Справа №: 272/1382/17
Провадження № 2/272/125/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді: Карповця В.В.,

при секретарі: Степанчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоівницької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, суд , -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом у якому вказала, що 19 липня 2011 року після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на житловий будинок по вул. Польова, 6 (раніше Котовського) в с.Івниця Андрушівського району Житомирської області, який попередьно набув право власності на вказаний будинок від баби ОСОБА_3, яка померла 19.01.1994 року згідно договору довічного утримання від 19.01.1993 року, а також фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтвердується довідкою Івницької сільської ради.

Позивач є спадкоємцем другої черги за законом на майно померлого згідно ст.1262 Цивільного кодексу України, інших спадкоємців немає.

Згідно зазначеного вище договору довічного утримання між ОСОБА_3 та ОСОБА_2І від 19.01.1993 року житловий будинок по вул. Котовського, 6, в с. Івниця Андрушівського району передається у власність ОСОБА_2І від ОСОБА_3Д, проте в тексті договору будинок № 6, помилково записаний під № 123, хоча нумерація будинків на вказаній вулиці закінчується № 71.

Частково їй вдалося реалізувати своє право на спадщину, а саме отримано свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.05.2012 року на земельну ділянку площею 0,22 га. Проте реалізувати свої спадкові права на житловий будинок по вулиці Польова,6 в с.Івниця Андрушівського району Житомирської області позивач не може, оскільки на нього спадкодавцем ОСОБА_2І за життя не виготовлені правовстановлюючі документи. В звязку з чим при зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у вигляді житлового будинку позивачу було відмовлено у видачі такого свідоцтва.

Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд визнати за нею, як на спадщину за законом після смерті брата, ОСОБА_2, який помер 19.07.2011 року, право власності на житловий будинок за адресою: вулиця Польова,6, с. Івниця, Андрушівського району, Житомирської області.

Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, оскільки надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, оскільки надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

У відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, а саме свідоцтва про смерть 19 липня 2011 року помер ОСОБА_2 (а.с.5). Родинні звязки спадкодавця та позивача, а саме те, що позивач є сестрою померлого ОСОБА_2І підтверджуються свідоцтвами про народження спадкодавця і позивача та свідоцтвом про укладення шлюбу останньою (а.с 8,9).

Згідно довідки Новоівницької сільської ради Андрушівського району від 05.12.2017 року ОСОБА_2 до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 - один (а.с.13).

Згідно договору довічного утримання від 19.01.1993 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2І, житловий будинок по вул. Котовського, 123, в с. Івниця Андрушівського району було передано у власність ОСОБА_2І від ОСОБА_3Д, яка померла 19.01.1994 року (а.с.11,12).

Згідно довідки виданої Івницькою сільською радою Андрушівського району встановлено, що в договорі, довічного утримання від 19.01.1993 року за реєстровим номером № 3А, складеного ОСОБА_3, яка померла 19.01.1994 року, помилково вказано номер будинку 123. Замість номера 123 (сто двадцять три) слід рахувати номер 6 (шість), оскільки, в с. Івниця по вулиці Польовій (Котовського) нумерація будинків починається з номера 1(один) і закінчується номером 71 (сімдесят один) (а.с.17).

Вказаний житловий будинок згідно запису погосподарської книги №3 за 1991-1995 роки рахувався за ОСОБА_3 та до моменту смерті вона проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Польова),6 одна (а.с.15,16).

Довідкою Івницької сільської ради Андрушівського району від 06.12.2017 року підтверджується те, що ОСОБА_2, дійсно у встановлений законодавством шестимісячний термін вступив в фактичне володіння спадковим майном у вигляді житлового будинку з дня смерті ОСОБА_3, яка померла 19.01.1994 року, та провів у вказаному будинку дрібний ремонт (а.с.14).

Згідно довідки Бердичівського МБТІ від 01.12.2017 року на житловий будинок № 6 по вул.Польовій в с.Івниця Андрушівського району, станом на 31.12.2012 право власності не оформлено, правоустановчі документи не зареєстровані (а.с.21).

Розбіжності у назві вулиці у наявних по справі документах повязані з перейменуванням вулиць на підставі розпорядження сільського голови від 21.01.2016 року згідно якого вулицю Котовського було перейменовано на Польова (а.с.18)

У встановлений законом термін позивач звернулася до Андрушівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2І та частково реалізувала своє право, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,22 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована на території с.Івниця Івницької сільської ради, та яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю (а.с.10). Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по вул.Польова, 6, с.Івниця, Андрушівського району, Житомирської області нотаріусом було відмовлено, оскільки на нього відсутні правовстановлюючі документи (а.с.22).

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 419/2011, після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла сестра померлого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та на її імя державною нотаріальною конторою видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.07.2012 року на 1/2 частку квартири № 66 в будинку № 8, що знаходиться в селищі Новоівницьке Андрушівського району Житомирсьої області, по вул. Лісова. Батько померлого ОСОБА_4, від прийняття спадщини відмовився на користь сестри померлого ОСОБА_1 (а.с.33,34).

Зазначені обставини визнанні сторонами, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч. 1 ст. 82 ЦПК України (в редакції від 15.12.2017 року).

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ст.1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивач має право на спадкування майна спадкодавця, однак в позасудовому порядку позбавлена можливості його оформити в звязку з відсутністю на них відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4,12,81,82,206,258,259,263,264 265,354,355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 328, 1218, 1258,1262,1268 Цивільного кодексу України, Постановою пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування,суд, -

вирішив :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок за адресою: вулиця Польова,6, с.Івниця, Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті брата, ОСОБА_2, який помер 19.07.2011 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:ОСОБА_5