Справа № 460/2254/16-ц
Провадження №2/460/276/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02.10.2018 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Кондратьєвої Н.А.

з участю секретаря - Юрчишина В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові цивільну справу за позовом Городоцької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області до ОСОБА_1, ОСОБА_2 сільської ради Яворівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділ Держгеокадастру в Яворівському районі Львівської області про визнання недійсним рішення сільської ради, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 сільської ради Яворівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділ Держгеокадастру в Яворівському районі Львівської області про визнання недійсним рішення сільської ради, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку.

В обгрунтування своїх позовних вимог покликається на те, щоухвалою Яворівського районного суду від 05.04.2016 у справі №460/515/16-к встановлено, що у жовтні місяці 2007 року сільський голова ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_3 та спеціаліст другої категорії (землевпорядник) ОСОБА_4, виконуючи свої службові обовязки та будучи службовими особами органу місцевого самоврядування, здійснювали розгляд виготовленої технічної документації з відведення у власність земельної ділянки площею 0,2000 га с. Наконечне Перше Яворівського району Львівської області ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд.

При цьому, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 несумлінно ставлячись до своїх службових обовязків, без неналежного розгляду вищевказаної технічної документації, зокрема, без встановлення фактичного місця розташування ділянки, її цільового призначення та не переконавшись у тому, що земельна ділянка дійсно знаходяться в межах села Наконечне Перше Яворівського району Львівської області, маючи реальну можливість встановити такі дані,- ОСОБА_4 завірила особистим підписом акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки площею 0,2000 га, що відводилась у власність ОСОБА_1, а також виготовила та надала на підпис сільському голові викопіювання з індексної карти (картографічного матеріалу), згідно яких земельна ділянка, що відводиться, розташована в межах с. Наконечне Перше, а ОСОБА_3 завірив особистим підписом та скріпив гербовою печаткою ОСОБА_2 сільської ради акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки площею 0,2000 га, що відводилась у власність ОСОБА_1; кадастровий план земельної ділянки, а також викопіювання з індексної карти (картографічного матеріалу), згідно яких земельна ділянка що відводиться розташована в межах с. Наконечне Перше Львівської області.

В той же час, вищеописана земельна ділянка знаходилась за межами населеного пункту с.Наконечне Перше на території ОСОБА_2 сільської ради та належить до сільськогосподарських земель запасу і, згідно ст. 38 Земельного кодексу України, не відносилася до земель житлової та громадської забудови, а тому не могла відводитись для обслуговування житлового будинку та господарських споруд і використовуватись для таких цілей.

Внаслідок цього із земель державної власності було неправомірно вилучено земельну ділянку загальною площею 0,2000 га та вартістю 140000 гривень, чим завдано охоронюваним законом державним інтересам шкоди на вказану суму, що є тяжкими наслідками.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 05.04.2016 у справі №460/515/16-к, що не оскаржувалась та 12.04.2016 набрала законної сили, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння злочинів, передбачених ч. 2 ст. 367 КК України, в звязку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Просить суд постановити рішення, яким визнати недійсним та скасувати рішення ОСОБА_2 сільської ради № 210 від 24.01.2005 «Про передачу ОСОБА_1 у власність земельної ділянки площею 0,2000 га в селі Наконечне Перше під будівництво індивідуального житлового будинку та господарських будівель», визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку , площею 0,2000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд серії ЯД № 438481 від 01.02.2008 (кадастровий номер :06:002:0047), виданий ОСОБА_1 та скасувати його державну реєстрацію, а також вилучити вищевказану земельну ділянку в ОСОБА_1 та повернути її в розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Львівській області; стягнути з відповідачів на користь прокуратури Львівської області судові витрати на р/р 0774 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172, отримувач прокуратура Львівської області, код ЗКПОУ 02910031.

Справа поступила в провадження судді Яворівського районного суду Львівської області Варениці В.С. 16.05.2016 року. Ухвалою від 17.05.2016 року у справі відкрито провадження.

У звязку із закінченням повноважень судді Варениці В.С., справу передано для повторного автоматизованого розподілу. У відповідності до вимог ст.11-1 ЦПК України, автоматизованою системою документообігу суду 20.10.2016 було визначено суддю Теслю Б.І. для розгляду вказаної справи. Ухвалою від 12.10.2016 року справу прийнято до свого провадження суддею Теслею Б.І. та призначено до судового розгляду.

15.05.2017 було проведено повторний автоматизований розподіл справи у звязку зі звільненням судді Теслі Б.І. з посади, відповідно до розпорядження керівника апарату від 15.05.2017 року № 196. Для розгляду справи визначено суддю Кондратьєву Н.А. 17.05.2017 суддею Кондратьєвою Н.А. прийнято справу до свого провадження та призначено до судового розгляду.

Прокурор в судове засідання не зявився, на адресу суду скерував заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Позивач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Яворівського району Львівської області в судове засідання не зявився, на адресу суду скерував заяву про слухання справи у його відсутності, проти позовних вимог заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, хоч про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином.

