Справа № 625/512/18
Провадження № 2-з/625/36/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2018 року с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Лосєва Д.К., за участю секретаря судового засідання Рахімової О.Б., розглянувши заяву представника позивачів ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, 3-я особа приватний нотаріус Коломацького районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 про визнання правовстановлюючого документу недійсним та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_1 звернулися до суду з вищезазначеним позовом, в якому просять суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом НМО 139874, зареєстроване у реєстрі за № 205 та зобовязати приватного нотаріуса Коломацького районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 видати чотири нових свідоцтва про право на спадщину за законом.

Також представником позивачів ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд заборонити відповідачу ОСОБА_7 та будь-яким третім особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки №22, площею 8,23 га ріллі, що розташована на території Шляхівської сільської ради Коломацького району Харківської області, кадастровий номер :000:0520.

В обґрунтування заяви про забезпечення позовів зазначає, що 25 січня 2001 року померла ОСОБА_8, яка є рідною бабцею позивачів. Після померлої ОСОБА_8 залишилося спадкове майно, на яке позивачі, як спадкоємці за законом мають право. В ході оформлення спадщини виявилося, що відповідач укрив від позивачів факт наявності спадкового нерухомого майна після померлої бабці у вигляді права на земельну ділянку, що підтверджується сертифікатом серії ХР № 0212986, яка на даний час знаходиться у приватній власності відповідача на підставі розпорядження Коломацької районної державної адміністрації Харківської області від 11 квітня 2018 року за № 74.

Також з заяви вбачається, що на даний час заявникам стало відомо, що відповідач має намір передати в оренду вказану земельну ділянку іншій особі в оренду, що може значно ускладнити чи взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

В звязку з вищевикладеним ОСОБА_1 просить суд задовольнити його заяву про забезпечення позову.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів та інших матеріалів справи, суд приходить до висновку про недоцільність вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Аналіз змісту ст. 149 ЦПК України дає підстави вважати, що вжиття заходів забезпечення позову є правом, а не обовязком суду у разі якщо існують обставини, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачів , а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача за зустрічним позовом.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачам, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди іншим заінтересованим особам, в тому числі і відповідачам.

Однією із підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову заявником не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, а саме не представлено відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чи призведе до порушення прав позивачів.

Також суд зазначає, що кадастровий номер земельної ділянки у витязі з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно записаний як :01:000:0520, що відрізняється від кадастрового номеру земельної ділянки, який зазначений у заяві про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, посилання заявника на той факт, що відповідач має намір передати в оренду вищевказану земельну ділянку та що цей факт може утруднити виконання рішення суду, як на підставу задоволення заяви про забезпечення позову є недоведеним та приймаючи до уваги той факт, що права відповідача в частині користування належній йому земельною ділянкою можуть бути істотно порушені у зв'язку із застосуванням заходів забезпечення позову про які просить представник позивачів адвокат ОСОБА_1, а тому суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 259, 260, 353-354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, 3-я особа приватний нотаріус Коломацького районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 про визнання правовстановлюючого документу недійсним та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: