Справа № 359/9620/17
№ 2/359/899/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 серпня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О., Долі М.А.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 районної державної адміністрації Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

04.12.2017 позивач ОСОБА_3 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, в якій просив суд визнати право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,0732 га, кадастровий номер :03:007:0158, розташованої на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області, в порядку спадкування за законом, після смерть ОСОБА_6, котрий помер 16 травня 2015 року (а.с.2-4).

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 16 травня 2015 року помер ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,0732 га, кадастровий номер :03:007:0158, розташованої на території Рогозівської сільської ради, Бориспільського району Київської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №375378. Позивач зазначає, що право на спадщину мав рідний брат померлого спадкодавця, ОСОБА_5, який 15 листопада 2015 року у встановлений законом шестимісячний строк написав нотаріально посвідчену заяву про відмову від прийняття спадщини. 14 листопада 2015 року ОСОБА_4 районною державною нотаріальною конторою зареєстрована спадкова справа. Також зазначено, що позивачу рекомендовано звернутися до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем та про визнання права власності на вказану земельну ділянку. Відповідно до рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2010 року за своє життя за спадкодавцем було визнано право власності на спадкове майно після смерті матері, ОСОБА_7, у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 4,2 умовних кадастрових га, що перебувала у колективній власності Агрофірми «Рогозів» та знаходиться на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області. Також зазначено, що ОСОБА_7 за життя подала документи для виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку, та відповідно до розпорядження ОСОБА_4 районної державної адміністрації від 18 лютого 2005 року №111 був виготовлений державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №375378 на імя ОСОБА_7. Проте державний акт був виготовлений після смерті ОСОБА_7 та його копія була отримана після смерті спадкодавця ОСОБА_6 Позивач стверджує, що спадкодавець ОСОБА_6 за життя отримав право власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_7 проте не здійснив державну реєстрацію власності.

Ухвалою суду від 19.02.2018 (а.с.40) було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 та витребувано з ОСОБА_4 районної державної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_6.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_4 районної державної адміністрації ОСОБА_2В проти задоволення позову не заперечував.

Третя особа ОСОБА_5 повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду належним чином, причини неявки суде не повідомив, пояснень по суті позову не подав.

Дослідивши подані заяви, матеріали даної цивільної справи, копії спадкових справ №416/2015 після померлого ОСОБА_6, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, за наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 16 травня 2015 року у віці 49 років помер ОСОБА_6, про що 20 травня 2015 року у виконавчому комітеті Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області зроблено актовий запис за № 28, що підтверджується копією актового запису та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.50,51-52,53).

Згідно з довідкою Рогозівської сільської ради Бориспільського району київської області №937 від 16 листопада 2015 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті 16.05.2015 був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та на день смерті за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с.53 на звороті).

ОСОБА_3, позивач у справі, 14.11.2015 року звернувся до ОСОБА_4 районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого двоюрідного дідька ОСОБА_6.

Третя особа у справі ОСОБА_5 склав та нотаріально посвідчив заяву від 15.11.2015 року, реєстровий №2238 (а.с.47 на звороті), згідно з якою відмовився від прийняття спадщини після свого брата ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Дана заява надійшла до ОСОБА_4 районної державної нотаріальної контори 17.11.2015 року.

Інші особи, які в установленому законом порядку прийняли спадщину, відсутні.

З наданих суд, та наявних в матеріалах спадкової справи документів встановлено, що батько позивача ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер 01.07.2015 року у віці 63 роки, є рідним сином ОСОБА_8 (дошлюбне прізвище -ОСОБА_9) ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьки якої (ОСОБА_9 та ОСОБА_11) мали ще одну дочку ОСОБА_11(після реєстрації шлюбу 15.11.1960 року зі ОСОБА_12, - Штефан) ОСОБА_13, 1939року народження.

Наведене підтверджується долученими до матеріалів справи відповідними свідоцтвами про народження та про одруження, а також копіями актових записів та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Крім того, згідно з рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2010 року, вбачається, що ОСОБА_6 є рідним сином та спадкоємцем ОСОБА_7, яка померла 22.09.2004 року (а.с.12).

Вказаним рішенням, яке набрало законної сили, встановлено факт проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на час відкриття спадщини та визнано за ОСОБА_6 право власності на спадкове майно після померлої ОСОБА_7 у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району .

Водночас, встановлено, підтверджується документально та відповідачем не оспорюється, на підставі розпорядження ОСОБА_4 районної державної адміністрації Київської області від 18.02.2005 року №111, після смерті ОСОБА_7 було виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 375378 (а.с.11), на земельну ділянку з кадастровим номером :03:007:0158 площею 3,0732 га, що знаходиться на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п.17 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Водночас, з відповіді ГУ Держгеокадастру у Київській області від 03.05.2018 (а.с.84) вбачається, що відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :03:007:0158 площею 3,0732 га в Національній кадастровій системі ДЗК відсутні.

За змістом ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Встановлено, що позивач я спадкоємцем померлого ОСОБА_6 та в установленому законом порядку прийняв спадщину, в тому числі і зазначену в позовній заяві земельну ділянку.

Однак, позивач оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину не земельні ділянку, як правонаступник майнових прав, не може, з тих підстав, що померлий спадкодавець ОСОБА_6 за життя хоч і прийняв спадщину, але не отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно.

Судом встановлено, що спадкодавцем ОСОБА_6 як ї його матірю ОСОБА_7, спадкоємцем якої він був, за їх життя було розпочато оформлення права власності на земельну ділянку, яка входить до спадкового майна, проте, внаслідок смерті обох з них, а також внаслідок того, що сертифікат на земельні частку пай, що належав ОСОБА_7 було реалізовано шляхом виділення земельної ділянки в натурі та виготовлення Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.11), єдиним можливим та ефективним способом захисту прав позивача як спадкоємця усіх прав та обовязків ОСОБА_6, який прийняв спадщину, є визнання за ним в порядку спадкування права власності на вищевказану земельну ділянку, сформовану внаслідок її приватизації в процесі розпаювання земель.

При цьому суд переконався і з досліджених у судовому засіданні документів встановлено, що спору щодо спадкового майна не існує.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Вимоги щодо відшкодування понесених ним судових витрат, зокрема по сплаті судового збору, позивачем не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,12,13,81,82,89,141,223,258,259,263-265,266,273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичних осіб - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,0732 га, кадастровий номер :03:0158, розташовану на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району київської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер 16 травня 2015 року.

Повний текст рішення виготовлено 31.08.2018.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів,який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В.Муранова-Лесів