АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

12 вересня 2018 року

м. Харків

справа № 633/180/16-ц

провадження № 22-ц/790/4619/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П.,

суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретаря: Плахотнікової І.О.

учасники справи:

заявник - заступник начальник Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області Сидоренка О.М.

заінтересована особа - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за поданням заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області Сидоренка О.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, з апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Печенізького районного суду Харківської області, постановлену 20 червня 2018 року, під головуванням судді Тимченко А.М., в залі суду в місті Харкові,

В С Т А Н О В И Л А :

19 червня 2018 року заступник начальника Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву ГТУЮ у Харківській області Сидоренко О.М. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до повного виконання судового рішення по справі № 633/180/16-ц.

В обґрунтування свого клопотання послався на те, що у Міжрайонному ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву ГТУЮ у Харківській області на виконанні перебуває виконавче провадження № 56059353 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 20.10.2016 року у справі № 633/180/16-ц Печенізьким районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 236 747,91 грн. В ході примусового виконання рішення суду по справі № 633/180/16-ц державним виконавцем було виявлено факти ухилення боржника від примусового виконання судового рішення. Так, до відкриття виконавчого провадження № 56059353, державним виконавцем Печенізького районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_5 24.01.2017 року було відкрито виконавче провадження № 53277738 з примусового виконання вказаного виконавчого документа, 23.03.2018 року виконавчий лист було повернуто стягувачу. Як вбачається з вищенаведеного, незважаючи на тривалість виконавчого провадження № 53277738, боржником жодних дій на виконання останнього вчинено не було. Крім того, в ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем відділу у виконавчому провадженні № 56059353 постановою від 16.04.2018 року накладено арешт на все майно боржника. Відповідно до ухвали про забезпечення позову Печенізького районного суду Харківської області від 14.06.2016 року по справі № 633/180/16-ц, заборонено вчиняти дії щодо відчуження майна за адресою: АДРЕСА_2. Однак, згідно інформаційної довідки від 17.05.2018 року, наданої Печенізькою селищною радою Харківської області, за адресою: АДРЕСА_2, з 18.10.2016 року зареєстровані ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Таким чином, на думку заявника боржник, ОСОБА_2, умисно зареєстрував місце проживання своєї малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою будинку, на який накладено арешт, чим перешкоджає подальшому виконанню судового рішення по справі № 633/180/16-ц. Крім того, державним виконавцем було виявлено, що боржник зареєстроаний та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1, про що було повідомлено ним же в заяві від 10.05.2018 року. З огляду на вищезазначене, для забезпечення належного виконання рішення суду начальник Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву ГТУЮ у Харківській області Сидоренко О.М. просив суд тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України на період повного виконання ним своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 20 червня 2018 року подання заступника начальника Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області Сидоренка О.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до повного виконання судового рішення по справі 3 633/180/16-ц.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє в інетерсах ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_3, який діє в інетерсах ОСОБА_2 вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що 08.11.2014 року у боржника та ОСОБА_8 народилась донька ОСОБА_7, 28.04.2015 року боржник одружився з ОСОБА_8 Вказує на те, що на сьогоднішній день на утриманні боржника знаходиться малолітня донька та дружина, яка на даний час не працює, сам боржник теж не працює, що документально підтверджується матеріалами виконавчого провадження № 56059353. Звертає увагу суду на те, що 14.06.2016 року при розгляді справи № 633/180/2016 року Печенізький районний суд Харківської області постановив ухвалу забезпечивши позовні вимоги позивача ОСОБА_9 - ОСОБА_10 шляхом заборони вчиняти дії щодо відчуження майна домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2, який є власністю боржника та земельної ділянки, проте з вказаної ухвали не вбачається заборона на реєстрацію будь-яких осіб, а тому боржник у своєму будинку правомірно зареєстрував доньку і дружину. Отже доводи про те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення шляхом реєстрації малолітньої доньки і дружини є надуманими і не підтвердженні рішенням суду. Також зазначає, що боржник в міру своїх фінансових можливостей сумлінно виконує рішення суду, що документально підтверджується квитанціями №18126028 від 18.08.2017 року, 18227858 від 18.09.2017 року, 18331845 від 18.10.2017 року, 18540835 від 26.12.2017 року, 18917013 від 29.05.2018 року, 0.0..1 від 06.07.2018 року. Таким чином, висновки суду в оскаржуваній ухвалі про те, що боржником не вчинялось жодної дії щодо виконання рішення є надуманими і не відповідають обставинам справи.

Представник Головного територіального управління юстиції у Харківській області надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити, справу розглядати без участі представника Відділу. Відзив мотивований тим, що рішення Печенізького районного суду Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 236 747,91 грн. не виконано, декларацію про доходи та майно боржником не надано, будь-яких дій, спрямований на виконання рішення суду не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження». Представник вказує, що боржник скористався дитиною, наявною у ОСОБА_8 для забезпечення собі можливості не виконувати судове рішення.Правовий аналіз поведінки (дій) боржника свідчить про ухилення останнього від виконання рішення суду.

