Справа № 283/1832/18
Провадження №2/283/771/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

21 вересня 2018 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Міхненка С.Д.

за участю

секретаря - Ільніцької С.В.

позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ :

Позивач 23 серпня 2018 року звернувся до Малинського районного суду з вимогами до відповідача.

З підстав, передбачених ст.391, ч.2 ст.405 Цивільного Кодексу України просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позов підтримав повністю.

Пояснив, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.

В даній квартирі, починаючи з 25 грудня 1993 року зареєстрований відповідач, який з моменту реєстрації в квартирі не проживає.

Оскільки реєстрація відповідача в квартирі позивача створює йому перешкоди у здійснені ним права власності, тому просить визнати його таким, що втратив право користування цим приміщенням.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.

Заслухавши учасників справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 391 Цивільного Кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного Кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі реєстраційного посвідчення від 10 березня 1993 року ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 ( а.с. 4).

В належній позивачу квартирі з 25 грудня 1993 року зареєстрований ОСОБА_2

В судовому засідання на підставі досліджених судом доказів встановлено, що відповідач з моменту реєстрації у квартирі не проживає.

Так довідкою депутата Малинської міської ради ОСОБА_3 від 14 вересня 2018 року підтверджується, що ОСОБА_1 з 2000 року за місцем реєстрації - квартира АДРЕСА_1 не проживає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 також підтвердила, що відповідач з моменту реєстрації в квартирі позивача не проживає.

З врахуванням викладеного суд вважає, що поданий позивачем позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Керуючись статями 13,81,141,263-265Цивільного процесуального Кодексу України, на підставі ст. 391 , ч.2 ст.405 Цивільного Кодексу України ,суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю

Визнати ОСОБА_2 1977 року народження місце проживання АДРЕСА_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд шляхом подання в 30 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку .

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: С. Д. Міхненко