Справа № 466/3729/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 вересня 2018 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

секретаря Шаповалової Ю.О.

представника позивача ОСОБА_1

справа № 466/3729/18

2/466/1574/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в спрощеному порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини

ВСТАНОВИВ:

16.05.2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання дружини ОСОБА_2, 27.05.1979р.н., в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову з 16 травня 2018 року, до досягнення дитиною трьохрічного віку та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову з 16 травня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23 серпня 2016 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено шлюб, який був зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 285682, актовий запис №2335.

Від шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ №523799, виданого Сихівським районним у місті відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Син проживає разом з матірю та повністю перебуває на її утриманні.

Відповідач кошти на утримання дитини не надає, матеріально не допомагає, згоди щодо розміру аліментів ними не досягнуто. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати свою дитину до досягнення повноліття.

Крім того, позивач вказує, що відповідач працює, а тому має можливість забезпечувати свого сина та її. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами такі факти.

Сторони по справі подружжя. Шлюб між ними зареєстровано 23 серпня 2016 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 285682, актовий запис №2335 (а.с.6).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками дитини є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 сторони по справі (а.с. 14).

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів.

Так, згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, відповідно до положень ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає з матірю та знаходиться повністю на утриманні позивача. Відповідач проживає окремо та ухиляється від виконання даного обовязку, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, незважаючи на те, що працює та отримує постійні доходи.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя дитини, матеріальне становище сторін, матеріальне становище та стан здоров»я платника аліментів, відсутність у відповідача інших дітей та утриманні, а також інші обставини, які мають істотне значення для справи. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Як вбачається з пояснень позивачки ОСОБА_2, вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, інших доходів не має, а відповідач добровільно позивачу матеріальної допомоги не надає. З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що позивачці матеріально важко, вона має потребу в коштах відповідача, а той здатний надавати їй таке утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову з 16 травня 2018 року, до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З відповідача слід стягувати на користь ОСОБА_2, 27.05.1979р.н., ІПН НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову з 16 травня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання дружини ОСОБА_2, 27.05.1979р.н., в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову з 16 травня 2018 року, до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Згідно ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст.13,76,81,82,83,89,95,141, 263,265,268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_3, 19.12.1970р.н., ІПН НОМЕР_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2, 27.05.1979р.н., ІПН НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання дружини ОСОБА_2, 27.05.1979р.н., в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову з 16 травня 2018 року, до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Стягувати з ОСОБА_3, 19.12.1970р.н., ІПН НОМЕР_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2, 27.05.1979р.н., ІПН НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову з 16 травня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, 19.12.1970р.н., ІПН НОМЕР_2, в доход держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.(сімсот чотири гривні 80 коп.).

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя ОСОБА_5