Справа №601/1609/18
Провадження № 2/601/735/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2018 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

за участю секретаря судового засідання: Бончик А.П.,

розглянувши під час підготовчого судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні, розпорядженні житловим будинком та визнання особи такою, що втратила право користування цим житлом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. В судове засідання позивач не з'явилася, однак від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить задоволити.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, Тернопільської області. У вказаному житловому будинку, крім позивача ще зареєстрований - ОСОБА_2, однак, він не проживає в даному будинковолодінні з 2015 року.

В позовній заяві позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, Тернопільської області.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, надіславши суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань.

З реєстраційного напису на документі про право особистої власності від 14 лютого 1970 року вбачається, що домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Кременець, зареєстровано в Кременецькому міському бюро технічної інвентаризації по праву особистої власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_1, на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки, який посвідчений Кременецькою держнотконторою 12.12.1967 року за № 2184.

З будинкової книги для прописки громадян, що мешкають у АДРЕСА_1, м. Кременець, Тернопільської області слідує, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в даному будинковолодінні з 15 вересня 2009 року.

Актами обстеження на факт не проживання осіб в житловому приміщенні від 19 липня 2018 року та 30 липня 2018 року, депутатом Кременецької міської ради ОСОБА_4 встановлено, що гр. ОСОБА_2 не проживає в житловому АДРЕСА_1, м. Кременець, Тернопільської області, з травня 2015 року. Даний факт підтверджують сусіди: ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права.

Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що реєстрація відповідача ОСОБА_2 в належному позивачу ОСОБА_1 будинку, який не проживає за місцем реєстрації понад два роки, порушує її права, як власника будинку, в можливості розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд.

Щодо судових витрат, оскільки згідно ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, то суд по аналогії вважає, що з відповідача слід стягнути в користь держави 50 відсотків судового збору, оскільки він визнав позов до початку розгляду справи по суті.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 319, 321,391,405 ЦК України, ст.ст. 72, 150 ЖК України, ст.ст. 12, 76-80, 141, 265, 268, 274, 352 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, Тернопільської області, що на праві власності належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, понесені нею судові витрати в розмірі 352,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_1, реєстраційний номер картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1, жителька м. АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 паспорт: НОМЕР_2 виданий 16.07.2003 року Кременецьким РВ УМВСУ.

Головуючий: