Справа № 333/7403/17
Провадження №2/333/625/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді Круглікова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1, зареєстрована адреса проживання: 69040, м. Запоріжжя, вул. Авіаційна, буд. 12, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача: ОСОБА_2, зареєстрована адреса проживання 69005, м. Запоріжжя, вул. Академіка Івченко, буд. 3, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, 69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 32

про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та визначення місця проживання дітей з матірю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та визначення місця проживання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що з 21.09.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, але на даний час шлюбні стосунки між сторонами припинені. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_1 вважає, що сімя розпалась остаточно та відновленню не підлягає. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від утримання дитини та не надає фінансової допомоги, ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дати звернення з цим позовом до суду. Крім того, ОСОБА_1 просить суд визначити місце проживання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з нею за адресою: АДРЕСА_1, оскільки саме з нею на даний час проживають діти, позивач займається їх вихованням, піклується про їх стан здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток.

В підготовчому засіданні 13.09.2018 року позивач ОСОБА_1 підтримала свої вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, просила суд їх задовольнити в повному обсязі та заявила клопотання про залишення без розгляду позовних вимоги в частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей з нею, у звязку з відсутністю предмету спору.

В підготовчому засіданні 13.09.2018 року відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів визнав та не заперечував проти задоволення клопотання позивача про залишення без розгляду позовних вимог позивача в частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей з нею.

Представник третьої особи не заперечувала проти залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 в частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей з нею.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи те, що розгляд справи по суті розпочато не було, суд приходить до висновку про задоволення клопотання позивача. У звязку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей залишаються без розгляду судом.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.09.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС №130771, виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 895 (а.с. 5).

Як вбачається з матеріалів справи, на даний час стосунки між сторонами припинені, відновляти шлюбні відносини позивач не має наміру та вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей.

Ці обставини підтверджуються дослідженими в ході судового засідання доказами та не спростовані відповідачем.

Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що сторони припинили спільне ведення господарства, позивач вважає неможливим збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін у справі, у звязку з чим позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Від спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження від 03.12.2013 року серії І-ЖС №243068, актовий запис №1215 (а.с.4).

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З роз'яснень, викладених у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Відповідно до п. 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-Х1І від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно з ст.18 Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Встановлюючи розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком до 6 років з 1 липня складає 1 559 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач має нормальний стан здоров'я та є працездатною особою, доказів того, що його матеріальний стан не дозволяє виконати рішення суду, останнім надано не було.

Також, при визначенні розміру аліментів, суд виходить з того, що сторони в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. З огляду на викладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, а також те, що відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 12.12.2017 року, оскільки, на підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Крім того, відповіднодо п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 640 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу судом стягується з відповідача на користь ОСОБА_1 Також, у звязку із задоволенням позову в частині стягнення аліментів судом стягується з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги в частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей залишити без розгляду.

Позов вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції від 21.09.2013 р. за актовим записом № 895.

Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити «Чернєй».

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована адреса проживання 69005, м. Запоріжжя, вул. Академіка Івченко, буд. 3, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована адреса проживання: 69040, м. Запоріжжя, вул. Авіаційна, буд. 12, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 12.12.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована адреса проживання 69005, м. Запоріжжя, вул. Академіка Івченко, буд. 3, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована адреса проживання: 69040, м. Запоріжжя, вул. Авіаційна, буд. 12, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_2) 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована адреса проживання 69005, м. Запоріжжя, вул. Академіка Івченко, буд. 3, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному обов'язковому виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова