Справа № 314/4046/18
Провадження № 2/314/1527/2018
26.10.2018 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Беспалько Т.Д.
за участю секретаря Печонкіної В.П.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вільнянськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,
Позивачі звернулись до суду з позовною заявою, в якій зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх бабуся, ОСОБА_5.
Після її смерті залишилось нерухоме майно: дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення площами 4,4130 га, з яких одна земельна ділянка належала ОСОБА_5 особисто згідно Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 22.04.2003 року, іншу земельну ділянку було успадковано від померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_6 відповідно до свідоцтва на спадщину за законом від 20.02.2016 року зареєстрованого за реєстровим номером №93 Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НОМЕР_2 від 11.02.2016 року, кадастровий номер НОМЕР_3, а також земельна ділянка площею 0,2341 га під будинком (присадибна ділянка) яка належала спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_4 від 05.01.1998 року і розташована за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою за адресою: АДРЕСА_1
Перед смертю, ОСОБА_5 13 червня 2015 року склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_3житловий будинок з усіма господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 0,2341 га під будинком (присадибна ділянка) яка належала спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_4 від 05.01.1998 року і розташована за адресою: АДРЕСА_1, а також земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,4130 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 22.04.2003 року яка розташована на території Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області.
Також перед смертю, ОСОБА_5 02 березня 2016 року склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_2 земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,4130 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.
На сьогоднішній день позивачі не мають можливості оформити належним чином спадщину, оскільки у померлої ОСОБА_5 є син, ОСОБА_4 який на теперішній час чинить перешкоди і заявляє свої права на успадковане нерухоме майно.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з наведених в позовній заяві підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином.
Суд, розглядає справу за наявності в матеріалах справи документів в порядку ст.ст.280,281 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, яка є бабусею ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивачів по справі.
Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно: на дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення площами 4,4130 га, з яких одна земельна ділянка належала ОСОБА_5 особисто згідно Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 22.04.2003 року, іншу земельну ділянку було успадковано від померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_6 відповідно до свідоцтва на спадщину за законом від 20.02.2016 року зареєстрованого за реєстровим номером №93 Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НОМЕР_2 від 11.02.2016 року, кадастровий номер НОМЕР_3, а також земельна ділянка площею 0,2341 га під будинком (присадибна ділянка) яка належала спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_4 від 05.01.1998 року і розташована за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою за адресою: АДРЕСА_1
За життя ОСОБА_5 13 червня 2015 року склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_3житловий будинок з усіма господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 0,2341 га під будинком (присадибна ділянка) яка належала спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_4 від 05.01.1998 року і розташована за адресою: АДРЕСА_1, а також земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,4130 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 22.04.2003 року яка розташована на території Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області.
Також перед смертю, ОСОБА_5 02 березня 2016 року склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_2 земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,4130 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Таким чином, суд вважає, що позивачі є субєктами набуття права власності на спірне спадкове майно з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч. 3 ст. 1223 ЦК України.
З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити їх вимоги щодо визнання за ними права власності на спадкове майно.
Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218,1223, 1225, 1233,1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд -
Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за заповітом від 13.06.2015 року на житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 0.2341 га під будинком (присадибна ділянка) яка належала спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_4 від 05.01.1998 року і розташована за адресою: АДРЕСА_1, а також земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,4130 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 22.04.2003 року яка розташована на території Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, після смерті бабусі ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
Визнати за ОСОБА_2право власності в порядку спадкування за заповітом від 02.03.2016 року на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,4130 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, після смерті бабусі ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного заочного рішення суду.
Суддя Тамара Дмитрівна Беспалько