Єдиний унікальний номер 341/1730/17
Номер провадження 2/341/98/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Юсип І.М.

секретаря Король І.Л.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Галичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Служба в справах дітей Галицької РДА про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітнім сином, -

в с т а н о в и в:

17.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача, третя особа: Служба в справах дітей Галицької РДА і просить зобовязати відповідача не чинити йому перешкоди в спілкуванні з сином ОСОБА_5, 20.06.2012р.н., та встановити спосіб його участі у вихованні малолітнього сина, а саме:- побачення першу та третю суботу місяця з 10.00 год. до наступного дня до 14.00 год. та другу і четверту неділю місяця з 10.00 год. до 17.00 год.; спільний відпочинок в період з 01.07. по 31.07; необмежене спілкування з дитиною; в день народження дитини з 12.00 год. до 16.00 год.; в період Різдвяних та Великодніх свят один день з 10.00 год. по 16.00 год., - зобовязати відповідача за два дні до зустрічі із сином повідомити його про місце знаходження дитини.

Позовні вимоги мотивує тим,що у шлюбі з ОСОБА_6 20 червня 2012 року народився син ОСОБА_5. 31 липня 2013 року рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області шлюб розірвано, дитину залишено проживати із матір'ю. Згідно рішення суду від 12.11. 2012 р. з нього стягнуто на користь ОСОБА_6 на утримання сина аліменти в розмірі ? частини його доходу.

Відповідач переїхала з сином проживати у м. Івано-Франківськ. Він звернувся до органу опіки та піклування Галицької РДА та на підставі рішення «Про визначення участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_7 Р.» було встановлено, що позивач працює позмінно, тому визначити чіткі дні спілкування неможливо. Надати право батькові брати участь у вихованні сина за попередньою домовленістю з матірю. Проте відповідач, нехтуючи даним рішенням комісії з прав дитини, чинить перешкоди, не дає можливості бачитися з сином. Як батько він бажає бачитися із дитиною, мати можливість вільно, без участі будь-яких інших осіб спілкуватися з ним, вирішувати абсолютно любі питання, повязані з його розвитком як фізичним так і духовним, підвищувати його свідомість щодо оточуючого світу, забезпечувати його усім необхідним. Створення перешкод відповідачем його спілкуванню із сином порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини. Тому просить позов задовольнити та зобовязати ОСОБА_3 не чинити йому перешкоди в спілкуванні з сином ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на відзив на позовну заяву (а.с.37-42), Відповідач зазначила, що з моменту народження дитини і до жовтня 2016 року батько відвідував сина з періодичністю раз на два місяці. Жодних перешкод у спілкуванні його з дитиною вона не чинила. Зустрічі відбувалися за місцем її проживання у с. Дубівці, у її присутності або в присутності бабусі ОСОБА_8 Позивач за рішенням сплачує аліменти на утримання дитини однак не цікавиться які додаткові витрати вона несе на сина, повязані з його розвитком, станом здоровя. Дійсно з жовтня 2016 року вона разом із сином проживають в Івано-Франківську. 26.05.2017 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 Її син любить вітчима та називає його татом. Чоловік її також любить сина,піклується про нього як про рідного. Позивач з жовтня 2016 року відвідував сина дитину один раз влітку 2017 року, не дивлячись на те, що син перебував на стаціонарному лікуванні в жовтні 2016 року про що позивачу було відомо однак жодного разу його не відвідав та не поцікавився його станом здоров'я.

Про свого рідного батька син говорить неохоче. Під час відвідин із батьком веде себе напружено, залишатися наодинці з ним не бажає, тільки в її присутності та присутності бабусі. Вона намагалася пояснити сину про спілкування з батьком однак примусово заставити його не може. На даний час син ОСОБА_5 відвідує дошкільний навчальний заклад № 35 «Вишиванка», де жодного разу батько сина не відвідував.

З моменту прийняття рішення комісії з питань захисту прав дитини Галицької РДА від 13.06.2017 року про надання права ОСОБА_1 брати участь у вихованні сина за попередньою домовленістю з матірю, сам позивач ігнорує його виконання а намагається доказувати що йому в цьому чинять перешкоди.

