справа № 208/4169/18
№ провадження 2/208/2061/18
РІШЕННЯ

Іменем України

16 жовтня 2018 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді Ізотова В.М., за участю секретаря судового засідання Пентраковської М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Прокоф`єва ОСОБА_6, про визначення часток та визнання права власності на частку в спільному майні подружжя

встановив:

У липні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом про визначення часток та визнання права власності на частку в спільному майні подружжя.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 16.01.1982 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7. Перебуваючи в шлюбі, ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_8, було придбано двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 був розірваний за рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.08.2017 p., яке набрало чинності 12.08.2017 p. 15 березня 2018 р. ОСОБА_7 помер, після його смерті відкрилася спадщина. Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 була відкрита спадкова справа № 3/2018 та зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 62339851.Спадкоємцями першої черги за законом є сини ОСОБА_7 ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також ОСОБА_3, з якою померлий був одружений на день смерті. Спадкоємцем за заповітом щодо квартири № 20, розташованої в будинку № 23 по вул..Костромській в м.Дніпродзержинську, посвідченим 15.12.2012 р. приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_8 є ОСОБА_3.

Позивач звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 з заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири № 20, розташованої за адресою: м.Кам'янське, вул.Костромська. 23. однак постановою за вихідним № 58/02-14 від 15.05.2018 р. Позивачу було відмовлено у видачі вищевказаного свідоцтва на підставі того, що шлюб між Позивачем і Померлим був раніше розірваний, а видача колишній дружині, колишньому чоловіку свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя не передбачена чинним законодавством України і не підпадає під дію ст.71 Закону України «Про нотаріат».

Позивач вважає, що квартира №20, розташована за адресою: м.Кам'янське, вул.Костромська. 23 є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки на момент підписання договору купівлі-продажу ОСОБА_7 05.12.2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_7 знаходились в зареєстрованому шлюбі.

Тому просить суд визначити, що частка померлого ОСОБА_7 в праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру становила ?. Визначити за ОСОБА_1 ? частку в праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру та визнати право власності на неї.

Представник позивачки у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність та відсутність позивачки, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка звернулась до суду з письмовою заявою, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Треті особи в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка з 16.01.1982 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії IІ-КИ № 454845 (а.с. 11).

В період шлюбу, а саме 05.12.2009 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 було укладено договір купвлі-продажу квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_8, реєстровий № 1073, згідно якого ОСОБА_7 придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 36,1 кв.м., житловою площею 23,5 кв.м., яка складається з двох жилих кімнат, розташованої на пятому поверсі житлового будинку (а.с. 19).

Спірну квартиру було зареєстровано 25.01.2010 року в ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_7, про що в книзі 129 був зроблений запис № 21593, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 21).

01.08.2017p. за рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7С було розірвано. Рішення набрало чинності 12.08.2017 p. (а.с.12)

15 березня 2018 р. ОСОБА_7 помер, про що 19.03.2018 р. в Книзі актів про смерть зроблено відповідний запис № 337, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 19.03.2018 р. Заводським районним у м.Кам'янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Дніпропетровській області (а.с.13), після його смерті відкрилася спадщина.

Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 була відкрита спадкова справа № 3/2018 та зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 62339851.

Спадкоємцями першої черги за законом є сини померлого ОСОБА_7 ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також ОСОБА_3, з якою померлий був одружений на день смерті. Спадкоємцем за заповітом щодо квартири № 20, розташованої в будинку № 23 по вул..Костромській в м.Дніпродзержинську, посвідченим 15.12.2012 р. приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_8 є ОСОБА_3 (а.с.17).

Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 з заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири № 20, розташованої за адресою: м.Кам'янське, вул.Костромська. 23. Однак постановою за вихідним № 58/02-14 від 15.05.2018 р. позивачці було відмовлено у видачі вищевказаного свідоцтва на підставі того, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 був раніше розірваний, а видача колишній дружині, колишньому чоловіку свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя не передбачена чинним законодавством України і не підпадає під дію ст.71 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до ст.ст.60,61 СК України, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Подружжя має рівні права на майно. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Відповідно до частини 1 статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток.

Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного КодексуУкраїни, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 372Цивільного кодексуУкраїни визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Приймаючи до уваги позицію відповідача, який визнав позов в повному обсязі,керуючись положеннями ст.ст.63,65 СК України, з урахуванням того, що в матеріалах справи є докази правомірного набуття відповідачем права на вищевказане нерухоме майно, яке набуте перебуваючи з позивачкою в шлюбі, що знайшло своє підтвердження, а тому, таке визнання може бути прийнято судом.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України на користь позивача з відповідачки підлягають стягненню судові витрати по справі понесені за сплату судового збору при подачі позову до суду в розмірі 704,80 гривень, відповідно до квитанції про сплату судового збору від 02.07.2018 року.

На підставі наведенного, керуючись ст. ст.60, 61, 63,68, 69, 70 СК України, ст. ст.368,372 ЦК України, Пленумом Верховного Суду України в Постанові №11від 21грудня 2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» та ст.ст. 4, 6-8, 12, 141, 258-261 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_3), представник позивача ОСОБА_2 (мешкає за адресою: м.Кам`янське вул.Харківська 21-31) до ОСОБА_3 (мешкає за адресою: м.Кам`янське вул..Костромська 23-20), треті особи: ОСОБА_4 (мешкає за адресою: АДРЕСА_3), ОСОБА_5(мешкає за адресою: м.Новомосковськ вул.Радянська, 131), приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Прокоф`єва ОСОБА_6 (м.Дніпро, вул..Гагаріна 24-23), про визначення часток та визнання права власності на частку в спільному майні подружжя, - задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_7, померлого 15 березня 2018 р.. в праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру № 20, розташовану в будинку № 23 по вул.Костромській в м.Кам'янське Дніпропетровської області, становила 1/2.

Визначити за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. РНОКПП: НОМЕР_1, що мешкає за адресою: 49000, м.Дніпро, вул.Шодуарівська (до перейменування - провулок ОСОБА_11). буд.7, кв.44, 1/2 частку квартири № 20, розташованої в будинку № 23 по вул.Костромській в м.Кам'янське Дніпропетровської області, в праві спільної сумісної власності подружжя і визнати право власності на неї.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір при поданні позовної заяви до суду у розмірі 704,8 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ізотов В. М.