РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/734/18

Провадження № 2/700/446/18

08 жовтня 2018 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/734/18 провадження №2/700/446/18 за позовом ОСОБА_1 до Шубиноставської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шубиноставської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 21 січня 2014 року помер його батько ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 226927 від 23.01.2014 року. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,32 га, яка розташована в с. Шубині Стави Лисянського району Черкаської області, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,6436 га, яка розташована в с. Шубині Стави Лисянського району Черкаської області та ? частини житлового будинку, який розташований за адресою: провул. Партизанський, 6 с. Шубині Стави Лисянського району Черкаської області. За життя ОСОБА_2 заповіту не складав. Спадкоємцями майна померлого крім нього є його мати та дружина спадкодавця ОСОБА_3 та його брат ОСОБА_4, які відмовилися від прийняття своєї частки спадкового майна на його користь. Як спадкоємець за законом прийняв спадщину, оскільки постійно проживав та вів спільне господарство з ОСОБА_2, заяви про відмову від спадщини не подавав. Звернувшись до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкову масу. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду та просить визнати право власності на спадщину, яка залишилася після смерті його батька ОСОБА_2

Позивач у підготовче судове засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що 21 січня 2014 року помер батько позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 226927 від 23.01.2014 року. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,32 га, яка розташована в с. Шубині Стави Лисянського району Черкаської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 030937, виданого 21.08.2002 року, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,6436 га, яка розташована в с. Шубині Стави Лисянського району Черкаської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 714456, виданого 24.01.2006 року та ? частки житлового будинку, який розташований за адресою: провул. Партизанський, 6 с. Шубині Стави Лисянського району Черкаської області. За життя ОСОБА_2 заповіту не залишив. Спадкоємцями майна померлого крім позивача є дружина спадкодавця ОСОБА_3 та син ОСОБА_4, які відмовилися від прийняття своєї частки спадкового майна на користь позивача, про що свідчать їх заяви (а.с.15,16). Як спадкоємець за законом позивач прийняв спадщину, оскільки постійно проживав та вів спільне господарство з ОСОБА_2, що підтверджується довідками Шубиноставської сільської ради Лисянського району Черкаської області № 760 від 13.12.2016 року та № 766 від 15.12.2016 року. Однак позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкову масу, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 284/02-31 від 02.03.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1218, ч.1 ст.1225 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги визнання позову відповідачем, відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, необхідно визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька ОСОБА_2, який помер 21 січня 2014 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1261,1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 200,206, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Шубиноставської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,32 га, яка розташована в с. Шубині Стави Лисянського району Черкаської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 030937, виданого 21.08.2002 року на імя ОСОБА_2, який помер 21 січня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,6436 га, яка розташована в с. Шубині Стави Лисянського району Черкаської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 714456, виданого 24.01.2006 року на імя ОСОБА_2, який помер 21 січня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом право власності на ? частки житлового будинку, який розташований за адресою: провул. Партизанський, 6 с. Шубині Стави Лисянського району Черкаської області, що належав ОСОБА_2, який помер 21 січня 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - Н.В. Бесараб