Справа: 164/1173/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року ОСОБА_1.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що 15 березня 1999 року помер її батько ОСОБА_4, по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 6, с. Череваха Маневицького району Волинської області. Ще за життя, 9 лютого 1993 року ОСОБА_4 посвідчив заповіт на імя дочки ОСОБА_2 Спадкоємцями по смерті ОСОБА_4, крім позивача є діти померлого ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які своїми письмовими заявами відмовились від прийняття спадщини. Позивач прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, однак у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, їй було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просив суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на вказане спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_2, її представник ОСОБА_10, кожен зокрема не зявилися, однак подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати в майбутньому.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що 15 березня 1999 року помер батько позивача ОСОБА_4, який ще за життя 9 лютого 1993 року посвідчив заповіт, яким все належне йому майно на праві особистої власності з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось, заповів дочці ОСОБА_2 (а.с. 8-9).

Із витягу з погосподарської книги № 1 за 2018 рік та довідки ОСОБА_3 сільської ради Маневицького району № 250 від 26 лютого 2018 року вбачається, що власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Центральній, 6, в с. Череваха Маневицького району Волинської області є ОСОБА_4, який був зареєстрований та проживав за вищевказаною адресою разом із дочкою ОСОБА_11 та її сімєю. Заповіт посвідчувався в ОСОБА_3 сільській раді Маневицького району Волинської області 9 лютого 1993 року № 2. Спадкоємець ОСОБА_2 прийняла спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем та доглядом за житловим будинком і господарськими будівлями (а.с. 15-16).

Відповідно до розяснення по спадковій справі від 26 червня 2018 року, державним нотаріусом Маневицької державної нотаріальної контори ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця та які підтверджують право власності на спадкове майно (а.с. 21).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області 13 вересня 2018 року після смерті ОСОБА_4, який помер 15 березня 1999 року спадкова справа не заводилась (а.с. 28).

Згідно висновку Маневицького архітектурно планувального підприємства 17 травня 2017 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в с. Череваха Маневицького району Волинської області по вул. Центральній, 6, відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 20).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 259, 247, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок № 6 з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по вулиці Центральній в селі Череваха Маневицького району Волинської області, як на спадкове майно по смерті ОСОБА_4.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська