ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року

м.Суми

Справа №592/11214/17

Номер провадження 22-ц/788/908/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач - фізична особа - підприємець ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 березня 2018 року в складі судді Корольової Г.Ю., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 05 квітня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

06 жовтня 2017 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів, який 16 січня 2018 року уточнив та просив суд стягнути з відповідача основний борг у сумі 9800 грн., неустойку у розмірі 6000 грн., 3% річних у сумі 263 грн. 39 коп. та інфляційні витрати за період користування грошима у сумі 1109 грн. 24 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 лютого 2017 року між ним як фізичною особою-підприємцем та ОСОБА_2 укладено договір про надання інформаційних послуг щодо придбання об'єкта нерухомості за № 22/02-17, за умовами якого замовник несе відповідальність за оплату послуг виконавця незалежно від того, чи інформація про повідомлені об'єкти отримана ним особисто чи уповноваженою особою та несе відповідальність за оплату послуг виконавця незалежно від того, чи інформація використана при укладенні договору щодо повідомлених об'єктів, в інтересах особисто замовника чи інтересах уповноважених осіб вказаних замовником у цьому договорі. Позивач за первісним позовом вказує, що при укладенні договору завдатку замовник вносить половину плати за агентські послуги за цим договором на розрахунковий рахунок виконавця. Остаточна оплата (друга половина плати за агентські послуги за даним договором) сплачується на момент розрахунків лише у випадку укладання договору переходу права власності щодо нерухомості з використання наданої інформації. В договорі вказано, що відповідачу були надані послуги, а саме: надано інформацію щодо двохкімнатної квартири на 4 поверсі в м. АДРЕСА_2 за ціною 811260 грн. і 22 лютого 2017 року між відповідачем та ОСОБА_3 укладено договір завдатку, але при цьому не сплативши позивачу винагороди за надані послуги, зазначені у договорі.

07 грудня 2017 року відповідач ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву до ФОП ОСОБА_1 про захист прав споживачів, розірвання договору про надання інформаційних послуг та відшкодування майнових збитків, в якій просила суд розірвати договір по надання інформаційних послуг від 22 лютого 2017 року, укладений між нею, ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 на підставі ч. 4 ст. 10 та ч. 7 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», стягнути з ОСОБА_1 на її користь збитки в розмірі 9800 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 лютого 2017 року ОСОБА_2 знайшла на Інтернет - сайті «Ріелтор.юа» інформацію про продаж квартир у будинку за № 16 (корпус 2) по вул. Прокоф'єва у м. Суми, який повинен бути введений в експлуатацію в другому кварталі 2017 року, а щодо інформації з приводу нерухомого майна, то потрібно звертатися до ОСОБА_1 22 лютого 2017 року зустрілися з ОСОБА_1 і домовилися, що він допоможе з купівлею майнових прав на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1. Цього ж дня, 22 лютого 2017 року був укладений договір про надання інформаційних послуг, відповідно до яких останній зобов'язувався надати інформацію про ціну квартири, про її власника та допомогти з укладенням договору щодо купівлі майнових прав на вказаний об'єкт нерухомого майна. Зокрема, оплату за послуги узгодили в два етапи: при укладенні договору завдатку повинна сплатити 9800 грн., а інша частина оплати - при переході до неї права власності на нерухоме майно (п. 8.1 договору). Також позивач за зустрічним позовом вказує, що і 22 лютого 2017 року між нею та ОСОБА_3 укладено договір завдатку, який зобов'язувався до 18 квітня 2017 року передати майнові права на двокімнатну квартиру за АДРЕСА_1 і вона, у рахунок належних з неї платежів на підтвердження наміру укладення договору купівлі-продажу, передала йому - ОСОБА_3 через ОСОБА_1 попередню оплату в рахунок суми за договором у розмірі 54 084 грн. І на виконання умов договору про надання інформаційних послуг 24 лютого 2017 року передала ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 9800 грн., але у визначений договором строк, 18 квітня 2017 року, договір купівлі-продажу (переуступки) майнових прав укладений не був, оскільки у ОСОБА_3, як виявилось, відсутні усі документи, які необхідні для укладення вищевказаного договору. Зокрема, у договорі завдатку був вказаний неіснуючий документ на підтвердження прав ОСОБА_3 на квартиру, а саме: попередній договір з ТОВ «Виробниче-комерційне підприємство «Нотекс», а лише є власником боргового цінного паперу (заставної), що засвідчує його право на отримання від «Нотекс» виконання за основним грошовим зобов'язанням, а в разі невиконання основного зобов'язання до 20 грудня 2017 року - право звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру за № АДРЕСА_1 у м. Суми. Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що крім укладення договору з ОСОБА_3 купівлі - продажу цінного паперу, необхідно було укладати договір з ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «Нотекс» про інвестування в будівництво житла, але ФОП ОСОБА_1 не надав своєчасно необхідну та достовірну інформацію про правовстановлюючі документи продавця та про порядок укладення таких договорів, внаслідок чого, знаючи усю інформацію, не укладала б як з ФОП ОСОБА_1, так і з ОСОБА_3 вищезазначених договорів, оскільки на момент укладення договору про надання інформаційних послуг та договору завдатку, ОСОБА_3 не був власником майнових прав на вищевказаний об'єкт нерухомості та не міг ним розпоряджатися, а тому надана виконавцем-відповідачем за зустрічним позовом інформація про об'єкт нерухомості та про її власника є неповною та недостовірною, а результат послуг не відповідає вимогам, що ставилися до відповідача за зустрічним позовом.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 березня 2018 року в позові ФОП ОСОБА_1 відмовлено за необґрунтованістю.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано договір про надання інформаційних послуг від 22 лютого 2017 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 збитки у розмірі 9800 грн.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн. на користь держави.

