Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6285/18 ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

23 жовтня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси
В складі: головуючого судді Демчик Р.В.
при секретарі Бузун Л.В.
з участю адвоката ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2, в особі представника - адвоката ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою що втратила право когрисутвання жилим приміщенням, -
ОСОБА_2М, в особі представника - адвоката ОСОБА_1Г звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3Я про визнання особи такою що втратила право когрисутвання жилим приміщенням.
Позов обґрунтовують тим, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5., належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. Відповідно до довідки, у квартирі зареєстровані крім позивача відповідач ОСОБА_3, яка за зареєстрованою адресою не проживає з 2011 року.
Звернулася в суд з позовом, та просить визнати ОСОБА_3Я такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Представник позивача адвокат ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився. До початку розгляду справи надав заяву про розгляду справи без його участі. Позовні вимоги підтримав.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
У відповідності до ст. 280 ЦПК суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07 травня 1996 року позивач ОСОБА_3 н.М.. разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5. є співвласником квартири 65 по бул.ОСОБА_1, 345 в м.Черкаси.
Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім»ї та прописки КП «Придніпровська СУБ» від 12 грудня 2017 року № 8033 в квартирі 65 по бул.ОСОБА_1, 345 м.Черкаси зареєстровані ОСОБА_2, 16.09.1948 р. н.- власник, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 дочка, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 онука, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3- син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 невістка.
Відповідно до довідки опитування сусідів від 06.02.2018, завіреної начальником КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 разом з дочкою ОСОБА_7, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із ст.316 ч.1 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст. 317ЦК). Як зазначено у ч.1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до п.34 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім»ї, попередніми членами його сім»ї , а також членами сім»ї попереднього власника житла.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.346 ЦК України підставами припинення права власності є припинення права власності на майно, яке за законом не може належить особі.
За таких обставин суд вважає, що відповідач ОСОБА_7 втратила право користування жилим приміщенням в квартирі 65 будинку 345 по бул.ОСОБА_1 в м. Черкаси.
Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 263, 264, 265, 273, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 316, 317, 346, 391, 526, 815 ЦК України, суд,
Визнати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_7, б.345 кв.6) такою, що втратила право користування квартирою 65 будинку 345 по бульвару Шевченка в м. Черкаси.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Черкаської протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Полвни текст рішенн виготовлено 26 жовтня 2018 року.

Головуючий: ОСОБА_8