Ухвала

19 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 759/11741/18

провадження № 22-ц/824/3275/2018

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ КравецьВ.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 01 серпня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про видачу судового наказу, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_2 подав до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за договором позики.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01 серпня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, 11 жовтня 2018 року заявник подав до суду апеляційну скаргу.

Згідно вимог статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Отже, апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та звільнення від сплати судового збору.

Заяву в частині поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтовано тим, що копію оскаржуваної ухвали апелянт отримав 29 серпня 2018 року засобами поштового зв'язку, на підтвердження зазначеного в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 9).

Також апелянтом вказано та підтверджено відповідними доказами, що з 04 вересня 2018 року по 10 жовтня 2018 року він перебував у відрядженні, у зв'язку з чим був позбавлений можливості звернутися у встановлений процесуальним законом строк до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 01 серпня 2018 року.

Ураховуючи вищезазначені обставини, суд визнає причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, що є підставою для поновлення такого строку.

Окрім того, ОСОБА_2 порушується питання про звільнення від сплати судового збору з підстав вкрай скрутного матеріального становища.

На підтвердження зазначених обставин апелянтом додано копію податкової декларації про майновий стан та доходи, згідно якої ОСОБА_2 має загальну суму доходів 2 000 грн.

За змістом частини першої статті 136 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій статті 136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Частино першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено випадки коли суд може звільнити особу від сплати судового збору, зокрема якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред'явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (пункт 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» (Shishkovv. Russia).

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов'язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

У доданих ОСОБА_2 до заяви документах відсутні будь-які відомості щодо розміру його заробітної плати або щодо перебування ним на обліку в Державній службі зайнятості, наявності в нього рухомого та нерухомого майна, відкритих на його ім'я рахунків у банківських установах тощо.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, додані апелянтом докази та, ураховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, суд доходить висновку, що доводи, наведені ОСОБА_2, не дають підстав для його задоволення та звільнення заявника від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки у їх підтвердження не надано належних доказів, а безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Оскільки додані до клопотання документи не містять інформації щодо рівня майнового стану ОСОБА_2 та не свідчать про те, що він позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у встановленому законом розмірі, або, що такий розмір судового збору не є співмірним із матеріальними можливостями заявника, заява апелянта про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задоволенню не підлягає, а тому він має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному п.п. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

В статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У п.п. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на ухвалу суду сплачується0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та становить 352,40 грн.

Отже апелянту слід сплатити 352,40 грн. на реквізити Апеляційного суду м. Києва:

Отримувач коштівУДКС у Солом'янському районі м. Києва Код отримувача (код за ЄДРПОУ)38050812 Банк отримувачаГУ ДКСУ у м. Києві Код банку отримувача (МФО)820019 Рахунок отримувача0010 Код ЕДРПОУ суду02894757 Адреса суду м. Київ, вул. Солом'янська, 2-А

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

При цьому судовий збір як складова судових витрат виконує компенсаційну, превентивну і соціальну функції.

Обов'язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов'язок, визначений нормами процесуального права.

З огляду на викладене, ОСОБА_2 необхідно надіслати на адресу суду оригінал квитанції про сплату судового збору, який буде відповідати вищевказаним нормам закону.

Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка передбачає залишення позовної заяви (апеляційної скарги) без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 в частині поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 01 серпня 2018 року.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 в частині звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 01 серпня 2018 року залишити без руху.

Надати апелянту строк до 19 листопада 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу суду оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 352,40 грн.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: В.А. Кравець