Справа № 324/1076/18
Провадження № 2/324/614/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

за участю секретаря судового засідання Басараб А.О.,

за участю:

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивачів адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пологи цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Пологівської міської ради Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою, в якій зазначили, що фактично позивач ОСОБА_1 з 2006 року, а позивач ОСОБА_2 з 2008 року та по теперішній час постійно проживають та фактично користуються жилим будинком, розташованим у місті Пологи Запорізької області по вул.Лісова (колишня назва Потьомкіна),14, до складу якого входить: жилий будинок з прибудовою літ.«А», «а» загальною площею 76,8 кв.м, житловою площею 37,5 кв.м, веранда літ.«а2», під літ.«А» погріб, навіс літ.«Е», сарай літ.«Г», вбиральня літ.«Ж», паркан №2, ворота №3, паркан №4, ворота №5.

Власниками вказаного домоволодіння є ОСОБА_4, якому належала 1/4 зазначеного будинку, і ОСОБА_5, якій належало 3/4 частини зазначеного будинку. ОСОБА_5 померла 18 квітня 2003 року. За декілька років до смерті ОСОБА_5 її чоловік ОСОБА_4 почав проживати з іншою жінкою у будинку у м.Пологи Запорізької області, і тому будинок №14 по вул.Лісова (Потьомкіна) в м.Пологи після смерті ОСОБА_5 пустував.

Наприкінці 2005 року батько позивача ОСОБА_1, ОСОБА_6, повідомив їй, що він домовився з ОСОБА_4, який був його знайомим, і придбав для неї жилий будинок із господарськими будівлями та спорудами, який розташований у м.Пологи по вул.Лісова,14. Батько приніс ОСОБА_1 ключі від будинку, і вона почала робити в будинку ремонт та приводити його в належний стан для проживання. У лютому 2006 року, закінчивши ремонт, вона переїхала у цей будинок та почала в ньому проживати.

Документи на зазначене домоволодіння, як вона вважала, знаходилися у її батька, і вона думала, що батько оформив право на жилий будинок належним чином.

У січні 2008 року ОСОБА_1 почала проживати у цьому будинку разом із ОСОБА_2, з яким в подальшому вони уклали шлюб.

Весь цей час, вони, позивачі, користуються будинком, роблять у ньому поточні ремонти, сплачують комунальні послуги та послуги, пов'язані із обслуговуванням будинку, та утримують його в належному стані.

У 2012 році батько позивача ОСОБА_1 помер.

У 2018 році у позивачів виникла необхідність переоформити договори на послуги, повязані із обслуговуванням будинку, у звязку з чим вони почали шукати у речах померлого батька документи на будинок, але не знайшли їх.

Після цього позивачі зясували, що ОСОБА_4 вже тривалий час не проживає у місті Пологи, його місце перебування та проживання нікому не відоме, і що ймовірніше за все, батько позивача ОСОБА_6 не оформив свої права на спірний будинок шляхом отримання правовстановлюючого документу.

При цьому з 2006 року ОСОБА_1, а з 2008 року ОСОБА_2 відкрито і безперешкодно користувалися спірним будинком, вважаючи, що користуються вони ним із належним чином оформленими документами.

З питання щодо оформлення будинку позивачі звернулися до органу місцевого самоврядування, на території якого розташований будинок, тобто, до Пологівської міської ради. Після проведення певних перевірочних дій міською радою їм було повідомлено, що будинок зареєстрований на ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також, що відомостей про смерть ОСОБА_4 не виявлено, а спадщина після смерті ОСОБА_5 будь-ким із спадкоємців не приймалася.

Оскільки позивачі на протязі більше 10 останніх років добросовісно відкрито, безперервно володіють чужим нерухомим майном, і при цьому ніхто не чинить їм перешкод у цьому, позивачі з посиланням на ст.344 ЦК України просиять суд постановити рішення, яким визнати за ними в порядку набувальної давності право власності в рівних частках, тобто по 1/2 частині за кожним, на жилий будинок, до складу якого входить: жилий будинок з прибудовою літ.«А», «а» загальною площею 76,8 кв.м, житловою площею 37,5 кв.м, веранда літ.«а2», під літ.«А» погріб, навіс літ.«Е», сарай літ.«Г», вбиральня літ.«Ж», паркан №2, ворота №3, паркан №4, ворота №5, розташований за адресою: Запорізька область, м.Пологи, вул.Лісова,14.