Просить врахувати, що дитина на даний час є малолітньою (6 років), не має емоційного контакту з рідним батьком та вважає, що встановлення способу участі вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_7 побачення у 1 та 3 суботу місяця з 10.00 до наступного дня до 14.00 (неділі) та у 2 і 4 неділю місяця з 10.00до 17.00 год., спільний відпочинок в період з 1 по 31 липня передчасним, не відповідають інтересам малолітньої дитини. Син в розмові з нею виявив бажання зустрічатися з батьком однак до нього їхати не бажає так як там нікого незнає. Просить суд врахувати думку дитини. Таку позицію сина підтримує і вона так як дитина ніколи не ночувала в іншому місці окрім як з нею і таке рішення буде негативно впливати на дитину. Допускає що дитина стане дорослішою і не боятиметься їхати до батька на декілька днів. Зустрічі батька з сином на даний час слід проводити в її присутності або за місцем проживання дитини та за її бажанням. Крім того, як вона так і позивач працюють позмінно, і тому на даний час рішення комісії з питань захисту прав дитини Галицької РДА від 13.06.2017 року про надання права ОСОБА_1 брати участь у вихованні сина за попередньою домовленістю з матірю, відповідає інтересам як позивача так і її. Просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Представник третьої особи служби у справах дітей Галицької РДА в судовому засіданні підтримала рішення комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації про визначення участі батька у спілкуванні з дитиною.

За клопотанням позивача допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що він працює разом з позивачем. Відомо йому,що позивач 1-2 рази на тиждень зустрічався та спілкувався з сином в той період коли той проживав в с. Дубівцях. Одного разу був присутнім коли позивач виявив бажання зустрітися з сином однак бабуся сказала що він у садочку. Яким чином були перешкоди у спілкуванні позивача з сином йому не відомо. Чи зустрічається ОСОБА_1 з сином у Івано-Франківську йому не відомо.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила,що вона являється матір'ю відповідача. Будь-яких перешкод ні її дочка ні вона у спілкуванні батька з сином не чинили і не чинять. В той період коли дитина проживала в с.Дубівцях батько скільки мав бажання стільки і спілкувався з сином. Єдиним був випадок відмови відповідачу ОСОБА_1 забрати сина до себе додому в той час коли дитина дійсно була хвора. А так він зустрічався з сином,гуляв біля будинку, на вулиці.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила,що працює психологом в дошкільному закладі де перебуває син сторін. Відомо, що ОСОБА_7 проживає з матір'ю та вітчимом. Саме таку сім'ю він відображає на своїх малюнках. Під час її спілкування з дитиною ОСОБА_7 пояснив що у нього є два тата. Розмови про біологічного батька він уникав і вона більше то тієї розмови не поверталася.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила,що вона працює разом з позивачем та відповідачем. В колективі працюють дружньо і всі знають про даний факт. Бачила як позивач приїжджав до свого сина. Ні відповідач ні її мати не забороняли ОСОБА_1 зустрічатися з сином. Зі слів матері та бабусі дитини їй відомо що позивач до сина не навідується в т.ч. і в той період коли син перебував на стаціонарному лікуванні.

Заслушавши сторін та їх представників, свідків,дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку про відмову в позовних вимогах ОСОБА_1Л

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Такі ж положення містяться в ч.3 ст.11, ст. 15 Закону України « Про охорону дитинства».

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

У разі, коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені в суді у порядку, встановленому законом.

Отже, відповідно до вищезазначених положень закону, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 30.05.2011 року, який рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 31.07.2013 року розірвано (а.с.8)

Від шлюбу у них народився син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, якого рішенням Галицького районного суду від 31.07.2013 року залишено проживати з матір'ю ОСОБА_6

Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 листопада 2012 року присуджено стягнення аліментів з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_13 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від усіх заробітків (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття (а.с.9).

Згідно характеристики з місця роботи - ОСОБА_1 працює начальником станції «Галич» виробничого структурного підрозділу «Івано-Франківська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Львівська залізниця» (а.с.12), на обліку в психіатра не перебуває, що підтверджується довідкою лікаря нарколога № 37 від 23.10.2017 року (а.с.14).

Згідно копії акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1, службою у справах дітей Бурштинської міської ради від 29.05.2017 року проведено обстеження житлово-побутових умов сімї, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, умови проживання хороші, чисті, є окрема кімната з ліжком для відпочинку дитини. (а.с.11)

За місцем проживання та роботи ОСОБА_1 характеризується позитивно, поставлені перед ним завдання виконує своєчасно та добросовісно (а.с. 12, 13)

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.

