Справа № 522/2168/18
Провадження № 2/522/5215/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Смоковій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2018 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 в якому просить стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2) грошову суму у розмірі 528432,66 (пятсот двадцять вісім тисяч чотириста тридцять дві гривні, 66 коп.) гривень, а також судові витрати.

Позовні вимоги мотивував тим, що між сторонами 31.10.2014 року був укладений попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, на виконання якого позивач передав, а відповідач прийняла аванс у сумі розмірі 602206,81 грн., що на момент укладання договору еквівалентно складало 46500 дол. США. Оскільки основний договір не був укладений, у відповідача виник обовязок із повернення переданих коштів. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2015 року по справі № 522/4668/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 були встановлені обставини, які не підлягають доведенню в даному процесі та з ОСОБА_2 на користь позивача частково була стягнута сума у розмірі 602206,81 грн. Проте, оскільки в межах позову, який розглянув суд у межах справи № 522/4668/15-ц позивач просив суд стягнути грошові кошти в гривні, розраховані виходячи з курсу долара станом на момент укладення попереднього договору, а не на момент ухвалення рішення, позивач лише частково використав своє право на звернення до суду з позовом про стягнення коштів, тому і звернувся до суду за стягненням решти суми переданого авансу, на яку він має право.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить його задовольнити, справу розглянути за його відсутністю, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.

Відповідач до суду не зявився, повідомлений належним чином. Відзиву до суду не надав, про причини неявки суду не повідомляв.

Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.10.2014 року між ОСОБА_2 (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем) укладено попередній договір, за умовами якого продавець зобовязався продати, а покупець зобовязався придбати житловий будинок, загальною площею 183,8 кв.м., який знаходиться за адресою Одеська обл., м. Одеса, вул. Кондрашина 43-А (адреса на час укладення договору Одеська обл., м. Одеса, вул. Кондрашина 43); земельну ділянку площею 0,0208 га, що розташована за адресою Одеська обл. м. Одеса, вул. Кондрашина 43-А (адреса на час укладення договору Одеська обл., м. Одеса, вул. Кондрашина 43). Цільове призначення цієї ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до п.п 2, 3, 4, 5 цього договору сторони встановили, що договір (договори) купівлі-продажу нерухомості підлягають нотаріальному посвідченню продаж буде здійснено за 3147016 грн. (три мільйони сто сорок сім тисяч шістнадцять) гривень, що еквівалентно складає 243000 дол. США по курсу НБУ станом на 31.10.2016 року з 14.00 (100 дол. США 1295,0684 грн.) продавець отримала рахунок майбутнього продажу, вказаної в цьому договорі нерухомості грошову суму в розмірі 602206,81 грн., що еквівалентно складає 46000 дол. США Станом на 31.10.2014 року повністю при підписанні цього договору покупець зобовязується всю суму, вказану у п. 3 цього договору, за винятком вже сплаченої суми, сплатити не пізніше тридцять першого грудня дві тисячі чотирнадцятого року, а продавець зобовязується продати та підписати договір купівлі-продажу вказаної в цьому договорі нерухомості не пізніше тридцять першого грудня дві тисячі чотирнадцятого року.

Пунктом 14 договору передбачено, що зобов'язання, встановлене цим договором, припиняється за умови укладання договору купівлі-продажу вказаної нерухомості між продавцем та покупцем, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні не пізніше 5 діб пропозицію про його укладення до 31.12.2014 року, або при настанні обставин, вказаних в п. 11 цього договору.

Відповідно до п.15 цього договору, в разі припинення цього договору, за винятком укладання договору купівлі-продажу, продавець зобов'язаний повернути покупцю грошову суму, сплачену за цим договором, а також винна сторона сплачує штрафні санкції відповідно до п. 10 цього договору.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2015 року по справі № 522/4668/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів встановленні наступні обставини:

ОСОБА_1 свої зобов'язання за попереднім договором виконав у повному обсязі, сплативши в рахунок майбутнього продажу грошові кошти у розмірі 602206,81 грн., що на момент укладання договору еквівалентно складало 46500 дол. США, однак на даний час договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено не було.

Умовами договору, укладеного між сторонами, також передбачено те, що продавець зобов'язується здійснити всі необхідні дії щодо припинення обтяжень та іпотеки на відчуження вищевказаної нерухомості та отримати дозвіл відповідного органу місцевого самоврядування на відчуження вказаного в цьому договорі нерухомого майна.

Відповідачем ОСОБА_2 вищезазначена умова договору не виконана.

Таким чином, факт невиконання умов попереднього договору відповідачем та не укладення основного договору з вини відповідач є преюдиціальними та доведенню не підлягають.

Цим же рішенням з відповідача на користь позивача стягнута грошова сума у розмірі 602206,81 грн. Звертаючись до суду з позовом в межах справи № 522/4668/15-ц позивач просив стягнути грошові кошти в розмірі 602206,81 грн., що було еквівалентним 46500 доларам США по курсу НБУ станом на 31.10.2014 року, тобто станом на день передачі відповідачу авансу за попереднім договором, а не на момент звернення до суду з відповідним позовом.

З встановлених обставин справи суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

У п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Зважаючи на те, що грошові зобовязання сторін за попереднім договором визначенні в еквіваленті іноземної валюти, повернення сплаченого авансу повинно відбуватись в гривневому еквіваленті іноземної валюти станом на день платежу, або якщо спір розглядається в судовому порядку станом на день ухвалення рішення.

Станом на день ухвалення Приморським районним судом рішення у справі 522/4668/15-ц - 24.06.2015 року курс гривні до долара США складав 21.525 грн. за 1 дол. США.

З огляду на те, що позивач просив суд стягнути саме грошові кошти у гривні, які він розрахував виходячи з курсу гривні до долару США на момент укладення договору, маючи право на стягнення в еквіваленті станом на день подання позову, то позивач предявив вимоги щодо частини грошових коштів, на стягнення яких він мав право.

Таким чином Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2015 року по справі № 522/4668/15-ц, яким на користь позивача з відповідача було стягнуто 602206,81 грн. охоплювалась лише частина заборгованості позивача у розмірі 27977,08 доларів США (602206, 81 грн./21.525 грн. = 27977,08 доларів США).

Таким чином, позивач має право стягнення решти суми заборгованості, яка не охоплювалась рішенням Приморського районного суду м. Одеси 24.06.2015 року по справі № 522/4668/15-ц у сумі 18523 доларів США як різниця між 46500 дол. США (суми переданого авансу) та 27977,08 доларів США, які фактично були стягнуті за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2015 року по справі № 522/4668/15-ц

Суму грошових коштів у гривні, які позивач просить стягнути у межах даного спору позивач розрахував станом на 15.01.2018 року, коли курс гривні до долару США за офіційним курсом НБУ складає 2853.6637 грн. за 100 доларів США.

Сума заборгованості відповідача, яка не охоплена рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2015 року по справі № 522/4668/15-ц складає 18522 доларів США. Таким чином, сума грошових коштів в гривневому еквіваленті, яка підлягає поверненню позивачу і не охоплена рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2015 року по справі № 522/4668/15-ц розрахована позивачем у сумі 528432, 66 грн.

Однак, у п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Станом на день ухвалення цього заочного рішення 08.10.2018 року, курс гривні до долару США за даними офіційного курсу НБУ складає 2808.4816 за 100 доларів США, таким чином розмір заборгованості відповідача складає 28.0848*18 523 доларів США= 520214,75 грн.

Крім того відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 5202,14 гривень.

З огляду на викладене, керуючись ст. 533 ЦК України, ст. 263-265, 280-280 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2) грошову суму у розмірі 520214,75 грн. (пятсот двадцять тисяч двісті чотирнадцять грн. 66 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 5202,14 (пять тисяч двісті дві грн. 14 коп.) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідачів, які не приймали участі при розгляді справи, поданої протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 12.10.2018 року.

Суддя:

08 жовтня 2018 року