Справа № 265/5057/18
Провадження № 2/265/1294/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 вересня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновського А.М.,

при секретарі Злидіній Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим, та зняття з реєстраційного обліку,

третя особа: Лівобережний районний відділ надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування вимог зазначила, що є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач є зареєстрованимс у квартирі, однак тривалий час не проживає, особистих речей у квартирі не має, комунальній послуги не сплачує. Наявність реєстрації відповідача у помешканні створює низку додаткових витрат з оплати житлово-комунальних послуг. Вважаючи, що відповідач втратив право користування вказаним житлом, просила визнати його таким, а також зобов'язати третю особу зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_2, будучи у встановленому порядку повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибула, відзиву на позов чи будь-яких інших заяв по суті справи не надала.

Представник третьої особи також у судове засідання не прибув, просив розглядати справу у його відсутність, вирішення якої покладав на розсуд суду.

З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе постановити рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві особистої приватної власності належить позивачеві ОСОБА_1.

Як вбачається з копії особового рахунку № НОМЕР_1, виданого ЖКП «Азовжитлокомплекс» від 04.06.2018, у помешканні зареєстровані: власник квартири - ОСОБА_1, чоловік - ОСОБА_3, син - ОСОБА_2.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім'ї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

З акту, посвідченого КСН «Азовець» від 07.06.2018, вбачається, що ОСОБА_3, будучи зареєстрованим у АДРЕСА_1, не проживає у ній з 10 липняя 2013 року і по сьогодення.

Відповідач ОСОБА_3, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування наявності зв'язку із спірним жилим приміщенням, і тим самим його не оспорює.

Отже, враховуючи, що відповідач понад встановлені законодавством строки відсутній за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає можливим постановити рішення про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, тим самим задовольнивши пред'явлений позов по суті.

При цьому суд не вбачає підстав для додаткового зобов'язання третьої особи зняти відповідача з реєстраційного обліку за спірною адресою, оскільки такий обов'язок у даному випадку прямо виникає зі змісту положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 704,80 гривень.

На підставі п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 259, 263-265, 280, 281, 285 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим, та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.

2. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

3. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) гривень 80 копійок.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

6. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

7. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

8. Повний текст рішення складено 18 вересня 2018 року.

Суддя _________________________