Справа № 159/2894/18
Провадження № 2/159/906/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

за участю секретаря Шокот С.Т.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в праві користування земельною ділянкою,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,0095 га, кадастровий номер :42:002:0041, яка розташована по вул. Ломоносова, 9 в місті Ковелі Волинської області шляхом демонтажу металевих воріт, які належать відповідачу ОСОБА_3, відповідно до ухвали Ковельського міськрайонного суду про визнання мирової угоди від 18 лютого 2015 року.

Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач посилається на наступні обставини:18 лютого 2015 року ухвалою Ковельського міськрайонного суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя було затверджено мирову угоду. За умови якої: ОСОБА_1 погоджується, щоб у власність ОСОБА_3 відійшли наступні приміщення та надвірні будівлі будинковолодіння № 9 по вул. Ломоносова в м. Ковелі Волинської області, позначені на поверховому плані (додаток № 3 до висновку № О-81 судової будівельно-технічної експертизи від 24 липня 2014 року): запроектоване приміщення 1-1* загальною площею 1,9 кв.м., запроектоване приміщення 1-2* загальною площею 5,7 кв.м., запроектоване приміщення 1-2** загальною площею 3,2 кв.м., запроектоване приміщення 1-4* загальною площею 20,6 кв.м., ворота (3), 7/20 частин огорожі (1).

ОСОБА_3 погоджується, щоб у власність ОСОБА_1 відійшли наступні приміщення та надвірні будівлі будинковолодіння № 9 по вул. Ломоносова в м. Ковелі Волинської області, позначені на поверховому плані (додаток № 3 до висновку № О-81 судової будівельно-технічної експертизи від 24 липня 2014 року): кімната 1-5 загальною площею 8,8 кв.м., кімната 1-6 загальною площею 7,7 кв.м., хвіртка (2), 13/20 частин огорожі (1), вбиральня (Д).

ОСОБА_3 зобов'язується закласти дверні прорізи між приміщеннями 1-4 і 1-5, 1-3 і 1-6. Кожна із сторін зобов'язується влаштувати автономні мережі електропостачання, опалення, газопостачання, водопостачання, каналізації.

ОСОБА_3 зобов'язується демонтувати перегородку між приміщеннями 1-4 і 1-3, переобладнати приміщення 1-4* в кімнату.

ОСОБА_1 зобов'язується влаштувати добудову площею 5,3 кв.м. (коридор, санвузол) і площею 12,0 кв.м. (кімната) з розмірами, як показано на поверховому плані, влаштувати дверний проріз між добудовами і приміщеннями 1-5 і 1-6 як показано на поверховому плані, влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-6 і 1-5, переобладнати приміщення 1-5 в кухню-вітальню.

Сторони погоджуються провести поділ земельної ділянки площею 0,0412 га. по вул. Ломоносова, 9 в м. Ковелі, кадастровий № :42:002:0015, у відповідності з варіантом розподілу, позначеному на плані - додаток № 5 до висновку № О-81 судової будівельно-технічної експертизи від 24 липня 2014 року, з виділенням кожному із співвласників частини земельної ділянки розміром 0,0206 га. (І співвласник ОСОБА_3, другий співвласник ОСОБА_1А.).

Сторони погоджуються провести поділ земельної ділянки площею 0,15 га. по вул.. І. Франка, 16 в смт. Шацьк Шацького району Волинської області, кадастровий № :03:001:0103, наступним чином: ОСОБА_3 відходить та частина земельної ділянки площею 0,075 га, на якій знаходиться фундамент, ОСОБА_1 відходить та частина земельної ділянки площею 0,075 га, на якій знаходиться ставок. Відповідно до ухвали суду про визнання мирової угоди були сформовані земельні ділянки, які перейшли позивачці у власність.

Відповідно до Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, які були сформовані 27.12.2016 року їй належить: земельна ділянка площею 0,0095 га, кадастровий № :42:002:0041 та земельна ділянка площею 0,0111 га, кадастровий номер :42:002:0042, цільове призначення даних земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою будинковолодіння № 9 по вул. Ломоносова в м. Ковелі Волинської області. На межі земельної ділянки площею 0,0095 га, кадастровий № :42:002:0041 зі сторони вулиці Ломоносова ( заїзд на земельну ділянку) залишилися стояти металеві ворота, які відповідно до мирової угоди були передані відповідачу ОСОБА_3 Вказує, що оскільки відповідач ОСОБА_3 добровільно відмовляється демонтувувати свої металеві ворота, зачиняє їх на замок, чим перешкоджає їй в користуванні земельною ділянкою, яка належить на праві власності, та обмежує її в доступі до земельної ділянки, ставить там власний автомобіль і використовує земельну ділянку на власний розсуд, вона змушена звернутись за судовим захистом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали з підстав, зазначених у ньому і прохають його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали і заперечили проти його задоволення, підтримавши поданий відзив на позов в якому зазначено, що він як відповідач в повному обсязі визнають ту обставину , що ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 18.02.2015 року між ним та позивачкою була затверджена мирова угода про поділ майна подружжя та присадибної земельної ділянки. Однак після набрання ухвалою суду законої сили поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі не відбувся. Важають, що позивачка не виготовляла проектних документів, не узгоджувала з відповідачем меж земельної ділянки та порядок її використання з врахуванням виділених часток Зазначає що металеві ворота які просить демонтувати позивач, були встановлені до поділу майна подружжя, а тому не можуть створювати перешкоди в користування спільною земельною ділянкою. Ці ворота на замок він не закриває та не заважає позивачу використовувати спірну земельну ділянку.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній.... справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи і не оспорюється сторонами та обставина, що відповідно до ухвали Ковельського міськрайонного суду від 18 лютого 2015 року визнано подану сторонами мирову угоду про поділ спільно нажитого майна подружжя. За цією угодою поряд з нерухомим майном проведено розподіл земельної ділянки площею 0,0412 га. по вул.. Ломоносова,9/1 в місті Ковелі кадастровий номер :42:002:0015 у відповідності з варіантом розподілу позначено на плані - додаток 5 до висновку №081 судової будівельно-технічної експертизи від 24 липня 2014 року з виділенням кожному із співвласників по 0,0206 га. При цьому зазначено, що 1 співвласником є ОСОБА_3, а другим співвласником є ОСОБА_1

Після визнання мирової угоди були сформовані земельні ділянки які перейшли у власність позивачки, що відповідно підтверджено Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку відповідно до яких за ОСОБА_1 зареєстровано земельна ділянка площею 0,0095 га. кадастровий номер НОМЕР_1 :42:002:0041 та земельна ділянка площею 0,0111 га. з кадастровим номером НОМЕР_1: 42:002: 0042 , що знаходяться в м. Ковель по вул. Ломоносова,9 та становлять в цілому площу 0,0206 га.

Дослідженими в судовому засіданні доказами, які наявні в матеріалах справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та даної справи підтверджено наявність встановлених воріт на межі земельної ділянки площею 0,0095 га. з вказаним вище кадастровим номером зі сторони вулиці ім. Ломоносова, які відповідно до визнаної судом мирової угоди належать відповідачу та на час розгляду справи не демонтовані і за час наданий сторонам для можливого добровільного вирішення спору згоди не досягнуто , а тому суд вважає заявлений позивачкою позов обґрунтованим та таким,що підлягає задоволенню.

Згідно пункту «г» ч.1 ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною 3 даної статті ЗК України встановлені шляхи захисту порушених прав.

Відповідно до вимог ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.п. 6,7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N7 „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" спори щодо додержання правил добросусідства - обов'язку власників і землекористувачів обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей, розглядаються судами відповідно до статей 103-109 ЗК України. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Створення будь-яких умов які не дозволяють власнику або землекористувачу в повній мірі користуватись його земельною ділянкою є нічим іншим як порушенням прав останнього.

Виходячи з цього суд розцінює, що розташування воріт відповідача на межі із земельною ділянкою позивача, є перешкодою для користування позивачем своєю земельною ділянкою.

Твердження відповідача про ту обставину, що ворота він не зачиняє на замок і розподіл земельної ділянки в натурі не проведено, не ґрунтується на матеріалах справи та будь-якими доказами не підтверджені, а навпаки спростовані дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Відтак, позов підлягає до повного задоволення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, ст.ст. підставі ст.ст.91, 103 -109, 152 ЗК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в праві користування земельною ділянкою задовольнити повністю.

Зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_1 площею 0,0095 га, кадастровий № :42:002:0041, яка розташована по вул. Ломоносова, 9 в місті Ковелі Волинської області шляхом демонтажу металевих воріт, які належать ОСОБА_3, відповідно до ухвали Ковельського міськрайонного суду про визнання мирової угоди від 18 лютого 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено 22 жовтня 2018 року

Головуючий: ОСОБА_6