Справа № 149/1025/18
Провадження №2/149/467/18
Номер рядка звіту 26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
23.10.2018 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Войнаревича М.Г.
при секретарі Зоріній О.Г.
за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -
В травні 2018 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.
Позов мотивував тим, що згідно договору позики від 13.05.2016 р. позивач ОСОБА_2 передав у користування ОСОБА_3, власні гроші в сумі три тисячі доларів США, які вона зобов'язалася у строк до двох років повернути. Також, згідно договору позики від 02.06.2016р. позивач ОСОБА_2 передав у користування ОСОБА_3 власні гроші в сумі одна тисяча доларів США, які вона зобов'язалася повернути до 02.10.2016 року. Також, згідно договору позики від 28.02.2016р. позивач ОСОБА_2 передав у користування ОСОБА_3 власні гроші в сумі дві тисячі п'ятсот доларів США, які вона зобов'язалася повернути до 28.07.2017 року. Також, згідно договору позики від 22.05.2017р. позивач ОСОБА_2 передав у користування ОСОБА_3 власні гроші в сумі одна тисяча доларів США, які вона зобов'язалася повернути до 22.08.2017 року. Також, згідно договору позики від 06.06.2017р. позивач ОСОБА_2 передав у користування ОСОБА_3 власні гроші в сумі дві тисячі доларів США, які вона зобов'язалася повернути до 06.10.2017 року. Також, згідно договору позики від 08.08.2017р. позивач ОСОБА_2 передав у користування ОСОБА_3 гроші в сумі десять тисяч сімсот доларів США, які вона зобов'язалася повернути по першій вимозі, але не пізніше 08.08.2018 року.
Позивач та його представник у судовому засіданні вказали, що позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити. Позивач повідомив суд, що відповідно до розписки від 08.08.2017р. передав у користування ОСОБА_3 гроші в сумі 10 700 доларів США, з яких 800 доларів не його, а його знайомого, які він передав ОСОБА_3 та за погодженням позичальника були вписані у дану розписку.Також, позивач вказав, що протягом строку передачі та повернення коштів, ОСОБА_3 дрібними сумами від 50 до 100 доларів США та у гривнях надавала (повертала) йому кошти, які в загальній сумі складають біля 1000 доларів США.
Відповідач ОСОБА_3 у судові засідання не з'являлась, заперечень щодо позову не надала, причин неявки суду не вказала та будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи не заявляла, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.
Відповідно до довідки № 736 від 23.10.2018 року, офіційний курс Долара США станом на 19.03.2018 року становить, 2635,391 грн. за 100 доларів США.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України.
Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ч.2 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до постанови Верховного Суду України від 13.12.2017 року у справі № 309/3458/14-ц, за своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладання, так і умови договору, а також засвідчуючи отрмання від кредитора певної грошової суми або речей.
Відповідно до ст. 207 ч.1 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Як вбачається з матеріалів справи, позичальником ОСОБА_3 були написані розписки про отримання нею коштів від ОСОБА_2, які вона зобов"язується повернути. Даними розписками визначені всі істотні умови договору (предмет, сторони, ціна, строк повернення), а тому вони є належним підтвердженням укладення правочину. Отже суд приходить до висновку, що сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договорів щодо їх предмету та строку виконання, а тому дані розписки відповідають вимогам ст. 1046 ЦК України.
Разом із тим, як з'ясовано у судовому засіданні, в установлений строк з моменту отримання коштів, відповідач не виконала своїх зобов'язань та ухиляється від повернення боргу, тим самим порушила вимоги ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором або законом.
Частиною 2 статті 533 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.
Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стосовно коштів відповідно до розписки від 08.08.2017 р. суд, вважає за доцільне стягнути із ОСОБА_3 на корить позивача лише кошти, які надавав позивач відповідачу в сумі 9900 доларів США., оскільки в судовому засіданні позивач повідомив суд, що передав у користування ОСОБА_3 гроші в сумі 9900 доларів США, а 800 доларів США, які вписані в даній розписці не його, а його знайомого, який також позичав ОСОБА_3 грошові кошти.
Також позивач в судовому засіданні вказав, що протягом строку з часу першої передачі коштів відповідачу (травень 2016 року) до часу останньої позички (серпнень 2017 року), ОСОБА_3 частково надавала (повертала) дрібними сумами йому кошти, які в загальній сумі не перевищують 1000 доларів США., тому суд вважає, що кошти які були вже повернуті на виконання зобов"язань, повторному поверненню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Позивачем при зверненні до суду із позовною заявою сплачено судовий збір у сумі 5323.22 грн. згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", а оскільки позовні вимоги задоволені частково в сумі 484 911 грн. 76 коп., тому понесені судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ст.ст. 254, 257, 526, 530, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 1-12, 76-81, 133-142, 258-259, 263-268, 353-354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4., ІПН НОМЕР_1, проживаючого в АДРЕСА_1) задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, проживаючої в АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_3 виданий Хмільницьким МРВ УМВС України у Вінницькій області 21.06.2002р., ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого в АДРЕСА_1, зареєстрованого в АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) кошти в сумі 18 400 доларів США, що становить 484 911 грн. 76 коп..
Стягнути із ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, проживаючої в АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_3 виданий Хмільницьким МРВ УМВС України у Вінницькій області 21.06.2002р., ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4., проживаючого в АДРЕСА_1, зареєстрованого в АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) понесені ним судові витрати у сумі 4849 грн. 11 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Суддя Войнаревич М. Г.