Справа № 500/5365/18
Провадження № 2/500/2947/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Пащенко Т.П.,

при секретарі - Топтигіній О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суд із позовом до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою АДРЕСА_1, обґрунтовуючи вимоги тим, що після смерті ОСОБА_3 залишався заповіт на вказану квартиру, посвідчений Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 16.04.2010 року за №1-690 на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках кожному. Згідно рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.11.2015 року, справа №500/3590/15-ц, провадження №2/500/2100/15, за позивачем ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року визнане право власності на 1/2 частину кв.АДРЕСА_1. ОСОБА_2 на час відкриття спадщини була зареєстрована разом із спадкодавцем, ОСОБА_4 за вищевказаною адресою, тому спадщину прийняла, але на теперішній час належним чином не оформила. ОСОБА_1 є рідним дядьком ОСОБА_2 Сторони користуються спірною квартирою, між ними склався певний порядок користування квартирою. Позивач звернувся до КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» з заявою №632 від 13.06.2015 року про розподіл особистого рахунку, але йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю підстав для розподілу особистого рахунку. У зв'язку з зазначеним, просить виділити у користування ОСОБА_1 із квартири АДРЕСА_1 житлову кімнату №5 - площею 10,3 кв.м., залишити у користуванні ОСОБА_2 із вказаної квартири житлову кімнату №4 - площею 18,1 кв.м., приміщення 1 - коридор, площею 2,2 кв.м., 2 - санвузол - площею 2,8 кв.м., 3 - кухня, площею 6,0 кв.м. залишити у загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Позивач в судове засідання не з'явився, сповіщений про час та дату судового розгляду належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, сповіщена про час та дату судового розгляду належним чином, причини неявки суду не повідомила, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що відповідно до заповіту, складеного ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, посвідченого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 16.04.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-690, належну їй квартиру АДРЕСА_2, заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках кожному (а.с.8).

Згідно рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.11.2015 року, справа №500/3590/15-ц, провадження №2/500/2100/15, за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, визнано право власності на 1/2 частину АДРЕСА_3 (а.с.9).

Право власності на 1/2 частину вказаної квартири підтверджується також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №54381596 від 02.03.2016 року (а.с.10).

На звернення ОСОБА_1 від 13.06.2016 року №632 до КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» про розподіл особистого рахунку, підприємством повідомлено про відсутність підстав для розподілу особистого рахунку за адресою АДРЕСА_4 (а.с.11).

З копії технічного паспорта на вказану квартиру вбачається, що спірна квартира №11 складається з двох кімнат житловою площею 28,4 кв.м., у тому числі 1-а кімната - 18,1 кв.м., 2-а кімната - 10,3 кв.м., кухня - 6,0 кв.м., санвузол - 2,8 кв.м., коридор - 2,2 кв.м., комора - 2,0 кв.м., загальною площею 42,4 кв.м., житлова площа - 28,4 кв.м. (а.с. 6-7).

Між сторонами склався певний порядок користування квартирою: ОСОБА_1 користується кімнатою площею 10,3 кв.м., а ОСОБА_2 користується кімнатою площею 18,1 кв.м., так як разом з нею проживає її неповнолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що з огляду на положення ст.82 ЦПК України є обставинами, які не підлягають доказуванню.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Нормою ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 358 ч.3 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У відповідності до роз'яснень п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до вимог ст.ст.12,13,77,78,79,80,81,82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Під час розгляду справи судом не встановлено обставин про те, що визнання ОСОБА_2 позову про визначення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов ОСОБА_1 слід задовольнити та визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1: у користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату №5 площею 10,3 кв.м.; залишити у користуванні ОСОБА_2; житлову кімнату №4 площею 18,1 кв.м., приміщення 1 - коридор, площею 2,2 кв.м., 2 - санвузол - площею 2,8 кв.м., 3 - кухня, площею 6,0 кв.м. залишити у загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.12,13,76,81,83,206,223,258,259,263,265,268,272,273,354,355 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 , 319, 358 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, до ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, про визначення порядку користування квартирою - задовольнити.

Визначити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1:

-виділити у користування ОСОБА_1 із квартири АДРЕСА_1 житлову кімнату №5 площею 10,3 кв.м.;

-виділити у користування ОСОБА_2 із квартири АДРЕСА_1 житлову кімнату №4 площею 18,1 кв.м.

Приміщення 1 - коридор, площею 2,2 кв.м., 2 - санвузол - площею 2,8 кв.м., 3 - кухня, площею 6,0 кв.м. із квартири АДРЕСА_1 залишити у загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Т.П.Пащенко