пр. № 2-н/759/458/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу, згідно якої просила стягнути на її користь із ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн, а також стягнути з нього аліменти за попередній період з 07.09.2015 по 07.09.2018 року в твердій грошовій сумі, а саме: 550 000 грн.

Суд ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1, дослідивши викладені у заяві вимоги і обставини, прийшов до висновків про відмову їй у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу суддя відмовляє у видачі судового наказу (п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Згідно вимог п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Також, у відповідності з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб

Всупереч цим вимогам ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн., а також пред'явлено вимогу про стягнення з нього аліментів в сумі 550 000 грн за період, що передував зверненню до суду за три попередні роки з розрахунку 10 000 грн на місяць, які підлягають розгляду в позовному, а не в наказному провадженні. Тому, враховуючи, що заявлено вимоги, які не відповідають вимогам статті 161 ЦПК України, у видачі судового наказу слід відмовити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 161, 165, 258, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Коваль О.А.