Справа № 202/530/18
Провадження № 2/202/943/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Шишляннікова О.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 серпня 1993 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 у Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського міського управління юстиції, актовий запис №847. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Наразі шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з чим, просив шлюб розірвати.

Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилась по невідомим суду обставинам, про судове засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. В матеріалах справи міститься відзив, відповідно до якого відповідач заперечує факт припинення шлюбних стосунків між сторонами та просить надати строк для примирення.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2018 року сторонам було надано строк для примирення три місяці. За цей строк сторони не повідомляли суд про примирення.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч. 1 ст. 13 СК України частиною національного сімейного законодавства України є міжнародні договори, що регулюють сімейні відносини, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Статтями 51 Конституції України та 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року) - кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу.

Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

З матеріалів справи судом встановлено, що 28 серпня 1993 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 у Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського міського управління юстиції, актовий запис №847. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Наразі шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені. За наданий строк для примирення сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення сторони не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї.

Майновий спір між сторонами відсутній.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 81, 141, 263-265 ЦПК України і на підставі ст.ст. 24, 56, 104-105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб ОСОБА_1 (адреса реєстрації: м. Дніпро, вул. Холодильна, 75/8; серія і номер паспорту громадянина України МЕ 273652) та ОСОБА_2 (адреса реєстрації: м. Дніпро, вул. Холодильна, 75/8; серія і номер паспорту громадянина України АН 145980), зареєстрований 28 серпня 1993 року у Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського міського управління юстиції, актовий запис №847 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: м. Дніпро, вул. Холодильна, 75/8; серія і номер паспорту громадянина України АН 145980), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса реєстрації: м. Дніпро, вул. Холодильна, 75/8; серія і номер паспорту громадянина України МЕ 273652), судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Волошин Є.В.