Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/242/18

Провадження № 2/440/707/2018

25 жовтня 2018 року м.Буськ, Львівська область

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

за участю секретаря судового засідання Волошин Х.С.

без участі сторін

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м.Буську без фіксації технічним засобом «Камертон» цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області, третя особа: Відділ у Буському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області про визнання права власності в порядку спадкування та встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась до Буського районного суду Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області, третя особа Відділ у Буському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області про визнання права власності в порядку спадкування та встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу.

Позов мотивує тим, що 26 січня 2012 року померла її мати, ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на які належало померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Однак, оригінал Державного акту був втрачений. Про те, що дійсно матері належали земельні ділянки є наявні довідки. Інших осіб, які б претендували на спадкове майно ні за законом, ні за заповітом немає. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері та встановити факт приналежності правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на землю в якому не вірно зазначено імя матері, замість «Анна» вказано «Ганна».

Позивачка в підготовче судове засідання не прибула, належно та вчасно була повідомлена про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи додала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області в підготовче судове засідання не зявився, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, заперечень не має.

Третя особа Відділ у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в особі начальника ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не зявився, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи, подали до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 2) роз'яснив, що справи про спадкування розглядаються за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на права та обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

З цих підстав суд вважає, що позовні вимоги про встановлення факту , що має юридичне значення та про визнання права власності на спадкове майно повинні розглядатися одночасно за правилами позовного провадження.

Свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 275102 від 27.01.2012 року підтверджено, що 26 січня 2012 року померла ОСОБА_4.

Свідоцтвом про народження серії І СГ № 559497 від 24 листопада 2017 року підтверджено, що померла ОСОБА_4 є матірю ОСОБА_2

З свідоцтва про укладення шлюбу серії І-СГ № 367303 від 17 жовтня 2018 року убачається, що позивачка змінила прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_2.

В силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері ОСОБА_4, що підтверджено належним доказом свідоцтвом про народження і в силу ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом.

Судом встановлено, що інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 до даного спадкового майна не має.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що позивач має право спадкувати за законом після смерті матері.

В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Оригінал державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_4 у позивачки відсутній.

Судом встановлено, що доказом належності земельних ділянок ОСОБА_4 є довідки від 08.02.2018 року № 31-13-0.20-198/102-18, № 31-13-0.20-197/102-18, які видані Відділом у Буському районі Головного управління Держгеокадастру Львівської області. З довідок убачається, що земельні ділянки розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області, цільове призначення земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа земельних ділянок становить 0,0713 га та 0,9664 га. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 053595 зареєстрований в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право власності на землю по ОСОБА_3 сільській раді під № 2720 від 28.02.2000 року, виданий на підставі розпорядження Буської райдержадміністрації від 14.02.2000 року №72 на імя «Козак Ганна Матвіївна».

Суд приймає надані довідки позивачкою як належний письмовий доказ.

В силу ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З матеріалів справи встановлено, що спадкодавець за життя не здійснив державної реєстрації права . Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з помилкою в правовстановлюючому документі, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування за законом.

В силу ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення.

З копій свідоцтва про смерть, копії свідоцтва про народження позивача, копій ряду інших документів наданих позивачем, вбачається, що імя померлої зазначаються як «Анна» а не « Ганна». Суд приходить до висновку, що різниця у написанні, є наслідком неуважності з боку осіб, які заповнювали та видавали документи.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими.

Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд переконаний, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує, права свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 14, 57-60, 174, 197, 208, 209, 212-215, 218, 293 ЦПК України, суд -

ухвалив :

Позов задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла 26 січня 2012 року, належить Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 053595 від 28.02.2000 року на земельні ділянки площею 0,0713 га та 0,9664 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах згідно з планом, що розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2720;

Визнати право власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_2 після смерті матері, ОСОБА_4, яка померла 26 січня 2012 року, на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,0713 га та 0,9664 га, які розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області.

Рішення суду може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області (пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 25.10.2018р.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, яка проживає за адресою: 80542, с. Ріпнів, Буського району Львівської області.

Відповідач: ОСОБА_3 сільська рад Буського району Львівської області, адреса: 80540, с. Новий Милятин, Буського району Львівської області.

Третя особа: Відділ у Буському районі головного управління Держгеокадастру у Львівській області, адреса: 80500, м.Буськ, вул. Львівська № 2, Львівської області.

Суддя: Г. О. Шендрікова