Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 320/4186/18 Головуючий у 1 інстанції: Бахаєв І.М. провадження № 22-ц/778/3268/18 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Крилової О.В.

при секретарі: Ващенко З.С.

за участі:

представника ТОВ «БІОЛ» - адвоката Застрожнікової К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОЛ» у особі директора Шостака Олега Вікторовича на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 червня 2018 року про забезпечення позову ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОЛ» про стягнення заборгованості за договором оренди, його розірвання та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду із позовом до ТОВ «БІОЛ» про стягнення заборгованості за договором оренди, його розірвання та зобов'язання вчинити певні дії.

Разом з позовом надійшла заява про його забезпечення, в якій позивач просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на всі поточні банківські рахунки ТОВ «БІОЛ» в межах суми заявлених вимог, а саме 3 153 502,80 грн., за винятком виплат з заробітної плати та обов'язкових внесків, зборів та платежів, передбачених законодавством України, у зв'язку з тим, що неприйняття заходів для забезпечення позову може призвести до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 червня 2018 року заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на всі поточні банківські рахунки ТОВ «БІОЛ» в межах суми заявлених вимог, а саме 3 153 502,80 грн., за винятком виплат з заробітної плати та обов'язкових внесків, зборів та платежів, передбачених законодавством України.

Допущено негайне виконання ухвали.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ТОВ «БІОЛ» у особі директора Шостака О.В. подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволені заяви про забезпечення позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення адвоката відповідача, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що позивачем було заявлено вимогу про стягнення з відповідача простроченої заборгованості за договором оренди нежитлових приміщень № Д від 28.12.2016р. у сумі 3 153 502,80 грн., його розірвання та зобов'язання відповідача звільнити та повернути ОСОБА_5 об'єкти нерухомого майна.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову, виходив із того, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза істотного ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі його доведеності. Застосувавши положення статей 149, 150 Цивільного процесуального кодексу України та визнавши, що предметом даного спору є, зокрема, грошові кошти у сумі 3 153 502,80 грн., на стягненні яких наполягає позивач з відповідача, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення заяви ОСОБА_5, оскільки запропонований ним вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти у цьому розмірі, що знаходяться на рахунку відповідача, є співмірним із заявленими вимогами.

Колегія погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Встановивши, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується апеляційний суд, зробив обґрунтований висновок про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на ту обставину, що начебто наперед сплатив орендну плату позивачеві, а тому заборгованості перед останнім не має, надавши

розписку про зазначені обставини.

Між тим, такі обставини суд має перевіряти під час розгляду справи по суті спору, та надавати вказаній розписці оцінку при постановленні судового рішення за наслідками вирішення позову.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З наданих апеляційному суду виділених матеріалів вбачається, що між сторонами мається не тільки цей спір у судових провадженнях. Так, у інших цивільних справах також накладені арешти на грошові кошти відповідача у значних розмірах, які знаходиться на його банківських рахунках. А тому забезпечення позову у цій справі є небхідним, оскільки відповідачу за іншими позовами цього ж позивача висуваються також вимоги про сплату значних сум.

Отже, враховуючи характер спору, колегія вважає правильними висновки суду про те, що накладення арешту на грошові кошти в межах заявленої суми, які знаходяться на рахунках відповідача, є співмірним та відповідає змісту позовних вимог.

З огляду на викладене, правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а апеляційна скарга визнається необґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОЛ» у особі директора Шостака Олега Вікторовича залишити без задоволення.

Ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 червня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 вересня 2018р.

Головуючий:

Судді: