Номер провадження 2/243/3179/2018
Номер справи 243/9511/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

« 24 » жовтня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Гончарової А.О.,

за участю: секретаря судового засідання Хорхордіної О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи на стороні позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області із вказаною позовною заявою посилаючись на те, що вона є власником квартири № 67, розташованої за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вулиця Свободи, будинок № 43. Вказана квартира належить їй на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності від 12 лютого 2008 року у розмірі 1/4 частки та Договору дарування від 22 травня 2018 року у розмірі 1/4 частки. Право власності на зазначене майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вказує, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у належній позивачу квартирі, за місцем реєстрації не проживає з квітня 2016 року, його особистих речей у квартирі немає, кореспонденція, адресована відповідачу за вказаною адресою не надходить, що чинить перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належним їй на праві власності майном.

У звязку з чим, просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 67, розташованою за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вулиця Свободи, будинок № 43.

Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник позивача адвокат ОСОБА_5, яка діє на підставі Ордеру серії ДН № 049007 від 01 жовтня 2018 року у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Треті особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Згідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України «Відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи».

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Оголошення на офіційному веб-сайті Словянського міськрайонного суду Донецької області про виклик до судового засідання відповідача було опубліковано на офіційному веб-сайті Словянського міськрайонного суду Донецької області 02 жовтня 2018 року і тому з 02 жовтня 2018 року відповідач ОСОБА_2 вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі Свідоцтва про право власності від 12 лютого 2008 року вбачається, що квартира № 67 в м. Словянську по вулиці Свободи будинок № 43 дійсно належить на правах спільної часткової власності ОСОБА_1 та членам її родини: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - в рівних частках (а.с.10).

Відповідно до Договору дарування частки квартири, посвідченого державним нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 22 травня 2018 року серії ННС № 352918, ОСОБА_1 прийняла у дар 1/4 частку квартири, розташованої в АДРЕСА_1 (а.с.12-13).

З Довідки КП «ЖЕК- № 7» виданої 17 вересня 2018 року за № 851 вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 03 серпня 2004 року (а.с.15).

17 вересня 2018 року майстром КП «ЖЕК № 7» ОСОБА_7 було складено ОСОБА_8 огляду житлового приміщення яким встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 дійсно зареєстрований ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, але з квітня 2016 року у вказаній квартирі не мешкає (а.с.16).

За змістом ст.ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до розяснень, викладених у п.п. 34,39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особо такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення ( пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації.

Згідно з ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом та мають взаємні права та обовязки.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки, судом було встановлено, що відповідач є членом сімї позивача, однак з квітня 2016 року не мешкає без поважних причин у квартирі АДРЕСА_3, що належить позивачу на праві власності, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, визнавши відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 67 у будинку № 43 по вулиці Свободи в м. Словянську Донецької області.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 12, 19, 81, 82, 141, 263-265, 274, 279, 280 ЦПК України, на підставі ст.383, 391, 405 ЦК України, 150 Житлового кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи на стороні позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 67 у будинку № 43 по вулиці Свободи м. Словянська.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текс рішення виготовлений 29 жовтня 2018 року.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_8