Справа №: 398/4344/17
провадження №: 2/398/893/18
"18" жовтня 2018 р. м. Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Коліуш Г.В., з участю секретаря судового засідання Карпушевої О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовом Новгородківської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Новгородківської районної державної адміністрації, Петрокорбівська сільська рада як орган опіки та піклування на місцях, ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів
представника позивача - ОСОБА_4
представника служба у справах дітей Новгородківської районної державної адміністрації - Беркута С.В.
представника Петрокорбівської сільської ради як органу опіки та піклування - Шепеленко З.П.
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3
Новгородківська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування звернулася до суду позовом про позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнення аліментів на утримання дитини на користь ОСОБА_3 в розмірі1/4 частини усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину, передачу дитини батькові ОСОБА_3, зобов'язання ОСОБА_3 протягом одного місяця з дня набрання рішення суду законної сили відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особистого рахунок на дитину для перерахування на нього аліментів.
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_2 з 2013 по 2017 роки проживала без реєстрації на території Петрокорбівської сільської ради. Проживала з співмешканцем ОСОБА_3, 1980 року народження, та мають сина ОСОБА_1, 2013 року народження. Дитина має інвалідність та потребує постійного догляду. За час проживання на території сільської ради ОСОБА_2 зарекомендувала себе з негативної сторони, схильна до вживання алкогольних напоїв, веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, власного житла не має. Під час відвідування сім'ї було виявлено відсутність санітарно-гігієнічних норм проживання, відсутня постільна білизна, іграшки, продукти харчування. З березня 2017 року на території Петрокорбівської сільської ради не проживає. З того часу дитина проживає з батьком в будинку бабусі, що в с. Дубівка, Новгородківського району і потребує постійного догляду та лікування пов'язаного з хворобою. Життям та здоров'ям дитини ОСОБА_2 не цікавиться, її місцезнаходження невідоме.
Ухвалою від 18.10.2018 року клопотання позивача про відмову від частини позовних вимог задоволено та закрито провадження в частині позовних вимог про передачу малолітньої дитини батькові ОСОБА_3, 1980 року народження, який проживає в с. Дубівка, Новгородківського району Кіровоградської області та зобов'язання ОСОБА_3 протягом 1 місяця з дня набрання рішення суду законної сили відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особистий рахунок на дитину для перерахування на нього аліментів відповідачем.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що відповідач проживала на території Петрокорбівської сільської ради до березня 2017 року, в 2013 році народила сина ОСОБА_1, дитиною не цікавилася, обов'язки по вихованню дитини не виконувала, з березня 2017 року на території Петрокорбівської сільської ради не проживає, її місцезнаходження невідоме, з цього часу взагалі дитиною не цікавиться. Матеріальної допомоги не надає, жодного разу не навідувала дитину, яка на даний час проживає з батьком та бабусею та знаходиться на їх повному утриманні, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв, клопотань, відзиву не подала.
Представник Служби у справах дітей районної державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що з 2013 року по березень 2017 року відповідач проживала на території Петрокорбівської сільської ради, в 2013 року народила дитину, зарекомендувала себе з негативної сторони через зловживання спиртними напоями, перебувала на обліку як сім'я, яка потребує допомоги, в березні 2017 року покинула дитини й з того часу на зв'язок не виходить, її місцезнаходження не відоме.
Представник Петрокорбівської сільської ради, як орган опіки та піклування на місцях в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідач проживала до березня 2017 року на території Петрокорбівської сільської ради, народила дитину-інваліда, який потребує постійного догляду, але його вихованням не займалася, зловживала спиртними напоями, декілька раз працівники органу опіки та піклування примусово госпіталізували дитину через відсутність належного догляду, з березня 2017 року дитина проживає з батьком та бабусею за адресою: с. Петрокорбівка, вул.. Горького, 12 та знаходиться на їхньому повному утриманні, з цього часу відповідач жодного разу не провідувала дитину, матеріальної допомоги не надавала, її місце проживання невідоме.
ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що він є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, з березня 2017 року дитина проживає з ним та його матір'ю, знаходиться на повному їхньому утримання, дитина має інвалідність, потребує постійного догляду, зхцього часу відповідач жодного разу не відвідувала дитину, не телефонувала, не цікавилася його життям та станом здоров'я, матеріальної допомоги не надавала.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні надала показання, що вона працює фахівцем з соціальної роботи районного Центру сім'ї, дітей та молоді на території Петрокорбівської сільської ради, з 2016 року до зняття з обліку здійснювала супровід родини відповідача, зараз на обліку перебуває ОСОБА_3, в період перебування на обліку відповідач батьківські обов'язки належним чином не виконувала, зловживала спиртними напоями, вела аморальний спосіб життя, неодноразово залишала дитину на батька, в будинку було не прибрано, умови для дитини не створені. З березня 2017 року відповідач взагалі не проживає на території Петрокорбівської сільської ради, її місце проживання не відомо, фактично покинула дитину на батька, жодного разу до дитини не з'явилася. Не телефонувала тощо. Зараз дитина проживає з батьком та бабусею, умови проживання дитини та стан здоров'я значно покращився.
Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вислухавши вступне слово учасників справи, показання свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків.
Згідно із ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
З свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 12 грудня 2013 року вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2.
Відповідно до характеристики Петрокорбівської сільської ради №573 від 04.11.2016 року, ОСОБА_2, 1977 року народження, проживає в с. Дубівка з співмешканцем ОСОБА_3, 1980 року народження у власному будинку. Має трьох неповнолітніх дітей. Двоє дітей ОСОБА_9, 1999 року народження та ОСОБА_10, 2001 року народження знаходяться в інтернаті в смт. Нова Прага. ОСОБА_1 2013 року потребує лікування. Батьки часто вживають спиртні напої, ніде не працюють. Сільською радою сім'я постійно контролюється, як неблагополучна та малозабезпечена. З родиною постійно проводяться виховні та профілактичні бесіди, які не приводять до позитивного результату.
З довідки Петрокорбівської сільської ради №01-26-443 від 23.08.2017 року вбачається. що ОСОБА_2, 1977 року народження з березня місяця 2017 року на території сільської ради не проживає.
Відповідно до виписки із медичної картки №9030 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, дитина знаходилась у неврологічному відділенні з 31.08.2016 року по 09.09.2016 року. Діагноз дитячий церебральний параліч, спастичний тетрапарез, стійкі помірно виражені рухові порушення.
За характеристикою Петрокорбівської сільської ради №01-26-444 від 23.08.2017 року ОСОБА_2, 1977 року народження проживала без реєстрації в селі Дубівка зі співмешканцем ОСОБА_3, 1980 року народження у будинку ОСОБА_11, 1957 року народження. Син - дитина-інвалід проживає з батьком та потребує постійного догляду. Мати вихованням дитини не займалася. З березня 2017 року на території сільської ради не проживає. Вживає спиртні напої, веде аморальний спосіб життя. Сільською радою сім'я контролюється як неблагополучна.
З актів обстеження умов проживання сім'ї за адресою проживання дитини вбачається. що в будинку прибрано, , чисто, їсти приготовлено, одяг випраний, в дитини є своє ліжко, одяг відповідно до сезону, в будинку тепло. Станом на 2016 роки мати проживала з дитиною. Станом після березня 2017 року мати в будинку була відсутня, її місцезнаходження невідомо. Хлопчик проживає з батьком та бабусею.
Згідно з висновком про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав Новгородківською районною державною адміністрацією як органом опіки та піклування прийнято рішення про доцільне позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_1. Висновок обґрунтований тим, що відповідач ОСОБА_2 за час проживання на території Петрокорбівської сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони, схильна до вживання спиртних напоїв, веде аморальний спосіб життя, ніде не працює. З березня 2017 року на території Петрокорбівської сільської ради не проживає, місце її перебування невідоме, з того часу здоров'ям дитини не цікавиться, не займається її вихованням, покинула хлопчика, що свідчить про байдуже ставлення та відношення матері до своєї дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно з пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Судом встановлено, що відповідач схильна до вживання спиртних напоїв, веде аморальний спосіб життя, власного житла не має, не працює, з березня 2017 року покинула дитину та її місце знаходження невідоме, життям та здоров'ям дитини не цікавиться. Вирішуючи даний спір, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», яким встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що відповідач без поважних причин свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, передбаченими ст. 150 СК України.
З наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, що сприятиме захисту інтересів дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов'язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Отже, з відповідача на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, тобто 22.12.2017 року та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 264, 265, 273, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд -
Позбавити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_11, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2) батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_11, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_13, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_3), аліменти на утримання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 22 грудня 2017 року.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_11, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2) в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 26 жовтня 2018 року.
Суддя Коліуш Г.В.