АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1203/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі суддів:

ОСОБА_2, , ОСОБА_3, ОСОБА_4

секретаря Попової М.В.

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»;

відповідач - ОСОБА_5;

особа, яка подала апеляційну скаргу: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк»;

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Черкаси апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 08 травня 2018 року, ухваленого судом у складі судді Пасацької Л.А., повний текст рішення складений 18 травня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

У березні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обгрунтовував тим, що ОСОБА_5 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву №б/н від 26.12.2008 р., згідно якої отримала кредит у розмірі 2 100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ОСОБА_5 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 договору.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

У звязку з порушеннями відповідачем зобовязань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 11 лютого 2018 року ОСОБА_5 має заборгованість 19669,68 грн. з яких: 10840,62 нараховано відсотків за користування кредитом; 8537,32 грн. нараховано пені; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. штраф (фіксована частина); 927,75 грн. штраф (процентна складова).

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 19669,68 грн. за кредитним договором №б/н від 26.12.2008 року та судові витрати у розмірі 1 762,00 грн.

Заочним рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 08 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати заочне рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 08 травня 2018 року і ухвалити нове, яким заявлені позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення, не в повному обсязі було надано оцінку всім доказам, оскільки відповідач в підтвердження своїх заперечень не надав жодного доказу. Крім того зазначає, що висновок суду щодо подвійної відповідальності, є необґрунтований, оскільки позивач застосовує один раз пеню та штраф за порушення зобовязання. Неустойка у вигляді пені та у вигляді штрафів нарахована за різні порушення договірних зобовязань.

Відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VІІІ «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Статтею 351 ЦПК України встановлено, що судами апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд в межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до залишення без задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції прийшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки відповідач належним чином виконала взяті на себе зобовязання перед банком.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву №б/н від 26.12.2008 р., згідно якої отримала кредит у розмірі 2 100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.

Згідно п.2.1.1.12.2 договору в разі непогашення клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/kredity/, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 договору. У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом згідно п.2.1.1.12.2.1 договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування.

Відповідно до витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» згідно кредитного договору №б/н від 27.09.2010 р. базова ставка в місяць ( на залишок заборгованості) складає 2,5%.

З матеріалів справи вбачається, що за користування кредитними коштами відповідачу, починаючи з 01.09.2014 р. нараховані відсотки за ставкою 34,80% річних (2,9 % місяць), з 01.04.2015 р. 43,20% річних (3,6% місяць).

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на час підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У частині четвертій указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Відповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155 (далі - Правила), рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «M»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку.

Згідно з пунктом 114 Правил адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - повнолітнім членам сім'ї за умови пред'явлення ними документа, що посвідчує особу.

У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

А тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно зазначив у своєму рішенні, що у разі підвищення банком процентної ставки, позичальник має бути обовязково повідомлений чи з ним має бути підписана додаткова угода. Умови договору, підписані ОСОБА_5 не передбачають збільшення процентної ставки без згоди позичальника.

Виходячи із наданого суду розрахунку вбачається, що збільшення процентної ставки було вчинено в вересні 2014 року, в той час коли заборгованість відповідачки складала суму 5619 гривень 32 копійки. В той же час, в період з вересня 2014 року по травень 2015 року відповідачкою Банку були сплачені кошти в загальній сумі 5225 гривень. Однак, як вбачається із розрахунку сума боргу в зв»язку із збільшенням процентної ставки, яке було вчинене без повідомлення відповідачки, на розмір внесених коштів не зменшувалась.

Також колегія суддів погоджується, щодо вирішення вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової), оскільки цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України ).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що стягнення штрафу та пені є похідною вимогою від основної, яка у даному випадку задоволенню не підлягає, вимоги Банку також і в цій частині позовних вимог задоволенню не підлягають

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Вірно встановивши факти і відповідно їм правовідносини, постановивши рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права на підставі наявних та наданих сторонами належних та допустимих доказів, суд першої інстанції ухвалив правильне та справедливе рішення.

Підстав для скасування рішення з підстав викладених в апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає, оскільки вони фактично зводяться до неправильного висновку суду щодо подвійної відповідальності в частині стягнення пені та штрафів, які є похідними від основних позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги ретельно перевірені судом апеляційної інстанції, є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції і не містять підстав для скасування чи зміни правильного рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 08 травня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді Н.І. Гончар

ОСОБА_3

ОСОБА_4

Повний текст постанови складений 22 жовтня 2018 року.