Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/80/18

Номер провадження: 6/511/9/18

12.01.2018 Роздільнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Ільяшук А.

секретаря Чернецької А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна Одеської області подання Відділу державної виконавчої служби Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

12.01.2018 року державний виконавець Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ( далі Роздільнянський міжрайонний ВДВС ГТУЮ) ОСОБА_2 звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспорта громадянина України.

Своє подання мотивував тим, що на виконанні Роздільнянського міжрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавче провадження 52417625 з виконання виконавчий лист № 511/1856/15-ц виданий 18.12.2015 року про стягнення грошової суми з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у розмірі 35177,42грн. ОСОБА_1 до Роздільнянського міжрайонного ВДВС ГТУЮ не зявляється, борг не погашає, декларацію не надано, тому на підставі ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України та ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" слід обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі території України без вилучення паспортного документу до виконання виконавчого листа щодо стягнення грошової суми на користь ОСОБА_3 у розмірі 35177,42грн.

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Державний виконавець Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

В судове засідання ОСОБА_1 не викликався.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Розглянувши матеріали подання, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи подання, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду даного питання, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення подання державного виконавця за наступних підстав.

Відповідно до п. 19 частини 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» У разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобовязань.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Судом з наданого подання встановлено, на виконанні Роздільнянського міжрайонного ВДВС ГТУЮ знаходиться виконавчий лист № 511/1856/15-ц виданий 18.12.2015 року про стягнення грошової суми з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у розмірі 35177,42грн.

Відповідно до ч.3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно з ч.5 ст.26 ЗУ Про виконавче провадження виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч.1 ст.28 ЗУ Про виконавче провадження постанова про відкриття виконавчого провадження надсилається сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до ст.6 ЗУ Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Судом встановлено, що державний виконавець Крецький Я.Т. відкрив виконавче провадження 29.09.2016 року ВП №52417625 не переконавшись в місці реєстрації боржника, про що відповідно повинна бути в наявності довідка Роздільнянського РС ГУДМС про місце реєстрації боржника.

Також у наданих суду матеріалах виконавчого провадження відсутні докази направлення боржнику ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення постанови про відкриття виконавчого провадження, однак згідно діючого законодавства постанова про відкриття виконавчого провадження направляється особі рекомендованим листом з повідомленням, на якому робиться відмітка робітника почтового звязку, хто і коли зробив відмітку на конверті про не проживання боржника за вказаною адресою суду не можливо встановити.

Також в постанові про відкриття виконавчого провадження від 29.09.2016 року ВП №52417625 не зазначено про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника і відсутнє попередження боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Крім того, Ухвалою Роздільнянського районного суду від 22 грудня 2017 року оголошено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розшук.

Згідно зі ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл.21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що державним виконавцем не надано доказів, які свідчили б про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судом, а тому відсутні законні підстави в обмеженні цього боржника конституційного права свободи пересування.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись ст.ст.3,23,258-261,441 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ

В задоволенні подання Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України (без вилучення паспортного документу) - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцять днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : Ільяшук А. В