Постанова

Іменем України

17 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 638/14604/17

провадження № 61-26960св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Синельникова Є.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про захист прав споживачів, визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2017 року у складі судді Омельченко К. О. та постанову Апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2018 року у складі колегії суддів: Котелевець А. В., Піддубного Р. М., Овсяннікова А. І.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернувся у суд із позовом до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») про захист прав споживачів, визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 13 вересня 2017 року він звернувся до Центрального відділення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», що розташовано в будинку № 2 по вулиці Університетській у м. Харкові, з метою відкриття поточного рахунку у євро, однак йому було відмовлено з посиланням на відсутність штампу реєстрації місця проживання у паспорті. Дії банку вважав протиправними й такими, що суперечать вимогам Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (далі - Закон 1702-VII), яким передбачено умови, порядок та підстави здійснення фінансового моніторингу. Крім того, указував, що у зв'язку з такими діями йому завдано моральних страждань, оскільки він не може спати, працювати, постійно нервує. Зазначав, що він проживає у двох квартирах з інтервалом проживання до 8 днів у кожній почергово і постійно, що виключає можливість його реєстрації в 10-денний строк після прибуття до нового місця проживання.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_4 просив визнати дії ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» протиправними та стягнути з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його користь 90 000 грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення районного суду мотивовано тим, що Інструкція Національного банку України, Програма ідентифікації та вивчення клієнтів ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», Методичні рекомендації щодо відкриття рахунків фізичним особам - нерезидентам та обслуговування операцій з переказів іноземної валюти за кордон за дорученням клієнтів - фізичних осіб резидентів та нерезидентів не суперечать чинному законодавству України. Крім того, вважав, що відсутні підстави для стягнення моральної шкоди, оскільки вина відповідача, протиправність дій, відсутня. При цьому послався на те, що банк під час ідентифікації та верифікації клієнта встановлює ідентифікаційні дані про цього клієнта, передбачені статтею 9 Закону України № 1702-VII, (пункт 2.3. Інструкції № 492). Зокрема, Національний банк України у листі № 18-0005/45234 від 27 травня 2016 року наголосив на необхідності використання офіційних документів при встановленні відомостей про місце проживання /місцезнаходження клієнтів/.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що оскільки ОСОБА_4 при зверненні до Центрального відділення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з метою відкриття поточного рахунку у євро не надав паспорт із штампом реєстрації місця проживання особи (відміткою про прописку) або інший документ, який містить таку інформацію, йому правомірно було відмовлено у відкритті поточного рахунку у євро, а суд першої інстанції обґрунтовано відмовив останньому у задоволенні його позову щодо визнання таких дій працівників банку протиправними. При цьому визнав обґрунтованою відмову у позові в частині відшкодування моральної шкоди з урахуванням того, що вина працівників банку у відмові позивачу у відкритті поточного банківського рахунку не встановлена, крім того, такого відшкодування не передбачено Законом України «Про захист прав споживачів».

У травні 2018 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення єнезаконними, необґрунтованими й такими, що ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Зазначав, що відсутність реєстрації місця проживання не може бути підставою для обмеження права на отримання банківської послуги.

Відзив на касаційну скаргу не подано.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом встановлено, що 13 вересня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Центрального відділення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», що розташовано в будинку № 2 по вулиці Університетській в м. Харкові, з метою відкрити поточний рахунок у євро.

У відкритті поточного рахунку у євро ОСОБА_4 відмовлено у зв'язку з відсутністю штампу реєстрації місця проживання у паспорті.

За правилами пункту 1.8 Розділу 1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 12 листопада 2003 року № 492 (з наступними змінами), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки.

Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Ідентифікація клієнта не є обов'язковою, якщо клієнт уже має рахунки в цьому банку і був раніше ідентифікований та верифікований відповідно до вимог законодавства України.

Банк під час ідентифікації та верифікації клієнта встановлює ідентифікаційні дані про цього клієнта, передбачені статтею 9 Закону № 1702-VII.

Уповноважений працівник банку здійснює ідентифікацію та верифікацію клієнта під час укладення з клієнтом договору банківського вкладу, договору банківського рахунку або договору рахунку умовного зберігання (ескроу) в порядку, визначеному внутрішніми положеннями банку.

Банк має право витребувати від клієнта інші документи та відомості, крім визначених цією Інструкцією, з метою ідентифікації та верифікації його особи, змісту діяльності та фінансового стану.

