Справа №265/7472/18
Провадження №2/265/1730/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В. В., за участю секретаря судового засідання Себко Г.Л.,

розглянувши в залі судових засідань без участі сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

третя особа: Служба у справах дітей по Лівобережному району Маріупольської міської ради

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даною позовною заявою, якою просить усунути йому перешкоди у здійсненні права власності, визнавши відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою 131 будинку 103 по вулиці Азовтсальській в місті Маріуполі Донецької області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на даний час він є єдиним власником квартири АДРЕСА_1. Відповідачка , яка є його донькою, також зареєстрована у вказаній квартирі, однак не проживає у ній з 04 травня 2011 року. Реєстрація ОСОБА_2 у належній йому квартирі створює для нього низку перешкод, він змушений нести додаткові витрати з утримання житла з урахуванням зареєстрованих у квартирі осіб. При цьому з 04 травня 2011 року донька проживає з матір"ю - її законним представником ОСОБА_3 у Російській Федерації за адресою: місто Москва, вулиця 800-річчя Москви, 11АДРЕСА_2. Вважає, що ОСОБА_2, не проживаючи у жилому приміщенні понад встановлені строки, втратила право користування вказаним житлом.

Позивач до судового засідання не прибув, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити.

ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, до суду не прибула. Як вбачається з доданих до позову доказів, останні проживають у Російській Федерації.

Від представника третьої особи, Служби у справах дітей по Лівобережному району Маріупольської міської ради, ОСОБА_4, надійшла заява з проханням провести розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

Виходячи з наведеного, суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 16 лютого 2011 року, реєстровий № 815, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_5

Також встановлено, що відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою позивача ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 07 квітня 2011 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 161

Згідно інформації Лівобережного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 30 серпня 2018 року у квартирі АДРЕСА_1 крім позивача ОСОБА_1 зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 04 травня 2011 року по теперішній час.

Відповідно до ст.ст.317,321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Згідно з вимогами ст. 150 ЖК України,ст. 383 ЦК України громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно з положеннями ст. ст.319,391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом виселення осіб, які не набули право на користування таким майном.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК.

Так, відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже в аспекті ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім'ї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

З акту, складеного 30 серпня 2018 року головою КСН «Азовстальський» за участю сусідів позивача ОСОБА_6, ОСОБА_7, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, вбачається, що ОСОБА_8 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає з дня реєстрації, а саме з 04 травня 2011 року.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з 26 січня 2016 року мешкають за адресою: Російська Федерація, місто Москва, вулиця 800-річчя Москви, 11АДРЕСА_2; ОСОБА_2 навчається у 10-а класі Державної бюджетної загальноосвітньої установи "Школа № 222", строк закінчення навчання - 2020 рік.

Також встановлено, що ОСОБА_2, діючи зі згоди законного представника - матері ОСОБА_3, уповноважила ОСОБА_1 зняти її з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_4, що підтверджується довіреністю, посвідченою 31 липня 2018 року нотаріусом міста Москви ОСОБА_9 (зареєстрована у реєстрі № 77/568-н/77-2018-8-1813.

Однак зняти з реєстрації ОСОБА_2 позивач не може, вона залишається зареєстрованою у належному йому житлі, тим самим створює перешкоди у реалізації в повній мірі його права власності на це житло.

На підставі наведеного, враховуючи, що відповідач, будучи членом сім'ї позивача (власника квартири), понад встановлені законодавством строки відсутня за місцем реєстрації без поважних причин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання її такою, що втратила право користування квартирою 131 в будинку 103 по вулиці Азовтсальській в місті Маріуполі та задоволення позовних вимог.

У відповідності до положень ст.ст .133,п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Проте враховуючи, що позивач не наполягав на сгягненні сплаченого ним судового збору з відповідача, яка є неповнолітньою, суд дійшов висновку про залишення судового збору за рахунок позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12,13,81,133,141,263-265,280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні ним права власності на належну йому квартиру АДРЕСА_1, визнавши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування вказаним житлом.

Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,80 гривень залишити за його рахунок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України від 15 грудня 2017 року апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складено 25 жовтня 2018 року.

Суддя: