Справа №485/1150/18
Провадження № 6/485/36/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді - Квєтка І.А.,

за участю державного виконавця Танковської Ю.В.,

секретар судового засідання Забаровська С.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 в м.Снігурівка цивільну справу за поданням заступника начальника Снігурівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

встановив:

Заступник начальника Снігурівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням, в якому просить постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 до виконання ним зобов'язань по виконавчому провадженню №2-3942/09 від 04 грудня 2009 року перед ОСОБА_3, оскільки боржник не виконує зобов'язання за виконавчим документом та ухиляється від його виконання.

Відповідно до ч.3 і 4 ст.441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Заслухавши думку державного виконавця, який подання підтримав, дослідивши матеріали подання та виконавчого провадження суд прийшов до наступного.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до п.19 ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобовязаний у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Судом встановлено, що на виконанні у Снігурівському районному відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 50120602 по виконанню виконавчого листа №2-3942/09, виданого Дніпровським районний судом міста Херсон 04 грудня 2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 14 467,58 грн.

10 лютого 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої за вих..№912/02-36/1 направлено боржнику для виконання, поштовий конверт повернувся за відсутності боржника за місцем мешкання.

Як слідує з з відповідей на електронні запити державного виконавця до ДФС України та ПФУ щодо боржника відсутня інформація про працевлаштування, джерела отримання доходів, банківські рахунки. На виявлене виконавцем майно боржника транспортний засіб: автомобіль марки ГАЗ 2410 с/н ВЕ 1639 ВЕ, 1987 р. накладено арешт, сам автомобіль за постановою виконавця від 05 квітня 2017 року оголошено в розшук. Іншого майна боржника не виявлено.

За адресою реєстрації, вказаною у виконавчому документі боржник не проживає, про що виконавцем складено акти 17 лютого 2016 року та 15 травня 2018 року. За повідомленням дружини боржника ОСОБА_4, що місце проживання боржника їй не відомо, майно на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу відсутнє. Неодноразові виклики виконавця із зобовязанням явки на імя боржника поверталися поштовим відділенням за відсутності адресата.

Станом на день звернення з поданням заборгованість не сплачена.

Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження факту ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання боргових зобов»язань і відомостей про обізнаність останнього щодо наявності судового рішення про стягнення з нього боргу, відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання державним виконавцем не представлено. Подання виконаця не відповідає вимогам п.2 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затв.наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, а саме не встановлено громадянство боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію і номер паспорта боржника - фізичної особи, інформацію про перетинання боржником державного кордону України, обґрунтування наявності фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов'язань. За місцем проживання, вказаним у виконавчому документів АДРЕСА_1, місце перебування боржника не перевірялося, відсутня довідка компетентного органу у підтвердження місця реєстрації боржника на час вчинення виконавчий дій.

За такого, подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України є передчасним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.441 ЦПК України, суд, -

постановив:

Відмовити в задоволенні подання заступника начальника Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя