Провадження № 2/752/2171/18
РІШЕННЯ

Іменем України

05.10.2018 року Голосіївський суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря судового засідання Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ПрАТ «СТ «Іллічівське», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної збитку заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначено, що 28.05.2016року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачці на праві власності автомобіль НОМЕР_1. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2, водія автомобіля Ваз д.н.з.НОМЕР_3. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Ваз д.н.з. НОМЕР_3 була застрахована в ПрАТ «СТ «Іллічівське» за полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ/5791754 від 29.04.2016 року. Позивач звернулась до ПрАТ «СК «Іллічівське» із повідомленням про ДТП та із заявою про виплату їй страхового відшкодування, у зв»язку з настанням страхового випадку з вини ОСОБА_2 Розмір шкоди становить 130295,00 грн. Однак, в порушення умов зазначеного договору обов»язкового страхування ПрАТ «СК «Іллічівське» виплатило їй лише суму в розмірі 49994 грн. 39 коп., а решту суми в межах ліміту відповідальності страховика, яка становить 100000 грн., відповідач не виплатив, а тому позивач звернулась за захистом своїх прав до суду та просила стягнути решту належного їй страхового відшкодування в сумі 49495,61 грн., а також судовий збір в сумі 704,80 грн. та витрати за проведення дослідження в сумі 850 грн.

Позивач та її представник в судове засідання не з»явились. Суду подали письмову заяву про розгляд справи без їх участі. Просили позов задовольнити з викладених в ньому підстав.

Відповідач явку свого представника не забезпечив. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.05.2016 року року мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачу ОСОБА_5 транспортний засіб «Нісан» д.н.з. НОМЕР_2. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 водія автомобіля «ВАЗ 321011» д.н.з. НОМЕР_3, та, останнього, також визнано винним у її вчиненні постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2016 року (а.с. 6-7, 8, 11-12).

Згідно із ч.6ст.82ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.

Винність ОСОБА_2, якого притягнуто до адміністративної відповідальності у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було нанесено матеріальну шкоду позивачу шляхом пошкодження належного їй автомобіля, суд вважає встановленою і доведеною у визначеному законодавством порядку, та остання не підлягає додатковому доведенню в судовому порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 979 ЦК України , за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату, а страхувальник зобов'язується сплатити страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за наявності договору обов'язкового страхування суб'єктивний склад та межі відповідальності за спричинення шкоди третій особі визначаються нормативно правовими актами, які регламентують страхові відшкодування.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий, чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Згідно із ч. 1 п. 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього ж закону, повідомлення про ДТП, але не пізніше як через дев'яносто днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення по справі.

Рішенням Верховного суду України від 22.03.2017 року по справі 910/3650/16, суд встановив/зазначив, що спеціальні норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, таким чином, відповідач відповідальності винної у ДТП особи па підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлюваним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі ст. 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Судом встановлено, що 06.06.2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування (а.с.13).

Відповідно до листа ПрАТ «СТ «Іллічівське» від 15.09.2016 року № 3675-РВ, позивачу було повідомлено, що її заява розглянута та випадок визнано страховим. Ліміт відповідальності ПрАТ «СТ «Іллічівське» за шкоду заподіяну майну згідно із полісом АЕ- від 20.04.2016 року становить 50000 грн. Розмір страхового відшкодування за вирахуванням франшизи в розмірі 510 грн. та з нарахованою сумою пені за прострочення терміну сплати страхового відшкодування згідно із ст.. 36.5 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» складає суму в розмірі 49994,39 грн. (а.с.23).

Згідно із листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 23.09.2016 року № 6152/13-12, судом було встановлено, що відповідач здійснив виплату позивачу ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 49490,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2612 від 16.09.2016 року, та здійснено виплату пені в розмірі 406,03 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2613 від 16.09.2016 року (а.с.14-15).

В позові позивач вказує про отримання вказаних сум від відповідача, однак, зазначає, що ліміт відповідальності страховика становить 100000 грн., а тому відповідач має доплатити суму в розмірі 49495 грн. 61 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а згідно із ч. 1 ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Згідно із ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

На підтвердження ліміту відповідальності страховика, позивачем додано до позову копію полісу № АЕ/5791754 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 20.04.2016 року, однак, суд вважає зазначений доказ неналежним та недопустимим, оскільки, надана суду копія є нечіткою та суми, які вказані у графі ліміту відповідальності на одного потерпілого ідентифікувати не можливо (а.с.9).

Сторона позивача інших належним та допустимих доказів на підтвердження суми ліміту відповідальності страховика в розмірі 100000 грн., суду не надала та будь-яких клопотань в ході розгляду справи з цього приводу не заявляла.

Суд також звертає увагу на те, що на підтвердження суми завданої матеріальної шкоди в розмірі 130295 грн. позивач вказує на наявність звіту щодо визначення розміру матеріального збитку, долучивши до матеріалів позову копію одного аркушу документу за підписом та печаткою фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 (а.с.10), однак, ані на момент подачі позову, ані впродовж розгляду справи по суті стороною позивача не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження завданого матеріального збитку позивачу у справі, а вказаний документ, суд вважає за необхідне визнати недопустимим, оскільки, він є неповним та не містить всіх обов»язкових частин, встановлених для звітів (досліджень) спеціалістів в цій сфері.

Спір у цій справі виник не з винною особою у завданні шкоди, а із страховиком, а тому обов'язок доказування лежить саме на позивачеві. Однак, сторона позивача не надала суду доказів, які б вказували на те, що визначена та виплачена страховиком сума страхового відшкодування є невірною.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем у повному обсязі виконано взяті зобов'язання за укладеним полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та доказів наведеним в позові твердженням в частині розміру завданого збитку та ліміту відповідальності страховика на суму 100000 грн., суду в ході розгляду справи надано не було, суд вважає, що позов є необґрунтованим, безпідставним та недоведеним, в зв»язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись 4, 10, 12, 76, 81, 259, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - відмовити

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Н.П. Чередніченко