Справа №242/1237/18
Провадження№2/242/781/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 жовтня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Владимирської І..М., при секретарі Гандзюк К.С., за участю позивача ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове в порядку спрощеного заочного провадження цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору дарування від 20.06.2017 року. В вищевказаній квартирі зареєстрована ОСОБА_3, яка за вказаною адресою з 2017 року не проживає без поважних причин. Реєстрація за вищевказаною адресою відповідача перешкоджає власнику розпорядитися власністю, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить суд визнати відповідача ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 26.03.2018 року відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він знає ОСОБА_3 з дитинства, вони були сусідами. 20.06.2017 року вони з відповідачем оформили договір дарування на вищевказану квартиру. З червня 2017 року ОСОБА_3 не мешкає в квартирі без поважних причин, її речей в квартирі немає, місце знаходження позивачу невідоме. Просить задовольнити позов в повному обсязі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує.
Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала повністю, просить позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи. Згідно ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що вони є сусідами ОСОБА_1, якого знають з дитинства. ОСОБА_3 мешкала в їх АДРЕСА_1, з червня 2017 року не мешкає в вищевказаній квартирі, місце мешкання її невідоме.
Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно договору дарування квартири від 20.06.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_1 трикімнатну квартиру АДРЕСА_1
Відповідно до довідки № 07-29д/5993 від 28.12.2017 року, виданої центром надання адміністративних послуг Авдіївської міської ради, за адресою АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_1 1987 року народження та ОСОБА_3, 1940 року народження.
Відповідно до акту від 08.02.2018 року, складеного начальником ЖЕК № 3 КП«CЕЗ» Авдіївської міської ради, в присутності свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_4, встановлено, що ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з липня 2017 року по теперішній час.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 УК України передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
У відповідності до ст.405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.72 ЖК визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку.
Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що відповідач ОСОБА_9 не мешкає в житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, це відповідно до ст.405 ч. 2 ЦК України є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідача у спірному приміщенні понад один рік є поважними.
У зв'язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст. 72 ЖК України, ст. ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 268, 280 - 282, 288 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Владимирська