Додатковим рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 червня 2018 року доповнено рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 березня 2018 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів і за зустрічним позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору надання інформаційних послуг та відшкодування майнових збитків.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн. на користь держави.

Вказане рішення суду в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 позивач за первісним позовом оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позовних вимог, а в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

При цьому зазначає, що ОСОБА_2 не було надано доказів відносно сплати ФОП ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 9800 грн.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1, в якому просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_4, пояснення ОСОБА_2, її представника ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, вимог та підстав позовів, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 22 лютого 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір про надання інформаційних послуг № 22/02-17, згідно якого виконавець ОСОБА_1 зобов'язується надати інформацію про об'єкти нерухомості.

Згідно п. 1.1. договору виконавець зобов'язується надати замовнику інформаційні послуги, а замовник зобов'язується прийняти їх і оплатити виконавцеві зазначені послуги за узгодженою в договорі ціною.

Згідно п. 4.2 вказаного договору факт використання замовником інформації, наданої виконавцем, підтверджується укладенням договору переходу права власності щодо повідомленого об'єкта нерухомості між замовником та одним із власників повідомлених об'єктів.

Пунктом 8.1 цього договору зазначено, що за надання інформації з бази даних створеної та підтримуваної виконавцем про об'єкти, які пропонуються на продаж та відповідають загальним вимогам замовника та контактні реквізити власників цих (повідомлених) об'єктів сплачується шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок Агенції в розмірі не менше, ніж 1 кімнатна квартира - 16800 грн., 2-х кімнатна квартира - 19600 грн., 3-х кімнатна квартира - 21500 грн. Приватний будинок. Земельна ділянка - 16800 грн. При вартості об'єкта більше 970000 грн. - 2% від ринкової ціни. Ця сума сплачується у гривневому еквіваленті по курсу НБУ. При укладенні договору завдатку замовник вносить половину плати за агентські послуги за цим договором на розрахунковий рахунок виконавця. Остаточна оплата (друга половина плати за агентські послуги за даним договором) сплачується на момент розрахунків лише у випадку укладення договору переходу права власності щодо нерухомості з використання надання інформації. Оплата проводиться під час укладення такого договору з контрагентом, в приміщенні нотаріальної контори будівельної, інвестиційної компанії на розрахунковий рахунок виконавця (а.с. 4-6).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні первісного позову та задовольняючи у повному обсязі позовні вимоги за зустрічним позовом, суд першої інстанції виходив з доведеності факту укладення договору завдатку, при наявності якого ОСОБА_2 повинна оплатити половину плати за агентські послуги, що і було нею виконано відповідно до акту прийому-передачі, підписаного як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2, а в послідуючому відмовою ОСОБА_2 від укладення договору переуступки майнових прав об'єкта нерухомості з продавцем квартири, внаслідок неналежного виконання позивачем за первісним позовом і відповідачем за зустрічним позовом при наданні інформаційних послуг за договором № 22/02-17 Пок.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Стаття 902 ЦК України передбачає, що виконавець повинен надати послугу особисто, а у випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом також встановлено, що 22 лютого 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір завдатку, згідно якого покупець - ОСОБА_2 передає продавцю - ОСОБА_3 завдаток в національній валюті в розмірі 54084 грн. в рахунок належних платежів, як доказ наміру укладення договору купівлі-продажу (переуступки) майнових прав на об'єкт нерухомості: 2-х кімнатної квартири, розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належить продавцю на підставі попереднього договору з ТОВ «Нотехс» та в забезпечення його виконання. Покупець зобов'язувалася сплатити продавцю суму грошей у розмірі 811260 грн. у строк до 17:00 год. 18 квітня 2017 року та підписати договір купівлі-продажу майнових прав на об'єкт нерухомості (а.с. 8).

