Провадження № 4-с/201/80/2018
У Х В А Л А

ПРО ВЖИТТЯ ЗАХОДІВ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ СКАРГИ

07 вересня 2018 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Федоріщев С.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2, заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», -

ВСТАНОВИВ:

З липня 2018 року в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває скарга ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2, заінтересована особа ТОВ «Кредитні ініціативи».

06 вересня 2018 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення скарги, в якій просить заборонити ТОВ «Кредитні ініціативи» вживати заходи щодо обмеження користування ОСОБА_1 та ФОП Менделенко нежитловим приміщенням за адресою: м. Дніпро, вул. Наб. Перемоги, 118, прим. № 169.

Ознайомившись із заявою заявника про вжиття заходів забезпечення скарги, вважаю за можливе її задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п.п. 2,3 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає обовязковому зупиненню у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Згідно з частиною пятою статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За практикою Європейського суду прав людини, зокрема у рішення «Шмалько проти України» зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою частиною права на доступ до суду, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішенням, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невідємна складова частина судового розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено право на справедливий суд, однак дане право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося на шкоду однієї із сторін. Тлумачення ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 2 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається зі змісту скарги в редакції від 03.09.2018р., заявник оскаржує постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 30.07.2018р. ВП № 46345239 про передачу майна на зберігання іншому зберігачу (змінено зберігача майна з боржника ОСОБА_1 на стягувача ТОВ «Кредитні ініціативи»).

В заяві про вжиття заходів забезпечення скарги заявник посилається на те, що він сумлінно виконує свій обовязок щодо зберігання його власності та майна, наданого на зберігання, у старшого державного виконавця відсутні причини та потреби на зміну зберігача, оскільки ОСОБА_1 не допускає пошкодження приміщення, і як наслідок, зменшення його ціни. Постанова державного виконавця про передачу майна іншому зберігачу винесено під час зупинення виконавчого провадження на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2018 року. Крім того, заявник зазначає, що до приміщення вже приходив представник охоронної фірми «Явір», який по договору з ТОВ «Кредитні ініціативи» планував змінити охорону систему, встановлену ОСОБА_1 на свою. Однак власник не дозволив йому це зробити. Таким чином, на думку заявника, представники ТОВ «Кредитні ініціативи» вживають заходів для виселення орендарів та для відібрання у власника ОСОБА_1 нежитлового приміщення.

Приймаючи до уваги, що заявником обраний спосіб забезпечення скарги, передбачений ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження», а також заходи забезпечення скарги стосуються предмету скарги, то вважаю за можливе заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2, заінтересована особа ТОВ «Кредитні ініціативи» задовольнити.

Задовольняючи вимоги заяви про вжиття заходів забезпечення розгляду скарги, судом враховано те, що у нежитловому приміщенні за адресою: м. Дніпро, вул. Наб. Перемоги, 118, прим. № 169, на підставі договору оренди, укладеного з власником майна знаходиться орендар (ФОП Менделенко). За укладеним договором сторони несуть відповідні зобовязання один перед одним, а тому зміна зберігача, яка має відбутися на підставі оскаржуваної постанови може спричинити низку негативних явищ, зокрема у відносинах ОСОБА_1 з орендарем, відновлення яких може бути неможливим у разі скасування спірної постанови судом. Так, при зміні зберігача існує вірогідність того, що власник майна не матиме можливості повного володіння та користування нежитловим приміщенням, а отже й можливості виконання взятих на себе перед орендарем зобовязань, що може зумовити настання відповідальності заявника за невиконання умов договору та, як наслідок, настання втрат майнового характеру. За викладеного суд дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення скарги є виправданою та необхідною мірою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2, заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» вживати заходи щодо обмеження користування ОСОБА_1 та фізичною особою підприємцем Менделенко нежитловим приміщенням за адресою: м. Дніпро, вул. Наб. Перемоги, 118, прим. № 169.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, але може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги потягом пятнадцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В залежності від результатів вирішення скарги по суті, ухвала про вжиття заходів забезпечення скарги діє у строки, встановлені ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України.

Копію ухвали надіслати для виконання старшому державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 (49008, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 56) та Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (07400, Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, 14), а для відома заявнику.

Строк предявлення ухвали до виконання, як виконавчого листа, три роки.

Адреси сторін:

Стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (07400, Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, 14),

Боржник: ОСОБА_1 (49100, АДРЕСА_1).

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя: С.С. Федоріщев