Номер справи 623/2844/18
Номер провадження 2/623/1036/2018
РІШЕННЯ

іменем України

17 жовтня 2018 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бєссонової Т.Д.

за участю секретаря Ноль С.В.

судового розпорядника ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу № 623/2844/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

в с т а н о в и в:

29.08.2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, посилаючись на те, що з 06 вересня 1997 року вона, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (далі - Відповідач) перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-ВЛ № 050821 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму ОСОБА_4 міськрайонного управління юстиції Харківської області 31.07.2007року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину, ОСОБА_5, 14 червня 2001року народження, що підтверджується свідоцтвом про її народження серія 1-ВЛ № 169291 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану ОСОБА_4 міського управління юстиції Харківської області 03 липня 2001 року. Їхня донька з дня розлучення і по сьогоднішній день проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На виконанні у відділі державної виконавчої служби ОСОБА_4 міськрайонного управління юстиції Харківської області знаходиться виконавчий лист № 2-3347 виданий Ізюмським міськрайонним судом Харківської області 04.12.2006 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання спільної доньки ОСОБА_5. Що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження № 6716397 виданою старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 міськрайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_6 У їх доньки виявилася здібності до музики та вивчення іноземних мов, тому з метою розвитку її здібностей з музики та поглибленого вивчення англійської мови, їх донька займалася зокрема у: ОСОБА_4 дитячій музичній школі, по класу труба (з 01.09.2008р. до 31.05.2015року). Що підтверджується свідоцтвом про позашкільну освіту № 9 видане Дзюбі ОСОБА_4 дитячою музичною школою Управління культури ОСОБА_4 міської ради Міністерства культури та туризму України 31.05.2015 року. Відповідно до довідки Управління культури ОСОБА_4 міської ради Харківської області № 21 від 04.06.2018року загальна сума оплати за період з 01.09.2011р. до 31.05.2015р. склала 2115 (дві тисячі сто п'ятнадцять) грн. Крім того ФОП ОСОБА_7, яка надавала їм платні послуги, щодо поглибленого вивчення англійської мови (з 05.09.2010р. до 31.05.2018р.) сплачено 18505грн.,що підтверджується квитанціями на загальну суму 18505 (вісімнадцять тисяч п'ятсот п'ять) грн. Таким чином нею було витрачено на розвиток здібностей їхньої спільної доньки ОСОБА_4 20620 (двадцять тисяч шістсот двадцять) грн.

Просить суд стягнути з ОСОБА_8, на користь ОСОБА_2, додаткові витрати на доньку ОСОБА_5 у розмірі 10310 (десять тисяч триста десять) грн.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, до суду надійшли заяви про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає.(а.с. 92)

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. (а.с. 91)

Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 169291, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану ОСОБА_4 міського управління юстиції Харківської області. (а.с. 12)

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_1 України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Нормами ст. 18 Конвенції про захист прав дитини закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або повністю.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і Закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за №3 звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі.

Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.

Звертаючись до суду із вимогою про стягнення додаткових витрат на дитину, позивач просить стягнути з відповідача витрати пов'язані з розвитком дитини в розмірі 10310,00 гривень.

В підтвердження зазначених вимог позивач надала:

Довідку № 21 від 04 червня 2018 року Управління культури ОСОБА_4 міської ради Харківської області про те, що ОСОБА_5 навчалась в ОСОБА_4 дитячий музичній школі з 01.09.2011 року. Оплата за навчання складає 2115, 00 гривень. (а.с. 13)

Договір про надання послуг з вивчення іноземної мови від 01 вересня 2017 року який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 та квитанції ПАТ «МЕГАБАНК», ПАТ КБ «ПриватБанк», ВАТ «Державний ощадний банк України», АТ «УкрСиббанк» про зарахування ФОП ОСОБА_7 на загальну суму 18505,00 гривень. (а.с. 21- 84)

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням їх належності та допустимості, врахувавши ті обставини, що у дитини є здібності до музики та вивченню іноземних мов, відповідач не заперечує щодо стягнення додаткових витрат на дитину, керуючись ст. 185 СК України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину підлягають задоволення в сумі 10310,00 гривень.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 19, 48,76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 141, 185 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, Законом України «Про охорону дитинства», суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, вїзд Дорожників буд. 5 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН: НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 додаткові витрати на доньку ОСОБА_5 у розмірі 10310, 00 гривень (десять тисяч триста десять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, вїзд Дорожників буд. 5 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.10.2018 року.

Суддя: Т. Д. Бєссонова