П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року м. Київ

Справа № 755/14432/16-ц

№ апеляційного провадження: № 22-ц/796/7372/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

за участю секретаря Сербін Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 липня 2018 року, постановлену під головуванням судді Арапіної Н.Є., за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позову посилався на те, що з 23 серпня 1997 року по 22 квітня 2016 року перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання якої рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 15 червня 2016 року визначено із батьком. Він, ОСОБА_3, самостійно, власними силами матеріально забезпечує, доглядає та виховує доньку, натомість ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо утримання та надання матеріальної допомоги ОСОБА_4, що змусило його звернутись із даним позовом до суду.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 24 березня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини у розмірі 2 000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 31 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1 подала заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2018 рокузаяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення повернуто заявнику.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 липня 2018 року безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва.

15 серпня 2018 року до Апеляційного суду міста Києва надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. Матеріали справи містять аналогічну за змістом апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 липня 2018 року.

На обґрунтування доводів скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 зазначає, що в матеріалах справи наявний ордер №147415 на ведення ним справи в інтересах ОСОБА_2 у Дніпровському районному суді міста Києва, який був наданий ним до суду першої інстанції 11 липня 2018 року під час ознайомлення з матеріалами справи. Виданий ордер застережень щодо обмеження процесуальних прав представника при участі у справі немає, а тому він мав право на підписання заяви про перегляд заочного рішення, ухваленого у справі.

З огляду на викладене, просив вище вказану ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VІІІ апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 16 серпня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі (а.с.99).

В судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_1 подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з викладених у ній підстав.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на веб-сайті Апеляційного суду міста Києва судової повістки, скрін-шот якої наявний у матеріалах справи. За таких обставин, колегія вважала за можливе розглядати справу у його відсутність відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції виходив із того, що заява від імені ОСОБА_2 подана та підписана ОСОБА_1 При цьому, представником відповідача не надано документів на підтвердження його повноважень.

Відтак, згідно ч. 8 ст. 285 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, відповідно до якої заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 58 ЦПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник ( ст.60 ЦПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України &q?м,;Про адвокатуру і адвокатську діяльність&qut;; (ч.4 ст.62 ЦПК України).

Як убачається із матеріалів справи, 11 липня 2018 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду м.Києва з заявами про отримання копії заочного рішення від 24 березня 2017 року та ознайомлення з матеріалами даної цивільної справи (а.с.70,71).

На підтвердження своїх повноважень ним був наданий ордер №147415 на ведення ним справи в інтересах ОСОБА_2 у Дніпровському районному суді міста Києва, який приєднаний до матеріалів справи (а.с.69).

Виданий ордер застережень щодо обмеження процесуальних прав представника при участі у справі немає, а тому він мав право на підписання заяви про перегляд заочного рішення, ухваленого у справі.

Суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув та помилково повернув ОСОБА_2 заяву про перегляд заочного рішення від 24 березня 2017 року (а.с.72-75), яка надійшла до суду 23 липня 2017 року.

Враховуючи викладене, ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 27 липня 2018 року, постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до положень п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 липня 2018 рокускасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 19 вересня 2018 року.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

Д.Р. Гаращенко