Справа № 513/870/15-ц
Провадження № 2/513/17/18
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2018 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., представника відповідача адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, який обгрунтував тим, що 14 березня 2008 року банк уклав з відповідачем ОСОБА_2 кредитний договір HMIBAK12770669, відповідно до якого позичальнику було надано кредит у розмірі 8615,71 доларів США, на термін до 13 березня 2015 року. За умовами договору відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, в строки та в порядку, встановленими кередитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором відповідача ОСОБА_2, 14 березня 2008 року ПАТ КБ "ПриватБанк" укладено договір поруки HMIBAA00000686 з ОСОБА_3, який поручився за виконання позичальником ОСОБА_2 взятих зобов'язань.

В порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання не виконав, не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки.

У зв'язку з порушенням позичальником зобов'язань, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 40150,68 доларів США, з яких: 9795,49 доларів США заборгованість за кредитом; 2946,08 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 561,59 доларів США - заборгованість з комісії; 24924,33 доларів США - заборгованість з пені; 11,81 доларів США - штраф (фіксована частина); 1911,37 доларів США - штраф ( процентна складова), що згідно курсу НБУ станом на 10 червня 2015 року становить 849588,37 гривень.

Заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 22 грудня 2015 року позов було задоволено (т. 1 а.с.100-102).

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 27 липня 2016 року зазначене заочне рішення було скасовано та справа призначена до розгляду в загальному порядку (т. 1 а.с. 136).

Представник позивача, діючий на підставі довіреності в межах наданих йому повноважень, у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідачу ОСОБА_2 судові виклики надсилались за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку: вул.Бесарабська (ОСОБА_4), 11, с. Молдове Саратського району Одеської області (т.2 а.с.105, а.с.126-128, 141-142, 159-161). Однак, повертались з відміткою, що він за зазначеною адресою не проживає.

Відповідно до ст. 130 ЦПК вважається, що він належним чином повідомлений про розгляд справи. Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади ( т.2 .а.с.129,145,154).

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1, діючий від його імені на підставі довіреності (т.1 а.с.120), позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_3

Послався на те, що з особового рахунку відповідача ОСОБА_2 вбачається, що 16 грудня 2008 року він здійснив останній платіж у розмірі 70,91 доларів США за кредитним договором. Зазначив, що вимога до відповідача ОСОБА_3 про виконання взятого ним зобов'язання мала бути пред'явлена позивачем в межах дії строку поруки (6 місяців). Позивач звернувся до суду з даним позовом 6 липня 2015 року, тобто після того, як правовідносини поруки між ним та відповідачем ОСОБА_3 припинились. Вважає, що відповідач ОСОБА_2 порушив свої зобов'язання за кредитним договором, а тому з нього необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 8459 588, 37 гривень (т. 2 ст. 148-150).

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1, належним чином повідомлений про розгляд справи, 11 жовтня 2018 року до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та просив відмовити в задоволенні позову до відповідача ОСОБА_3 (т. 2 ст. 162).

Вислухавши представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ч.1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.1050 ЦК України боржник, який не повернув своєчасно суму кредиту, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку.

Ст.549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як вбачається з копії договору HMIBAK12770669, 14 березня 2008 року ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 уклали кредитно-заставний договір. За умовами пункту 17.1 договору останній отримав кредит у розмірі 8615,72 доларів США зі сплатою 10,56 % річних за користування кредитом. Пунктом 17.1.5 визначена дата погашення кредиту - 13 березня 2015 року. Період сплати щомісячних платежів - з 14 по 18 число кожного місяця. Частина кредиту в розмірі 8358,21 доларів США надана з метою придбання автомобіля "Chery AMULET" 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який є предметом застави за даним договором. Частина кредиту в розмірі 83,58 доларів США надана з метою оплати перших страхових платежів за договорами страхування на перший рік дії кредиту, частина кредиту в розмірі 6,77 доларів США гривні надана з метою оплати коштів за реєстрацію предмета застави в державному реєстрі, частина кредиту в розмірі 167,16 доларів США надана з метою оплати винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі кредиту.

Пункт 6.3.1 договору визначає, що банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні конюктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більш ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (за статистикою НБУ).

При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Збільшення процентної ставки банком у вищевказаному порядку можливо в границях кількості пунктів, на які збільшилася ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах, або пропорційно до збільшення курсу долара США.

Відповідно до п. 14.2, 14.3 договору, у випадку порушення позичальником зобовязань щодо сплати винагород та процентів, а також повернення основної суми кредиту позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно п.14.9 договору при порушенні позичальником будь-якого грошового зобов'язання за договором понад 30 календарних днів, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку штраф у розмірі 250 гривень плюс 5% від суми невиконаного зобов'язання.

Пунктом 14.11 сторони узгодили, що строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойки встановлені тривалістю пять років.

Пунктом 17.16 кредитного договору визначено, що невідємною частиною договору є додаток № 1 до нього Графік погашення кредиту (том 1 а.с. 11-18).

