Справа № 461/6152/17
Провадження № 2/461/238/18
13.09.2018 року м.Львів
Галицький районний суд м. Львова
в складі : головуючого-судді Лялюк Є. Д.
секретаря судових засідань ОСОБА_1
за участю позивача ОСОБА_2
представника позивача ОСОБА_3
представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Львівського міського округу ОСОБА_7, приватний нотаріус Львівського міського округу ОСОБА_8 про визнання заповіту недійсним,-,
В провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Львівського міського округу ОСОБА_7, приватний нотаріус Львівського міського округу ОСОБА_8 про визнання заповіту недійсним.
В судовому засіданні позивачем заявлено клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на 1/2 частку квартири №36 а в будинку №20 по вулиці Огієнка в м. Львові, оскільки є велика ймовірність, що як що відповідачка ОСОБА_6 вступить в спадкові права на вищевказану частку квартири то це може утруднити чи зробити неможливим виконання в майбутньому рішення суду, яке може бути ухвалено на користь мене як позивача.
Представники відповідача проти клопотання позивача заперечили.
Заслухавши думку учасників судового засідання приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч.ч.1,2ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Згідно п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.
Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
У відповідності з роз'ясненнями, викладеними в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.
Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову та враховуючи вищезазначене, суд вважає, що така не підлягає до задоволення, оскільки позивач не надав належних доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову та те, що не вжиття заходів забезпечення позову можуть істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача
Керуючись ст. ст.149-153,260, 261, 353 -355 ЦПК України,-
У задоволенні заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Суддя Лялюк Є.Д.