Провадження № 2/161/3782/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2018 року місто Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого-судді Філюк Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Бортнюка А.В.,
вивчивши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Одним із видів забезпечення позову, у відповідності до ст. 150 ЦПК України, є: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. На підставі цього пункту з метою забезпечити виконання судового рішення в майбутньому можна накласти арешт також на випущені у будь-якій формі акції, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, оскільки такий арешт не зупиняє та не обмежує інші права учасників товариства, у тому числі право на участь в управлінні останнім, на одержання інформації про його діяльність і дивідендів.
Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно існують договірні зобов'язання, умови яких, як вважає позивач, порушуються відповідачем ОСОБА_2, зокрема відповідач не повертає взяту в борг значну за розміром суму грошових коштів.
Крім того, з наявних у матеріалах справи письмових доказів встановлено, що має місце ухилення відповідача ОСОБА_2 від отримання письмової вимоги про повернення боргу в сумі 79 000 доларів США, і така його поведінка свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України,суд,-
Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.
Ухвалу до негайного виконання направити у Відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області.
Про результати виконання ухвали відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області повідомити суд.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначениий строк обчислюється з дня складення повного тексту.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

ОСОБА_3 складення повного тексту ухвали 13 вересня 2018 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_5