Банк зобов'язаний відмовитися від відкриття рахунку, якщо здійснення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України є неможливим (пункти 2.2., 2.3, 2.6., 2.9. Інструкції № 492).

Пункт 44 розділу 5 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 26 червня 2015 року № 417, зобов'язує банк здійснювати ідентифікацію та верифікацію клієнтів у випадках, передбачених статтею 64 Закону України від 07 грудня 2000 № 2121-III (з наступними змінами) «Про банки і банківську діяльність» (далі - Закон № 2121-III) та частиною третьою статті 9 Закону № 1702-VII.

Частина друга статті 64 Закону № 2121-III зобов'язує банк ідентифікувати та верифікувати відповідно до вимог законодавства України клієнтів (крім банків, зареєстрованих в Україні), що відкривають рахунки в банку.

Відповідно до частини другої статті 10 Закону № 1702-VII суб'єкт первинного фінансового моніторингу в порядку, встановленому відповідним суб'єктом державного фінансового моніторингу, зобов'язаний уточнювати інформацію про клієнта у випадках, визначених законодавством.

Суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитися від проведення фінансових операцій (обслуговування) у разі, коли клієнт на запит суб'єкта первинного фінансового моніторингу щодо уточнення інформації про клієнта не подав відповідну інформацію (офіційний документ та/або належним чином завірені їх копії).

Згідно методичних рекомендацій щодо відкриття рахунків фізичними особами - нерезидентами та обслуговування операцій з переказів іноземної валюти за кордон за дорученням клієнтів - фізичних осіб резидентів та нерезидентів, що є обов'язковими для працівників ПАТ «РайффайзенБанк Аваль», рахунок клієнту відкривається лише після його ідентифікації та верифікації банком. Ідентифікація та верифікація фізичної особи - нерезидента здійснюється з урахуванням норм статті 9 Закону № 1702-VII, розділу 2 Інструкції № 492, глави V Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 26 червня 2015 року № 417 та Програми ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів, затвердженої постановою Правління № П-194/11 від 25 вересня 2015 року, перед відкриттям таким нерезидентом поточного та/або вкладного (депозитного) рахунків в банківській установі. При цьому ідентифікація клієнта не є обов'язковою, якщо клієнт вже мав рахунки в Банку і був раніше ідентифікований та верифікований відповідно до вимог законодавства України.

До фізичних осіб-резидентів відносяться, зокрема, громадяни України, які мають постійне місце проживання на території України, в тому числі ті, що тимчасово перебувають за кордоном.

Підставою для ідентифікації резидентів - громадян України є оригінали наступних документів, які пред'являються фізичною особою до банку для зняття з них копій уповноваженим працівником банку: паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України із штампом реєстрації місця проживання особи (відміткою про прописку).

Програмою ідентифікації та вивчення клієнтів ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», що є додатком 5 до розпорядження Правління ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № 188/5РП від 02 грудня 2011 року, встановлено, що працівник підрозділу банку, до якого звернувся клієнт для отримання послуги, на підставі наданих оригіналів або належним чином завірених копій документів, повинен, згідно з вимогами чинного законодавства України, з'ясувати інформацію про місце проживання фізичної особи - резидента, яка відкриває рахунок. У разі неможливості визначити місце проживання або тимчасове перебування фізичної особи банк має право витребувати інший документ, який містить таку інформацію. В іншому разу банк не може здійснити ідентифікацію особи в частині з'ясування його місця проживання. У зв'язку з цим, рахунок такому клієнту не відкривається.

Оскільки ОСОБА_4 при зверненні до Центрального відділення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з метою відкриття поточного рахунку у євро не надав паспорт із штампом реєстрації місця проживання особи (відміткою про прописку) або інший документ, який містить таку інформацію, йому правомірно було відмовлено останнім у відкритті поточного рахунку у євро.

Отже, суди обґрунтовано відмовили ОСОБА_4 у задоволенні позову щодо визнання дій ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» протиправними та про відшкодування моральної шкоди з урахуванням того, що дії працівників банку щодо відмови позивачу у відкритті поточного банківського рахунку були правомірними, їх вина й порушення прав позивача не встановлені, тому підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні. Такого відшкодування не передбачено й Законом України «Про захист прав споживачів».

Обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судів попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами першої та апеляційної інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

О. В. Білоконь

Є. В. Синельников