Згідно п. 1 договору завдатку від 22 лютого 2017 року ОСОБА_2 передала ОСОБА_3, а ОСОБА_3 прийняв від ОСОБА_2 завдаток в національній валюті України в розмірі 54084 грн. в рахунок належних платежів, як доказ наміру укладання договору купівлі-продажу майнових прав на об'єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, що ОСОБА_3 засвідчив підписом в договорі.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком місцевого суду, що підписання договору ОСОБА_3 доводить факт передачі коштів в сумі 54084,00 грн. ОСОБА_2 ОСОБА_3, що свідчить про виконання ОСОБА_2 п. 8.1. договору про надання інформаційних послуг.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07 листопада 2017 року, яке ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області залишено у силі встановлена обставина, що договір не було укладено у зв'язку з ненаданням продавцем ОСОБА_3 ряду документів, необхідних для укладення договору купівлі-продажу, а саме: письмової згоди забудовника, як це передбачено п. 4.3.2. договору № 7 про інвестування у будівництво житла, укладеного між ОСОБА_3 та «Нотекс»; письмової нотаріально посвідченої згоди дружини продавця на укладення договору купівлі-продажу. Разом з цим в договорі завдатку вказаний неіснуючий документ на підтвердження прав ОСОБА_3 на квартиру, а саме, попередній договір з ТОВ «Нотехс». Вищезазначені обставини свідчать про відсутність вини покупця в непідписанні договору переуступки майнових прав об'єкта нерухомості.

На виконання пункту 8.1 договору про надання інформаційних послуг № 22/02-17 Пок. від 22 лютого 2017 р., яким передбачено при укладанні договору завдатку замовник вносить половину плати за агентські послуги за цим договором. Був складений акт прийому-передачі наданих послуг № 1 від 22 лютого 2017 року, за умовами якого виконавець і замовник не мають взаємних претензій по строкам виконання, розміру оплати і якості послуг і відповідно до договору про надання інформаційних послуг № 22/02-17 Пок. послуги надані на суму 9800 грн., про що мається підпис ОСОБА_1 (а.с. 27).

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не було надано доказів відносно сплати ФОП ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 9800 грн., не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції встановлено, що підписавши 28 лютого 2018 року акт прийому-передачі наданих послуг за № 1, ФОП ОСОБА_1 засвідчив відсутність майнових претензій до ОСОБА_2 та підтвердив факт розрахунку з ним за договором про надання інформаційних послуг (а.с. 27).

Отже, за встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неналежне виконання ФОП ОСОБА_1 договору про інформаційні послуги шляхом надання недостовірної та неповної інформації, розірвав договір про надання інформаційних послуг від 22 лютого 2017 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та стягнув з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 збитки у розмірі 9800 грн. і відповідно до цього обґрунтовано відмовив в задоволенні позову фізичної особи - підриємця ОСОБА_1

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Враховуючи те, що справа є незначної складності, вона є малозначною (п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України) і тому відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 390 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді : О.І. Собина

С.С. Ткачук