Березівський районний суд Одеської області
16.10.2018
Справа № 494/1219/18
Провадження № 2-о/494/200/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 р. м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Лебединського С.Й.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

у присутності:

заявника ОСОБА_2, представника заявника адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_2 «Про встановлення факту постійного проживання на території України у повнолітньому віці станом на 1991 р.», заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області.

в с т а н о в и в:

Заявник, звернувшись до суду із цією заявою 18 вересня 2018 р. просила встановити

юридичний факт постійного проживання її, ОСОБА_2 03 лютого 1966 р. н., у повнолітньому віці на території України станом на 1991 рік, у тому числі станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

У судовому засіданні заявник та її представник вимоги підтримали на підставах викладених у своїй заяві.

Пояснили суду, що заявник у грудні 1990 р. переїхала з Республіки Молдова на той час з Молдавської РСР на територію України зі своїм чоловіком ОСОБА_4, з яким одружились ще у 1984 р.. Станом на 1991 рік проживала та продовжує проживати на теперішній час разом з її чоловіком ОСОБА_4 у с .Весилинівка Березівського району Одеської області, звідки нікуди не виїжджали. Також повідомили, що факт проживання сімї заявника на території України з грудня 1990 року було підтверджено в рамках цивільної справи «Про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.» №494/815/17.

Представник зацікавленої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області повідомлявся належним чином неодноразово, але до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяву на розгляд справи за їхньої відсутністю не подавав.

На думку суду можливо розглянути цивільну справу за заявою ОСОБА_2 за відсутності належно повідомленої зацікавленої особи, яка будучи належним чином і неодноразово повідомленою не побажала скористатись своїм правом участі у судовому засіданні.

Вивчивши матеріали цивільної справи, заслухавши думки учасників судового розгляду на підставі наданих доказів і доведення перед судом їхньої переконливості суд дійшов до наступного висновку.

Згідно до ст.3 Закону України «Про громадянство» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Згідно положень ст. Закону України «Про громадянство» особа, яка сама постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама постійно проживала на інших територіях, що входили під час її постійного проживання до складу Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Як встановлено у судовому засіданні заявник ОСОБА_2 народилася 03 лютого 1966 р. н. у с. Ближній Хутір Слободзейського району МССР, про що Бл.-Хуторською сільською радою Слободзейського району був зроблений а.з. №9. Свідоцтво про народження VІІ-БМ №268970.

09 серпня 1984 р. був укладений шлюб між заявником ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ІІІ-БМ №490315 виданим Первомайською селищною радою Слободзейського району МССР.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 18.09.2018 року по справі №494/815/17 було встановлено що у 1990 р. ОСОБА_4 разом із своєю дружиною ОСОБА_2 повернувся у с. Весилинівка Березівського району Одеської області, звідки більше нікуди не виїжджав.

Згідно облікової картки обєкту по господарського обліку №00291 ОСОБА_2 разом із чоловіком ОСОБА_4 ведуть особисте селянське господарство у с. Веселинівка Березівського району Одеської області, по вул.Чеська, 42.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомив суду, що є чоловіком заявниці і що вони взимку 1990 р. переїхали до села Веселинівка Березівського району Одеської області, де постійно проживають разом ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено у судовому засіданні рішенням суду від 18 вересня 2017 р. по справі №494/815/17 р. «Про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.» було встановлено такий що має значення юридичний факт постійного проживання ОСОБА_4 на території України станом на 24 серпня 1991 р.. Також, рішенням суду було також встановлено, що на території України станом на 24 серпня 1991 р. ОСОБА_4 проживав разом із своєю дружиною ОСОБА_2, що є заявником по даній справі.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Виходячи з встановленого у судовому засіданні суд приходе до висновку про можливість встановлення факту постійного проживання заявника у повнолітньому віці на території країни станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що права заявника є невизнаними тому підлягають судовому захисту, а подана ним заява відповідно задоволенню.

Керуючись ст.ст. 81-82, 89, 263-265, 268, 315, 319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 "Про встановлення факту постійного проживання на території України у повнолітньому віці станом на 1991 р." , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області задовольнити.

Встановити такий, що має юридичне значення факт:

-постійного проживання ОСОБА_2 03 лютого 1966 р. н., у повнолітньому віці на території України станом на 1991 рік, у тому числі станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків,зазначених у частині другій статті 358 цього кодексу.

Згідно п.15 та підпункту 15.5 Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:__________________________________________-