813 грн. 60 коп.

На забезпечення кредитного зобов'язання між ОСОБА_2 та Банком був укладений договір застави вказаного вище автомобіля.

Вказуючи, що відповідач неналежним чином виконував зобов'язання за договором кредиту. Тому за ним утворилася вказана заборгованість, тому, відповідно до положень ст. 527 ЦК України та ст. 20 Закону України «Про заставу», просив звернути стягнення на заставний автомобіль в рахунок виниклої заборгованості.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2017 року була передана за підсудністю до Жовтневого районного суду Миколаївської області, оскільки останнім відомим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 було смт. Воскресенське Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області.

24 лютого 2017 року справа надійшла до Жовтневого районного суду Миколаївської області і ухвалою від 27 лютого 2017 року суддею Козаченком Р.В. справа була прийнята до провадження.

В подальшому, 19 квітня 2017 року ОСОБА_6 змінив предмет своїх позовних вимог: просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 зазначений вище борг за договором кредиту в загальній сумі 316813 грн. 60 коп., а також просив в рахунок погашення цієї заборгованості звернути стягнення на заставний автомобіль, який на той час належав на праві власності ОСОБА_3.

ОСОБА_6 також подав і заяву про залучення до участі в справі в якості співвідповідача ОСОБА_3

Ухвалами суду від 04 травня 2017 року заява про зміну предмету позову була прийнята судом і ОСОБА_3 залучено до участі в розгляді справи як співвідповідача.

В подальшому 26 жовтня 2017 року відповідач ОСОБА_3 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 та Банку, третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_5, про визнання недійсним договору застави заставного автомобіля, скасування обстеження автомобіля та виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження заставного автомобіля.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2017 року зустрічний позов був прийняти до спільного розгляду з первісним позовом.

В обґрунтування зустрічного позову вказував, що на момент укладення договору застави 1 березня 2012 року автомобіль вже не належав ОСОБА_2, а був проданий ОСОБА_3 06 січня 2012 року і в лютому того ж року поставлений на облік у Кременчуцькому МРЕВ Полтавської області.

Тому, посилаючись на положення ст. 203 та ст. 229 ЦК України, та вказуючи, що якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, договір застави може бути визнаний судом недійсним, так як ОСОБА_6 при його укладені не перевірив належність транспортного засобу заставодавцю. Крім того, ОСОБА_3 позбавлений належним чином володіти та розпорядитися автомобілем як добросовісний набувач автомобілю (ст. 388 ЦК України) через наявність обтяження.

Ухвалою суду від 24 квітня 2018 року за заявою позивача за первісним позовом первісні вимоги в частині звернення стягнення на предмет застави були залишені без розгляду.

18 січня 2018 року ОСОБА_6 подав відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити в його задоволенні, так як зобов'язання за договором застави виникли в момент його укладення 30 грудня 2011 року, тому позичальник і заставодавець ОСОБА_2 не мав права відчужувати заставний автомобіль без згоди заставодержателя, тобто Банку. А відповідно до ст. 27 Закону України Про заставу застава автомобіля залишає законну силу і в разі переходу предмету заставу у власність іншої особи.

30 січня 2018 року представник позивача за зустрічним позовом подала відповідь на відзив, відповідно до якої договір застави обов'язково повинен був бути укладеним в письмовій формі і нотаріально посвідченим, що визначено ст. 13 Закону України Про заставу, а оскільки застава автомобіля виникла з моменту укладення та нотаріального посвідчення договору 01 березня 2012 року, тому застава автомобіля почала діяти з цього часу, а на той момент автомобіль вже не належав заставодавцю за договором - ОСОБА_2 Також зазначала, що при оформленні договору застави нотаріус не перевірила правовстановлюючі документи на заставний автомобіль, посвідчивши договір застави з пред'явленням копії технічного паспорту на авто.

05 березня 2018 року третя особа за зустрічним позовом приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_5 подав письмові пояснення, відповідно до яких не вбачав підстав для визнання договору застави недійсним, оскільки він був посвідчений нотаріусом у відповідності до норм законодавства, які діяли на той час.

В судовому засіданні представник Банку просив свій позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити, в тому числі і з тих підстав, що на час подання зустрічного позову позивач ОСОБА_3В, не являвся вже власником заставного автомобіля, тому його права та обов'язки не порушені.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Позивач за зустрічним позовом до судового засідання не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, направив на розгляд свого представника, яка просила зустрічний позов задовольнити. У вирішенні первісного позову покладалася на розсуд суду.

Третя особа за зустрічним позовом до судового засідання не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, надав письмові пояснення та заяву з проханням здійснити розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представників позивачів за первісним та зустрічним позовами, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, встановив наступні обставини та взаємовідносини сторін та дійшов до такого висновку.