Згідно копії рішення комісії з питань захисту прав дитини Галицької РДА про визначення участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13 червня 2017 року (а.с.10), вирішено такий порядок участі батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_5: надати право ОСОБА_1 брати участь у вихованні сина за попередньою домовленістю з матірю та попередити гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про те, що той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно копії рішення комісії з питань захисту прав дитини Галицької РДА про визначення участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_7, від 30.01.2018 року вирішено надати право ОСОБА_1 брати участь у вихованні сина за попередньою домовленістю з матірю; двічі на місяць дозволити забирати батькові малолітнього сина з 10:00 год. до 17:00 години; в період Різдвяних та Великодніх свят один день з 10:00 год. до 16:00 год. ; в день народження сина час спілкування погоджувати з матірю; спільний з сином відпочинок влітку на розсуд суду (а.с.36)

Із системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ст.ст.7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Як вбачається із матеріалів справи, малолітній ОСОБА_7 відвідував садочок з 02.11.2015 року по 25.09.2016 рік і вихованням займалася мати ОСОБА_6 і бабуся ОСОБА_8 (згідно довідки Дубовецького ДНЗ «Дубочок» № 153/44 від 22.01.2018 року).

Із 20.06.2012 року хлопчик відвідує дошкільний навчальний заклад № 35 «Вишиванка» з 26.09.2016 року по даний час, що підтверджується довідкою завідувача ДНЗ №35 «Вишиванка» ОСОБА_14 від 22.01.2018 року (а.с.43).

Згідно характеристики, виданої завідувачем вищевказаного ДНЗ, за час відвідування хлопчиком дошкільного закладу, батько, ОСОБА_15, до закладу не приходив (а.с.44).

Практичним психологом ДНЗ було проведено психологічне обстеження ОСОБА_7 з метою вивчення міжособистісних відносин дитини в сімейному середовищі (а.с.45), відповідно до якого у дитини на високому рівні сформоване власне «я». Правильно сформовані соціальні та морально-етичні норми поведінки; спостерігається вміння співчувати, підтримувати. Проективна методика «Малюнок сімї» показала, що для хлопчика важливу роль відіграє вітчим, оскільки саме його дитина зобразила найперше. Дитина дуже привязана до матері, оскільки на малюнку він тримає її за руку. Рідний батько не присутній на малюнку сина. Під час бесіди про батька спостерігається відчутна напруженість дитини. Хлопчик неохоче говорить про нього. (а.с.45).

З копії акту обстеження житлово-побутових умов сімї ОСОБА_3 від 01.02.2018 року в м. Івано-Франківськ по вул. Хіміків,25/55 практичним психологом ОСОБА_11 та вихователем ОСОБА_16 проведено обстеження житлово-побутових умов сімї та встановлено, що сімя складається із трьох осіб: ОСОБА_3, 14.09.1990 р. н., ОСОБА_9, 06.02.1976 р. н. та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 За результатами проведеного обстеження комісія дійшла висновку, що сімя проживає в задовільних умовах, дитина отримує необхідне для повноцінного розвитку, навчання та виховання (а.с.46).

Позивач посилається на ті обставини,що відповідач перешкоджає йому бачитись з дитиною незважаючи на рішення комісії з питань захисту прав дитини Галицької РДА від 13.06.2017 року та від 30.01.2018 року, яким встановлено порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, та рішення служби у справах дітей Галицької РДА від 13.06.2017 року та 30.01.2018 року про визначення участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5, суд вважає, що дослідженими доказами встановлено, що позивач не чинила та не чинить перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною.

Приймаючи до уваги обставини справи і враховуючи малолітній вік дитини, ОСОБА_7, вікові особливості його психоемоційного розвитку, те, що дитина тривалий час проживає з матір'ю, яка забезпечує належні умови проживання, виховання та розвиток дитини, та дотриманий розумний баланс на участь у вихованні дитини між батьками, надавши оцінку наданим сторонами по справі доказам у їх сукупності, вислухавши показання свідків, суд дійшов висновку, про відмову в позовних вимогах ОСОБА_1

Керуючись 12, 13, 76-79, 81, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 157, 158, 159 Сімейного кодексу України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Служба в справах дітей Галицької РДА про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітнім сином відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 14 вересня 2018 року.

Суддя:ОСОБА_17