Відповідно до копії договору поруки HMIBAA00000686, 14 березня 2008 року ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3, уклали договір поруки, за умовами пунктів 2, 4, 6,12 якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором HMIBAK12770669 від 14 березня 2008 року у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи оплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені там інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником будь-якого зобовязання, передбаченого договором, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань. Поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора на протязі 5 календарних днів з моменту отримання вимоги.

Порука за цим договором припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором (а.с. 19).

Згідно ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частинами або у повному обсязі.

Ст. 554 ЦК України передбачено, у разу порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Пунктом 4 договору поруки встановлено, що у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

З особового рахунку відповідача ОСОБА_2 вбачається, що відповідач прийняті на себе зобов'язання не виконав, станом на 10 червня 2015 року має заборгованість за кредитом у розмірі 40150,68 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 10 червня 2015 року становить 849588,37 гривень, з яких: 9795,49 доларів США заборгованість за кредитом; 2946,08 доларів США заборгованість за відсотками; 561,59 доларів США - заборгованість з комісії; 24924,33 доларів США - заборгованість з пені. Штраф фіксована частина - 11,81 доларів США; штраф відсоток від суми заборгованості - 1911,37 доларів США (том. 1 а.с. 5-6).

21 травня 2015 року Банк направив позичальнику ОСОБА_2 та поручителю ОСОБА_3 повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором HMIBAK12770669 від 14 березня 2008 року у загальному розмірі 37828,39 доларів США, в якому запропонував останнім у термін не пізніше 5 календарнеих днів з дати одержання цього повідомлення, погасити прострочену заборгованість, а також нараховані проценти та штрафні санкції. У разі несплати простроченої заборгованостів на підставі ст.1050 ЦК України вамагав повернути суму кредиту в повному обсязі (а.с. 8-10).

За приписом ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

Окрім того, згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобовязань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21.10.2015 № 6-2003цс15, від 11.10.2017 №347/1910/15-ц.

У звязку із зазначеним суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу.

Тому позов підлягає частковому задоволенню та з відповідачів належить стягнути солідарно на користь позивача заборгованість в загальній сумі 38227,50 доларів США, що за курсом НБУ на 10.06.2015 року 21,16 гривень за 1 долар США складає 808893,69 гривень, з яких: 9795,49 доларів США заборгованість за кредитом; 2946,08 доларів США заборгованість за відсотками; 561,59 доларів США - заборгованість з комісії; 24924,33 доларів США - заборгованість з пені.

Посилання представника відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_1 на те, що в задоволенні позову до відповідача ОСОБА_3 належить відмовити, оскільки правовідносини за договором поруки є припиненими, суд вважає необгрунтованими з таких підстав.

Частиною 1 ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання правочину недійсним; припинення правовідношення.

Ст.204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом встановлено і представником відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 не оспорюється, що відповідач ОСОБА_2 кошти за кредитним договором позивачу не повернув та має вищевказану заборгованість.

Порука є зобовязанням, отже, до таких правовідносин застосовуються загальні правила про припинення зобовязання, визначені у главі 50 розділу 1 книги 5 ЦК України, а саме: в результаті виконання, проведеного належним чином; за домовленістю сторін, тощо. Окрім того, ст 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

З наданих матеріалів вбачається, що позивач не вважає договір поруки припиненим та вимагає виконання поручителем зобов'язань солідарно з боржником.

Між тим, відповідачем ОСОБА_3 та його представником ОСОБА_1 позовні вимоги про визнання поруки припиненою не заявлялись.

Частинами 1-4 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 3654 гривні (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 509, 526, 27, 530, 1054 ЦК України, ст.ст. 2-13, 89, 258,259, 263-266, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт КМ № 229920, виданий Саратським РВ УМВС України в Одеській області 30.03.2004 року, ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6, НОМЕР_3, виданий Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області 08.07.2002 року, ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк», солідарно, заборгованість станом на 10 червня 2015 року за кредитним договором HMIBAK12770669 від 14 березня 2008 року у загальному розмірі 38227 (тридцять вісім тисяч двсті двадцять сім) доларів США 50 центів, що за курсом НБУ на 10.06.2015 року 21,16 гивень за 1 долар США складає 808893 (вісімсот вісім тисяч вісімсот дев'яносто три) гривні 69 копійок, з яких: заборгованість за кредитом 9795 (дев'ять тисяч сімсот дев'яносто п'ять) доларів США 49 центів, заборгованість по процентам за користування кредитом 2946 (дві тисячі дев'ятсот сорок шість) доларів США 08 центів; заборгованість по комісії за користування кредитом 561(п'ятсот шістдесят один) долар США 59 центів, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором 24924 (двадцять чотири тисячі дев'ятсот двадцять чотири) доларів США 33 цента, а також судові витрати у розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складене 22 жовтня 2018 року.

Суддя А. І. Бучацька