Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1357/17

11 січня 2018 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Битківського Л.М.

з участю секретаря: Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади села Старуня в особі Старунської сільської ради про визнання права власності на успадковане нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом до територіальної громади с.Старуня про визнання за нею права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1. Заявлені вимоги в судовому засіданні позивачка мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її дядько ОСОБА_2, який за життя, після смерті своїх родичів фактично став одноосібним власником домоволодіння за згаданою адресою.

Після смерті дядька вона являється спадкоємцем за заповітом, оскільки 22.04.2011 року ОСОБА_2 посвідчив на її користь заповіт, яким заповів їй усе своє майно. Вона звернулась у визначений законом строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак оформити свої спадкові права у нотаріуса не змогла, оскільки ОСОБА_2 за життя не зареєстрував свого права власності на належне йому нерухоме майно. З цих підстав державним нотаріусом Богородчанської районної нотаріальної контори Войташеком І.І. постановою від 18.09.2017 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння. Тому змушена доводити своє право на успадковане майно у судовому порядку. Просила позов задовольнити.

Представник сільської ради в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Проти задоволення позову не заперечував.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що відповідно до даних погосподарських книг Старунської сілської ради станом на 15.04.1991 рік господарство по АДРЕСА_1 відносилось до типу колгоспного двору, членами якого були ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2. 20 травня 1991 року на підставі рішення виконкому Богородчанської районної ради №176 від 08.08.1990 року Івано-Франківським ОБТІ було видано свідоцтво про право власності членам колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_4 Однак частки членів двору даним свідоцтвом не визначені.

Дід позивачки - ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і після його смерті спадщина була прйнята його дружиною ОСОБА_5, яка оформила свої спадкові права на грошові вклади, проте право власності на домоволодіння не зареєструвала. ОСОБА_5 06.12.2004 року склала заповіт на ОСОБА_6 та ОСОБА_2 і померла ІНФОРМАЦІЯ_4. На момент її смерті разом з нею проживали сини ОСОБА_6 та ОСОБА_2, які після її смерті за фактом спільного проживання зі спадкодавцем прийняли спадщину, однак право власності не зареєстрували. Батько позивачки - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 і спадщину після його смерті фактом постійного проживання зі спадкодавцем прийняв брат - ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7, який за життя склав заповіт, який посвідчений у 22.04.2011 року секретарем Старунської сільської ради на користь позивачки.

Позивачка, як спадкоємець за заповітом не може оформити свої спадкові права на вказане домоволодіння, попри те, що у встановленому законом порядку звернулася в нотаріальну контору і її право на спадкування нотаріусом перевірено. Постановою державного нотаріуса Богородчанської районної нотаріальної контори Войташека І.І. від 18.09.2017 року їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння відмовлено у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на нерухоме майно спадкодавцем за життя належно не оформлені.

Відповідно до представленого технічного паспорту, виготовленого Івано-Франківським БТІ та довідки від 21.06.2017 року, домоволодіння складається з житлового будинку, погребу, сараю, стодоли, шопи, літньої кухні, майстерні, убиральні, криниці, воріт та огорожі. Згідно архівних даних 20.05.1991 року за ОСОБА_4, як головою колгоспного двору, було зареєстровано право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1. Переходів права власності з того часу на даний об'єкт в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не реєструвалось.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість у відповідності до ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що за позивачкою слід визнати право власності в порядку спадкування на житловий будинок та господарські споруди по АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою с. Горожанка Монастириського району Тернопільської області, жителькою АДРЕСА_2, НОМЕР_1, виданий Івано-Франківським МВ УМВС 04 лютого 2005 року, РНОКПП НОМЕР_2 право власності на житловий будинок загальною площею 82,4 кв.м., та господарські споруди - погріб, сарай, стодолу, шопу, літню кухню, майстерню, убиральню, криницю, ворота та огорожу, що розташовані по АДРЕСА_1 Право власності підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд в строки, передбачені ст.354 ЦПК України.

Суддя Битківський Л.М.