У судовому засіданні позивачі та представник позивачів адвокат ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги, просили задовольнити їх з зазначених у позові підстав. При цьому пояснили.

Відповідач ОСОБА_4, відомості щодо реєстрації якого за адресою, зазначеною в позові, згідно відповіді органу місцевого самоврядування, відсутні (а.с.29), будучи належним чином повідомленим про місце, дату і час підготовчих засідань, а також про місце, дату і час судових засідань - в порядку ст.128 ч.11 ЦПК України шляхом завчасного оприлюднення на офіційному веб-сайті Пологівського районного суду Запорізької області оголошень про його виклик як відповідача в судові засідання (а.с.43,50), повторно в судове засідання не явився, причину неявки суду не повідомив, з заявами про розгляд справи в його відсутність або про відкладення судового розгляду справи з певних підстав до суду не звертався, у звязку з чим суд розглядає справу у відсутність відповідача відповідно до вимог ст.ст.223,280 ч.2 ЦПК України.

Міський голова Пологівської міської ради Запорізької області своєю заявою до суду повідомив, що Пологівська міська рада не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 і ОСОБА_7 до Пологівської міської ради і ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, просить розглянути справу без участі представника Пологівської міської ради (а.с.47).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона постійно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 і є тіткою позивача ОСОБА_1, бо мати ОСОБА_1 доводиться їй, свідку, рідною сестрою. З зазначених підстав вона, ОСОБА_8, добре знає родину ОСОБА_1 і родину її батьків. Їй, свідку, достеменно відомо, що ОСОБА_1 з 2006 року постійно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 (колишня назва Потьомкіна).14. У 2008 році ОСОБА_1 у зазначеному будинку стала жити разом з ОСОБА_2 як зі своїм фактичним чоловіком. У 2015 році ОСОБА_1 і ОСОБА_2 зареєструвала шлюб. Позивач проживають у зазначеному будинку до тепер. Вона, ОСОБА_8, вважала донедавна, що ОСОБА_6, батько ОСОБА_1, за своє життя у 2006 році купив будинок №14 по вул.Лісова у м.Пологи у тодішнього власника ОСОБА_4, бо на той час власниця будинку ОСОБА_5 вже померла. У 2012 році ОСОБА_6 помер, і лише кілька місяців тому стало відомо, що документів правовстановлюючих на зазначений будинок ОСОБА_6 за своє життя не оформив. Від початку проживання ОСОБА_1 у зазначеному будинку вона, свідок, ОСОБА_4 ніколи не бачила не лише у спірному будинку, а навіть у м.Пологи. Наскільки їй відомо, ніхто ніяких претензій позивач у тому, що вони проживають у спірному будинку, не предявляв. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 почуваються у будинку господарями, бо підтримують будинок і прилеглу територію у належному стані, обробляють присадибну ділянку, роблять ремонти, здійснюють облаштування господарських приміщень.

З копії довідки №11662, виданої 20 листопада 2017 року начальником відділу реєстрації Пологівської міської ради Запорізької області, судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає без реєстрації з 2006 року і по теперішній час за адресою: Запорізька область, м.Пологи, вул.Лісова,14; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає без реєстрації за адресою: Запорізька область, м.Пологи, вул.Лісова,14 з 2008 року (а.с.13).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ЖС №252210, виданого 18 квітня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського району Запорізької області, ОСОБА_5 померла 18 квітня 2003 року у м.Пологи запорізької області (а.с.19).