Представник третьої особи - відділу в Яворівському районі Головного Управління Держгеокадастру у Львівській області теж в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Як вбачається, з позовної заяви, ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, саме на цю адресу були скеровані виклики до суду.

Суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи та згідно ч.6 ст.128, ст.280 ЦПК України, постановити заочне рішення, проти чого не заперечив представник позивача.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших особі або державних чи суспільних інтересах.

В силу положень ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частинами 3, 4 ст. 56 ЦПК України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. При цьому прокурор обґрунтовує, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіривши законність звернення прокурора із даним позовом, виходячи із наведених вище процесуальних норм, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що за рішенням ОСОБА_2 сільської ради № 210 від 24.01.2005 ОСОБА_1 безкоштовно у власність було передано земельну ділянку площею 0,2000 га в с. Наконечне І Яворівського району Львівської області під будівництво індивідуального житлового будинку (господарських будівель) літньої кухні, гаражу.

Так, державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд серії ЯД № 438481 від 01.02.2008 (кадастровий номер :06:002:0047), був незаконно виданий ОСОБА_1 на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради № 243 від 04 серпня 2005 року, оскільки орган місцевого самоврядування, зокрема сесія ОСОБА_2 сільської ради Яворівського району Львівської області, при розгляді питання про відведення земельної ділянки за межами села Наконечне Перше Яворівського району Львівської області, вийшла за межі наданих повноважень, передбачених ст.122 Земельного кодексу України.

Факт знаходження земельної ділянки, яку відведено у власність ОСОБА_1, за межами населеного пункту окрім іншого, підтверджується листом Державної інспекції сільського господарства в Львівській області №3589/3-10-8 від 30.12.2015 та довідкою, складеною державним інспектором сільського господарства Державної інспекції сільського господарства в Львівській області ОСОБА_5 за результатами проведення перевірки щодо законності надання земельних ділянок у власність громадянам на території ОСОБА_2 сільської ради Яворівського району.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 05.04.2016 у справі №460/515/16-к, що не оскаржувалась та 12.04.2016 набрала законної сили, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння злочинів, передбачених ч. 2 ст. 367 КК України, в звязку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова, зокрема, забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету.

Згідно ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 12 Перехідних положень ЗК України в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до ч.4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Громадяни та юридичні особи, відповідно до ч.1, 2, 5 ст.116 Земельного кодексу України набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень визначених цим кодексом; набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно п. 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» зі змінами та доповненнями, державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право і видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій.

У спорах, пов'язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування.

Разом з тим, у п. 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин»зазначено, що право, посвідчене державними актами, є похідним від відповідного рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи в користування, а тому з огляду на приписи частини першої статті 16 ЦК України та статті 152 ЗК України захист прав осіб на земельні ділянки не може здійснюватися лише шляхом визнання відповідного державного акта недійсним, якщо рішення, на підставі якого видано цей державний акт, не визнано недійсним у встановленому порядку.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» земельні відносини, субєктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а обєктами землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного Кодексу України; далі ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Таким чином, оцінивши докази по справі в їх сукупності, проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши недійсним та скасувати рішення ОСОБА_2 сільської ради № 210 від 24.01.2005 «Про передачу ОСОБА_1 у власність земельної ділянки площею 0,2000 га в селі Наконечне Перше під будівництво індивідуального житлового будинку та господарських будівель», визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку , площею 0,2000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд серії ЯД № 438481 від 01.02.2008 (кадастровий номер :06:002:0047), виданий ОСОБА_1 та скасувати його державну реєстрацію, а також вилучити вищевказану земельну ділянку в ОСОБА_1 та повернути її в розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та стягнути судові витрати.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12,13, 128,141, 223 , 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В АЛ И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним рішення ОСОБА_2 сільської ради №210 від 24 січня 2005 року «Про передачу ОСОБА_1 у власність земельної ділянки площею 0,2000 га в селі Наконечне Перше під будівництво індивідуального житлового будинку та господарських будівель».

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,2000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд серії ЯД №438481 від 01 лютого 2008 року (кадастровий №:06:002:0047), виданий ОСОБА_1 та скасувати його державну реєстрацію.

Вилучити в ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,2000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд (кадастровий номер :06:002:0047) та повернути її в розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Львівській області.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сільської ради Яворівського району Львівської області на користь прокуратури Львівської області по 1450,00 грн. судових витрат на розрахунковий рахунок №0774 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172, отримувач - прокуратура Львівської області, код ЗКПОУ 02910031.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом тридцяти з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Яворівський районний суд Львівської області.

Городоцька місцева прокуратура Львівської області - р/р 0774 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172, отримувач прокуратура Львівської області, код ЗКПОУ 02910031.

Позивач Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, 79019, м. Львів, вул. Чорновола,4.

Відповідач ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, НОМЕР_2, 81000 м. Яворів, вул. Львівська,166 Львівська обл.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Яворівського району Львівської області, КОАТУУ: НОМЕР_3, 81032 с. Наконечне друге, Яворівський район, Львівська обл.

Суддя Кондратьєва Н.А.