Щодо первісного позову.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з вимог статей 526 та 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч. 1 ст 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що 30 грудня 2012 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений Договір кредиту, відповідно до якого ОСОБА_6 надав йому кредит у сумі 199940 грн. 38 коп. з яких - 196019 грн. надавалися з метою купівлі автомобіля «Volkswagen Toureg 3.6», 2006 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузов, рама) WVGZZZ7LZ6D062279, а 3921 грн. 38 коп. - для страхування його життя при оформлення кредитного договору.

Строк надання кредиту - 48 місяців, тобто до 30 грудня 2015 року (п. 1 § 1 Договору кредиту та Додатку до нього).

За користування кредитними коштами позичальник повинен був сплачувати проценти за процентною ставкою 19,99 % річних.

Повернення кредитних коштів повинно було здійснюватися частинами щомісячно в розмірі 6083 грн. 19 коп., що було визначено та узгоджено Графіком погашення кредиту, що був додатком до кредитного договору.

В той же час, умови Договору кредиту відповідач ОСОБА_2 виконував неналежним чином, у зв'язку з чим, за ним утворилась заборгованість, яка станом на 07 квітня 2016 року складає загальну суму 361813 грн. 60 коп.

Дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом відповідно до положень ст.ст. 526, 549, 550, 611, 1054 ЦК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України Про судовий збір з нього також підлягає стягненню на користь Банку судовий збір, сплачений ним при поданні позову в сумі 5427 грн. 02 коп.

Що вимог за зустрічним позовом.

На забезпечення укладеного Договору Кредиту між Банком та ОСОБА_2, від імені якого діяла за нотаріально посвідченою довіреністю громадянка ОСОБА_7, 01 березня 2012 року був укладений договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області, згідно якого ОСОБА_2 передав Банку у заставу автомобіль «Volkswagen Toureg 3.6», 2006 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузов, рама) WVGZZZ7LZ6D062279, реєстраційний номер ВЕ 1836 ВВ.

Статтею 229 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка вчинила правочин, помилялася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речей, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

Під помилкою слід розуміти таке неправильне сприйняття стороною суб'єкта, предмета чи інших істотних умов угоди, що вплинуло на її волевиявлення за відсутності якого за обставинами справи можна вважати, що угода не була б укладена.

Помилка щодо мотивів укладення угоди не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Однак суду не було представлено доказів того, що сторони договору застави не правильно сприймали суть укладеного ними правочину, предмету щодо якого він укладений та істотних умов договору.

За таких обставин мотиви, у зв'язку із якими був укладений договір застави, не є у розумінні вимог закону помилкою, та не є підставою для задоволення зустрічного позову.

Крім того відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Також, статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В той же час, звертаючись до суду із зустрічним позовом ОСОБА_3 не вказав яким чином договір застави порушує його права та інтереси, адже на час звернення до суду із зустрічним позовом та на час розгляду справи він не є власником автомобіля.

Тому зустрічний позов задоволенню не підлягає.

У разі відмови в задоволенні позову судові витрати, понесені позивачем із супротивної сторони не стягуються (ст. 141 ЦПК України).

Однак за зустрічним позовом заявлено три вимоги, але сплачено судовий збір за однією, тому з позивача за первісним позовом підлягає стягненню на користь держави судовий збір за іншими двома вимогами в розмірі стави, яка діяла на час подання позову, тобто загалом 1280 грн. (640 х 2).

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Первісний позов публічного акціонерного товариства Ідея Банк до ОСОБА_2 про стягнення кредитного боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства Ідея Банк борг за договором кредиту № 910.12750 від 30 грудня 2011 року в загальній сумі 361813 (триста шістдесят одна тисяча вісімсот тринадцять) грн. 60 коп, яка складається із боргу по тілу кредиту в сумі 197461 (сто дев'яносто сім тисяч чотириста шістдесят одна) грн. 46 коп., простроченого боргу по процентам 163705 (сто шістдесят три тисячі сімсот п'ять) грн. 05 коп., боргу зі строкових процентів у сумі 647 (шістсот сорок сім) грн. 09 коп. та судовий збір у сумі 5427 (п'ять тисяч чотириста двадцять сім) грн. 02 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства Ідея Банк, третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_5, про:

- визнання недійсним договору застави автомобіля Volkswagen Toureg 3.6, 2006 року випуску, номер кузову (шасі) WVGZZZ7LZ6D062279, укладеного 01 березня 2012 року між публічним акціонерним товариством Ідея Банк та ОСОБА_2;

- скасування обтяження автомобіля Volkswagen Toureg 3.6, 2006 року випуску, номер кузову (шасі) WVGZZZ7LZ6D062279, накладеного за договором застави, укладеного 01 березня 2012 року між публічним акціонерним товариством Ідея Банк та ОСОБА_2;

- виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис за № 12297741 про заставу автомобіля Volkswagen Toureg 3.6, 2006 року випуску, номер кузову (шасі) WVGZZZ7LZ6D062279

відмовити повністю.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів після складання повного тексту рішення.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення, його повний текст складено 22 жовтня 2018 року.

Суддя Р.В. Козаченко