ОСОБА_9 - ОСОБА_10 надала до суду відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу суду - залишити без змін. Відзив мотивований тим, що апелянт вводить суд в оману щодо дійсних намірів його дій. Так, боржником стверджується, що здійснивши реєстрацію місця проживання своєї малолітньої дитини та дружини в будинку за адресою: АДРЕСА_2, він лише виконував свій батьківський обов'язок щодо проживання дитини незнаючи про існування судового рішення про стягнення з нього грошових коштів. Однак вказані твердження спростовуються матеріалами цивільної справи, оскільки боржник був присутнім у судових засіданнях та під час ухвалення судового рішення у справі та визнав позовні вимоги в повному обсязі. Також звертає увагу суду на те, що боржник та його дружина, за його твердженням та матеріалами виконавчого провадження не мають постійного офіціального місця роботи, а відтак і заробітної плати, з якої мали б відраховуватися грошові кошти на задоволення майнових вимог стягувача. Також посилається на те, що з 2016 року борг не сплачений, а боржник вчиняє всі можливі дії для того, щоб уникнути його сплати , та вважає що критерії, зазначені в рішенні ЄСПЛ у справі «Гочев проти Болгарії» є витриманими, а оскаржувана ухвала про тимчасове обмеження у праві виїзди є законною та обґрунтованою.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції вважав доведеним той факт, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, проте ці обставини залишились не доведеними.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п. 2 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Судом першої інстанції встановлено, що у Міжрайонному відділі виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву ГТУЮ у Харківській області на виконанні перебуває виконавче провадження № 56059353 з примусового виконання виконавчого листа № 633/180/16-ц, виданого 20.10.2016 року Печенізьким районним судом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 236 747 гривень 91 копійка. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_1).

14 червня 2016 року на підставі ухвали Печенізького районного суду Харківської області по цивільній справі № 633/180/16-ц, вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо відчуження майна, в межах ціни позову, що належить відповідачу ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на праві власності, зокрема на: домоволодіння за адресою: Харківська область, Печенізький район, смт. Печеніги, вул. Петровського (вул. Петровського перейменована згідно ЗУ «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» на вул. Поштова), буд. № 98, загальною площею 43,0 кв.м., житловою площею 26,1 кв.м.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 123883115 від 15.05.2018 року вбачається, що 16.06.2016 року державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_11 на підставі ухвали Печенізького районного суду Харківської області від 14.06.2016 року по справі № 633/180/16-ц було здійснено державну реєстрацію обтяження, а саме арешт нерухомого майна - житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2. Обтяження було встановлено в інтересах ОСОБА_12.

Відповідно до листа Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області № 02-25/420 від 17.05.2018 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровані слідуючи громадяни: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована з 18.10.2016 року; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована з 18.10.2016 року.

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішення.

Із змісту цього пункту вбачається, що ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов'язків.

Проте особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Колегія суддів вважає, що наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

В статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема якщо боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

При цьому сам факт наявності невиконаного рішення суду боржником не є відповідно до цього Закону підставою для тимчасової заборони виїзду особи за кордон без обов'язкового визначення дій боржника по ухиленню від виконання судового рішення.

Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів умисного ухилення боржника від виконання зобов*язань, покладених на нього рішенням суду.

Посилаючись на ухилення боржника від виконання рішення в ході попереднього виконавчого провадження № 53277738, державний виконавець відповідних доказів не надав.

Представник стягувача та представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області вважають, що факт ухилення від виконання рішення підтверджується тим, що боржник, в належний йому будинок, зареєстрував малолітню дитину своєї дружини, а належний йому автомобіль перереєстрував на дружину, що унеможливлює звернення стягнення на це майно.

Дійсно, з матеріалів справи вбачається, що 28 квітня 2015 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8.(ОСОБА_6.) та 18.10.2016 року ОСОБА_6 ОСОБА_7 були зареєстровані за адресою АДРЕСА_2.

Державний виконавець наполягає на тому, що боржник скористався дитиною, наявною у ОСОБА_8 для забезпечення собі можливості не виконувати судове рішення.

Між тим, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 доводиться боржнику рідною донькою. Факт реєстрації дитини таким, що суперечить вимогам закону не визнаний, правочин за яким відбулася перереєстрація автомобіля фіктивним не визнаний, тому зазначені обставини не є безумовним свідченням ухилення боржника від виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження та матеріли цієї цивільної справи колегією суддів встановлено, що боржник частково виконував рішення суду, що підтверджується відповідними квитанціями.

Представник стягувача стверджує, що боржник періодично виїжджає до Російської Федерації та працює там без належного оформлення. Представник стягувача вважає, що позбавлення боржника можливості виїжджати на заробітки за кордон буде спонукати останнього до виконання рішення суду.

Колегія судді вважає, що перетин кордону за обставин, зазначених представником стягувача, а саме - з метою заробітку, з огляду на те, що на утриманні боржника знаходиться дитина, не свідчить про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Доказів того, що боржник бажає виїхати за межі України з метою уникнути виконання рішення або витрачає кошти на відпочинок за кордоном матеріали справи не містять.

Державним виконавцем будь-яких інших доказів, що свідчать про навмисне чи інше свідоме ухилення боржника від виконання обов'язків, покладених на нього рішенням суду, до суду надано не було.

Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 було застосовано судом першої інстанції без достатніх підстав, оскільки не доведено факту ухилення боржника від виконання рішення суду.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову у задоволенні подання державного виконавця заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області Сидоренка О.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 379, 381, 382, 383, 384, п. 9 Перехідних Положень ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Печенізького районного суду Харківської області, постановлену 20 червня 2018 року скасувати.

У задоволенні подання заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області Сидоренка О.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню не підлягає.

Головуючий - Н.П.Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна