Постанова

Іменем України

17 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 176/2649/16-ц

провадження № 61-34048св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя - доповідач),

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Сімоненко В. М., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - комунальне підприємство «Виробниче житлово-ремонто-експлуатаційне об'єднання» Жовтоводської міської ради»,

третя особа - комунальне підприємство «Жовтоводськтепломережа»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2017 року у складі судді

Кучми В. В., та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області

від 13 липня 2017 року у складі колегії суддів: Ткаченко І. Ю.,

Каратаєвої Л. О., Пищиди М. М.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунального підприємства «Виробниче житлово-ремонто-експлуатаційне об'єднання» Жовтоводської міської ради» (далі - КП ВЖРЕО), третя особа - комунальне підприємство «Жовтоводськтепломережа» (далі -

КП «Жовтоводськтепломережа»), у якому просив зобов'язати відповідача провести перерахунок розміру квартирної плати, починаючи з 01 серпня 2013 року.

Позовна заява мотивована тим, що у червні 2013 року ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_1. Листом від 01 липня 2013 року він повідомив КП «Жовтоводськтепломережа» про відсутність у нього наміру користуватись послугами, які надає відповідач та просив прибрати з його квартири елементи теплопостачання.

Не отримавши відповіді, 01 серпня 2013 року позивач самостійно відокремив радіатори опалення у квартирі.

Оскільки послуг з теплопостачання позивач не отримує, договір між ним і КП «Жовтоводськтепломережа» відсутній, тому виконання робіт із обслуговування системи централізованого опалення належної позивачу на праві власності квартири є недоцільними.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване відсутністю правових підстав для проведення перерахунку розміру квартирної плати. Місцевий суд зазначив, що підставою для зняття з обліку та припинення відповідних нарахувань є акт про відключення. Самовільне відключення споживача від мереж централізованого опалення забороняється та не звільняє від обов'язку сплати за надані комунальних послуг.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 липня

2017 року рішення суду першої інстанції в частині обґрунтування відмови у задоволенні позову змінено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що позивач не вказав, які саме його права, як споживача, порушено. Викладені у позовній заяві претензії до відповідача, які стосуються нарахувань розміру квартирної плати, чинним законодавством, як спосіб захисту цивільного права, не передбачений. Зазначені ОСОБА_1 у позовній заяві обставини можуть бути складовою заперечень у випадку пред'явлення до нього позову про стягнення суми заборгованості, якого на момент вирішення справи до нього не заявлено.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на невірне застосування судом приписів пункту 5 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у якому чітко закріплено право споживача на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством. Врахування судом наведеного законодавчого положення, на переконання заявника, призвело б до ухвалення рішення про задоволення його позовних вимог.

Касаційна скарга також містить посилання на те, що законом не вимагається зазначення у позовній заяві, яке саме його право, як споживача, було порушене відповідачем, а подана ним позовна заява відповідає законодавчим вимогам щодо її форми та змісту.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.

У запереченні на касаційну скаргу КП ВЖРЕО вказує на необґрунтованість та безпідставність доводів касаційної скарги та відповідність висновків оскаржуваних рішень обставинам справи.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року дану справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Суд установив, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

Квартира знаходиться в багатоквартирному будинку, який знаходиться на балансі та обслуговується відповідачем. Відповідач самовільно демонтував прилади опалення від системи централізованого опалення в зазначеній квартирі.

Наведені обставини підтверджуються судовим рішенням від 07 жовтня

2016 року, яке набрало законної сили, яким зобов'язано ОСОБА_1 за власний кошт відновити відновити самовільнодемонтовану систему центрального опалення у квартирі АДРЕСА_1 шляхом приєднання радіаторів опалення до централізованого опалення м. Жовті Води.

Апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом права, яке порушено іншою стороною, що свідчить про відсутність будь-яких правових підстав для захисту цивільного права позивача.

Суд апеляційної інстанції також указав, що зі змісту значених позивачем предмета та підстав позову вбачається, що спір виник з приводу нарахованої суми за комунальні послуги. Позивач фактично не користується централізованим опаленням, послуги з обслуговування систем централізованого опалення не отримує, тому вважає, що йому має бути знижена вартість оплати квадратного метра площі згідно затвердженого тарифу за вирахуванням цього виду послуги. Оскарження дій відповідача щодо нарахування квартирної плати, які є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту.

Проте апеляційний суд не врахував наступного.

За положеннями частини першої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, із подальшими змінами, в яких з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Відповідно до пунктів 25, 26 зазначених Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Матеріали справи не містять доказів, зокрема відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж центрального теплопостачання та ненадання йому послуг з постачання тепла.

Місцевий суд, установивши, що позивач самовільно, без відповідного дозволу постійно діючої комісії та з порушенням вимог закону від'єднав належну йому на праві власності квартиру від системи центрального теплопостачання, дійшов обґрунтованого висновку, що такі дії не звільняють його від обов'язку по оплаті послуг і проведення перерахунку комунальних послуг з утримання будинку і прибудинкової території, та як складової за технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем централізованого опалення.

Місцевий суд вірно зазначив, що єдиною підставою для зняття з обліку та припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, який після закінчення робіт подається відповідній комісії для затвердження. Позивач такий акт не надав.

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 413, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 липня

2017 року скасувати, рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2017 року залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

В. В. Пророк

В. М. Сімоненко

І. М. Фаловська