Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/605/18
Провадження № 2/499/363/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"17" вересня 2018 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В. за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Іванівського району Одеської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою за адресою АДРЕСА_1, посилаючись на наступне.

У лютому 1985 року його сім'єю у складі трьох осіб була отримана 2-х кімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2. В документі на квартиру записані ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_1 (чоловік) та ОСОБА_3 (син). З 10.10.2017 року відповідач по справі почала чинити йому перешкоди у користуванні їхньою квартирою, відібрала ключ та зачиняється з сином в квартирі. Позивач зареєстрований за іншою адресою, однак в розумінні ст.65 ЖК України наявність реєстрації не підміняє собою поняття права на житлову площу, оскільки він проживав у вищевказаній квартирі з лютого 1985 року постійно, по 10.10.2017 року. Також посилався на ту обставину, що він офіційно здійснював догляд за сином-інвалідом, оскільки його дружина офіційно працевлаштована, та поки вона перебуває на роботі, з сином може трапитись будь-що.

У судове засідання позивач не з'явився, проте раніше надавав заяву про слухання справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, у відповідності до ч.8 ст.128 ЦПК України є такою, що про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву не надіслала, інших заяв та клопотань не надала, про причини неявки не повідомила, тому суд визнає її неявку з неповажних причин, та вважає за можливе розглянути справу у її відсутність за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що відсутні законні підстави для задоволення позову, тому у задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Так, судом було встановлено, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, частка власності 1/2, свідоцтво про право власності було видане 05.12.2005 року виконавчим комітетом Іванівської селищної ради Одеської області, згідно з розпорядженням за №6 від 23.06.2004 року, що підтверджується витягом з Державного реєстр речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до довідки з погосподарської книги за особовим рахунком №б/н, адреса: АДРЕСА_4, головою домогосподарства являється відповідач - ОСОБА_2, також в квартирі проживає син відповідача та позивача - ОСОБА_3, та проживав позивач - ОСОБА_1, 04.10.2002 року вибув до вул. Степова 90 смт. Іванівка та зареєстрований за вказаною адресою з 21.11.2003 року, що підтверджується виписками з погосподарської книги.

Також у судовому засідання було досліджено заяву позивача на ім'я голови Іванівської райдержадміністрації, в якій позивач звертається до голови районної державної адміністрації з проханням зобов'язати ОСОБА_2 перестати чинити йому опір при входженні до квартири, та рекомендувати Іванівській селищній раді переглянути своє рішення про приватизацію квартири, та зобов'язати працівників поліції повернути йому відібрані ключі від квартири, на яку позивач отримав відповідь, що позиву необхідно звернутися з даним питанням до суду, оскільки на момент приватизації квартири АДРЕСА_1 в ній було зареєстровано двоє осіб - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а ОСОБА_1 з 21.11.2003 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_1.

Так, відповідно до заяви позивача до Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП України в Одеській області та Начальника управління соціального захисту населення Іванівського РДА, він посилався на ті ж підстави, що наведенні в позовній заяві та просив прийняти міри щодо відповідача, оскільки остання перешкоджає йому у спілкуванні з сином-інвалідом та не впускає в квартиру.

Відповідно до відповіді з Іванівського ВП, в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного або кримінального правопорушення.

Відповідно до копії рішення Іванівського районного суду Одеської області від 21.01.2016 року, встановлено, що позивач здійснював догляд за своїм сином ОСОБА_3 інвалідом з дитинства, інвалідом-пенсіонером другої групи, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду з 01.06.2004 року до 26 лютого 2012 року.

Відповідно до довідки, виданої управління соціального захисту населення Іванівської райдержадміністрації, позивач - ОСОБА_1 знаходився на обліку в управлінні та отримував компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги. Компенсацію отримував з 31.01.2008 року по 14.11.2017 року на ОСОБА_3, 1985 року народження, інваліда 2 групи.

Таким, чином судом було встановлено, що квартира АДРЕСА_3 з 05.12.2003 року знаходиться у власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, позивач є рідним батьком ОСОБА_3, який проживає у вищевказаній квартирі та здійснював за ним догляд до 14.11.2017 року. Позивач зареєстрований з 21.11.2003 року за адресою АДРЕСА_1

Застосовуючи норми матеріального права, суд виходив з такого.

Відповідно до ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Стаття 47 КК України проголошує, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Згідно статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Таким чином, позивачу необхідно довести факт постійного проживання за адресою АДРЕСА_1, оскільки судом встановлено, що власником 1/2 частини даної квартири є його син, ОСОБА_3

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт проживання ОСОБА_1 в вищевказаній квартирі, оскільки відповідно до виписки з по господарської книги, яка була надано селищною радою, позивач вибув з вищевказаної квартири 04.10.2002 року.

Доводи позивача про те, що він був знятий з реєстрації, однак проживав у вищевказані квартирі на момент її приватизації та до 2017 року жодними належними та допустимими доказами не підтверджено. Таким чином, позивачу необхідно встановити факт проживання у АДРЕСА_1, що здійснюється у судовому порядку. Та у разі встановлення такого факту, вирішити питання про законність приватизації вищевказаної квартири на 2-х осіб, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, без включення його до числа співвласників житлового приміщення.

Зважаючи на вищенаведене, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що спірна квартира, окрім відповідача належить ОСОБА_3, однак позивачем останнього не було залучено до справи в якості відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.13, 76, 81, 89, 247, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований - АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована - АДРЕСА_5) про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяІ. В. Погорєлов