Провадження № 2/344/4340/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суду Івано-Франківської області в складі судді Шамотайло О.В., за участю секретаря Устинської Н.С., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради ОСОБА_3 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог - служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що дитина проживає з відповідачем, однак ваважає, що дитина повинна проживати з батьком.

Позивач просить суд визнати місце проживання неповнолітньої дитини разом з ним.

В судовому засіданні відповідач заявив клопотання про закриття провадження у справі, оскільки на момент розгляду справи дитині виповнилось 17 років.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Статтею 161 Сімейного кодексу України регулюється питання щодо вирішення спору між матір'ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини.

У відповідності до частини 1 статті 31 Цивільного кодексу України малолітньою є фізична особа, яка не досягла 14 років.

Як вбачається з матеріалів справи, неповнолітня ОСОБА_4 народилася 13 червня 2001 року, тобто на час судового розгляду їй виповнилось 17 років, а тому вона не є малолітньою дитиною в розумінні ст. 31 ЦК України.

За таких обставин, не вбачається порушення прав позивача щодо визначення місця проживання дитини чи, як то стверджує позивач, будь-яких дій, які порушують права позивача, адже їх донька ОСОБА_4І, як особа яка досягла 14 років, сам має право вирішувати своє місце проживання.

Відтак, у даному випадку відсутній спір про право між батьками. Вирішення судом питання про місце проживання неповнолітньої дитини не матиме для позивача юридичного значення, оскільки це не позбавить неповнолітнього права, визначеного ч.3 ст. 160 СК України.

п.1 ч.1ст 255 ЦПК України визначено підстави закриття провадження у справі, зокрема, у випадку коли справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, оскільки суд в порядку цивільного судочинства розглядає спори про захист порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод та інтересів, а як вбачається з матеріалів справи, спір між батьками неповнолітньої дитини не має правового значення, оскільки його не може бути в силу положень закону, а тому права позивача не порушені, то суд приходить до висновку, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог - служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання дитини необхідно закрити у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи зазначене та керуючись ст. 31 ЦК України, ст.160 СК України, ст. 4-5, 255, 354 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог - служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини.

Ухвалу може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Шамотайло О.В.