З копії витягів зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №№48822198,48822200, виданих 18 серпня 2017 року Пологівською державною нотаріальною конторою, з копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого КП «Імпульс» Пологівської районної ради 27 вересня 2017 року, з копії інформаційної довідки КП «Імпульс» Пологівської районної ради від 08 серпня 2017 року судом встановлено, що жилий будинок як обєкт нерухомості, розташований за адресою: Запорізька область, м.Пологи, вул.Лісова (стара назва Потьомкіна),14, станом на 31 грудня 2012 року зареєстрований за ОСОБА_5 3/4 частини та за ОСОБА_4 1/4 частина на підставі рішення Пологівського народного суду від 28 лютого 1974 року (а.с.15,17,18,11,21-24).

З копії відповіді на запит на №1992/02.1-21 від 08 серпня 2017 року в.о. начальника Пологівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції ОСОБА_9 встановлено, що актового запису про смерть ОСОБА_4 не виявлено. Перевірку проведено за період з 2010 року по теперішній час по м.Пологи Запорізької області та Пологівському району Запорізької області (а.с.14).

З копії акту, складеного 23 травня 2018 року та підтвердженого сусідами, судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкає за адресою: Запорізька область, м.Пологи, вул.Лісова,14, без реєстрації з 2006 року і по теперішній час. З січня 2008 року склад сімї змінився, за цією адресою без реєстрації і по теперішній час став проживати з ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12).

З копії свідоцтва про шлюб судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому виконкомом Кінсько Роздорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 05 лютого 2015 року шлюбі. До реєстрації шлюбу позивач мала прізвище ОСОБА_10 (а.с.11).

З копії звіту з незалежної оцінки майна на а.с.20 від 17 травня 2018 року встановлено, що жилий будинок №14 по вул.Лісова у м.Пологи Запорізької області з господарськими будівлями та спорудами до нього має ринкову вартість в розмірі 131167 грн., з якої позивачами сплачений судовий збір згідно квитанцій на а.с.1,2.

На теперішній час позивачі бажають набути право власності в рівних частках, тобто по 1/2 частині за кожним, право власності на жилий будинок за набувальною давністю, оскільки вони більше 10 останніх років відкрито, безперервно володіють спірним будинком, який зареєстрований за ОСОБА_5 і ОСОБА_4, здійснюють догляд, ремонтують його, сплачують комунальні послуги.

З копій квитанцій з оплати за споживання комунальних послуг на а.с.25-26 судом встановлено, що ОСОБА_10 сплачує вартість спожитих комунальних послуг у спірному будинку з 2012 року по теперішній час. Як пояснила позивач суду, більш ранні квитанції у неї не збереглися.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 344 ЦК України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Зміст даної статті визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю, а саме: володіння має бути добросовісним; володіння мусить бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння повинно бути безперервним протягом визначених строків.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абзаці другому пункту 9 постанови №5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснив, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Набувальна давність - один із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним.

Виходячи з викладеного вбачається, що позивачі більше десяти останніх років добросовісно, відкрито та безперервно володіють та користуються жилим будинком, тому суд приходить до висновку, що є всі законні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки, по-перше, тривалість, добросовісність, відкритість, безперервність володіння зазначеною жилою нерухомістю не заперечуються відповідачами у справі, і, по-друге, даний засіб набуття права власності можна віднести до первісного, через те, що права набувачів не ґрунтуються на попередній власності, а залежать тільки від сукупності обставин, зазначених у ч.1 ст.344 Цивільного Кодексу України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого, безперервного володіння майном як своїм.

З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.3, 16, 328, 344 ЦК України, ст.ст.5, 19, 76-82, 128 ч.11, 223, 263-265, 280 ч.2, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Пологівської міської ради Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2, право власності за набувальною давністю в рівних частках, тобто по 1/2 (одній другій) частині за кожним, на обєкт жилої нерухомості - жилий будинок номер 14 (чотирнадцять) по вулиці Лісова у місті Пологи Запорізької області, до складу якого входять: жилий будинок з прибудовою літ.«А», «а» загальною площею 76,8 кв.м, житловою площею 37,5 кв.м, веранда літ.«а2», під літ.«А» погріб, навіс літ.«Е», сарай літ.«Г», вбиральня літ.«Ж», паркан №2, ворота №3, паркан №4, ворота №5.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складений 19 жовтня 2018 року.

Суддя: Кацаренко І.О.