Єдиний унікальний номер 236/2436/18 Номер провадження 22-ц/804/309/18

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року м. Бахмут Донецької області

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Соломахи Л.І.,

суддів Канурної О.Д., Кішкіної І.В.

за участю:

секретаря судового засідання Самойленко Г.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 3 цивільну справу №236/2436/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", Структурного підрозділу "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості по заробітній платі за апеляційною скаргою відповідача - Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 10 серпня 2018 року у складі судді Бікезіної О.В., -

В С Т А Н О В И В :

26 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі ПАТ "Укрзалізниця"), Структурного підрозділу "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Зазначала, що до 17 липня 2017 року вона перебувала у трудових відносинах з Виробничим підрозділом "Ясинуватське локомотивне депо" структурного підрозділу "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", працювала регенераторником відпрацьованого масла.

З лютого 2017 року ПАТ "Укрзалізниця" припинило їй виплату заробітної плати.

17 липня 2017 року вона звільнена на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку із скороченням штату. Однак при звільненні і станом на 13 червня 2018 року заборгованість по заробітній платі, яка за період з лютого 2018 року по липень 2017 року складає 20 350,89 грн., відповідачем їй не виплачена.

Просила стягнути зазначену заборгованість по заробітній платі з ПАТ "Укрзалізниця" на її користь (а.с. 2 - 3).

Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 30.07.2018 року у справі було відкрито провадження, справа була призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 27 - 29).

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 10.08.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Стягнуто з ПАТ "Укрзалізниця"на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за лютий 2017 року у розмірі 3 260,32 грн., за березень 2017 року - 3 148,77 грн., за квітень 2017 року - 2 063,50 грн., за травень 2017 року - 2 158,54 грн., за червень 2017 року - 2 158,24 грн., за липень 2017 року - 7 561,22 грн., всього у розмірі 20 350,89 грн. Зобовязано ПАТ "Укрзалізниця"утримати з цієї суми податок з доходів фізичних осіб та інші обовязкові платежі. Стягнуто з ПАТ "Укрзалізниця"на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. (а.с. 48 - 55).

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач - ПАТ "Укрзалізниця" в апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм матеріального права та неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 10.08.2018 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ПАТ "Укрзалізниця", як нова юридична особа, утворена згідно із Законом України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції (далі АТО) на території Донецької та Луганської областей. На теперішній час Указ Президента України про завершення проведення АТО або військових дій на території України не видавався.

Практично вся залізнична мережа регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" знаходиться в зоні проведення АТО. Проведення АТО ускладнило сполучення в межах регіональної філії "Донецька залізниця", що судом першої інстанції при постановленні рішення не враховано.

З 16 березня 2017 року до Структурного підрозділу "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" не надходили документи Виробничого підрозділу "Локомотивне депо Ясинувата", де фактично працювала позивач, для перерахування заробітної плати ОСОБА_1 На підконтрольній Україні території відсутня первинна документація для нарахування заробітної плати за період з 16 березня 2017 року по теперішній час.

Крім того, відповідач посилається на те, що ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач отримав 07.08.2018 року. Для підготовки відзиву на позовну заяву представнику відповідача треба було задіяти інші підрозділи, отримати від посадових осіб Донецької дирекції залізничних перевезень відповідні довідки та іншу інформацію щодо ОСОБА_1 Оскільки розгляд справи було призначено на 10.08.2018 року, відповідач готував відзив на позовну заяву на підставі документів, які були подані позивачем разом з позовною заявою. 13 серпня 2018 року на адресу юридичної служби надійшла довідка від Донецької дирекції залізничних перевезень регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", згідно якої ОСОБА_1 отримала заробітну плату за лютий 2017 року в сумі 2 592,55 грн., яка перерахована на платіжну картку платіжними дорученнями № 847 від 15.02.2017 року та № 1108 від 01.03.2017 року. 30 серпня 2017 року позивачем у касі Дирекції м. Лиман отримана заробітна плата за першу половину березня 2017 року в розмірі 1262,96 грн. Просить врахувати ці пояснення при прийнятті рішення щодо стягнення з ПАТ "Укрзалізниця" на користь позивача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати (а.с. 60 - 63).

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Укрзалізниця" було відкрито ухвалою апеляційного суду Донецької області від 11.09.2018 року (а.с. 74 - 75).

Копія апеляційної скарги ПАТ "Укрзалізниця" позивачем ОСОБА_1 отримана 13.09.2018 року (а.с. 88).

25 вересня 2018 року до апеляційного суду Донецької області позивачем надано письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому вона визнає, що відповідно до виписки з банківського рахунку нею дійсно отримано аванс та заробітну плату за лютий 2017 року у розмірі 2 592,55 грн., а також у касі Дирекції м. Лиман вона отримала заробітну плату за першу половину березня 2017 року в розмірі 1 262,22 грн. З урахуванням вказаного просить стягнути з ПАТ "Укрзалізниця" на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 16 495,38 грн. (а.с. 77).

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 26.09.2018 року справу було призначено до розгляду на 17.10.2018 року без повідомлення учасників справи (а.с. 81 - 82).

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до пункту 8 розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України (у редакції Закону України № 2147-УШ від 03.10.2017 року) до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29.12.2017 року № 452/2017 "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" апеляційний суд Донецької області ліквідовано та утворено Донецький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку область, з місцезнаходженням у містах Бахмуті, Донецьку і Маріуполі, юрисдикція якого поширюється на територію, на яку поширювалася юрисдикція ліквідованого суду.

Відповідно до частини 6 ст. 147 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Суд, що ліквідується, в місячний строк з дня припинення здійснення правосуддя передає до новоутвореного суду матеріали та документи, пов'язані зі здійсненням таким судом повноважень, а судові справи та матеріали проваджень, що перебувають у володінні суду, що ліквідується, передаються негайно, до дня початку роботи новоутвореного суду (частину шосту статті 147 доповнено абзацом другим згідно із Законом України від 12.07.2018 року № 2509-VIII).

03 жовтня 2018 року у газеті "Голос України" №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Донецького апеляційного суду про початок роботи Донецького апеляційного суду, згідно якого рішенням зборів суддів Донецького апеляційного суду від 02.10.2018 року № 4 днем початку роботи Донецького апеляційного суду визначено 03 жовтня 2018 року.

У звязку із припиненням з 03.10.2018 року здійснення правосуддя апеляційним судом Донецької області цивільну справу № 236/2436/18 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Укрзалізниця", Структурного підрозділу "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" про стягнення заборгованості по заробітній платі з апеляційною скаргою відповідача ПАТ "Укрзалізниця" на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 10.08.2018 року передано 10 жовтня 2018 року до Донецького апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Донецького апеляційного суду від 10.10.2018 року визначено колегію судів для розгляду цієї справи: суддя - доповідач Соломаха Л.І., судді Кішкіна І.В., Канурна О.Д. (а.с. 84).

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 16.10.2018 року справа № 236/2436/18 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Укрзалізниця", Структурного підрозділу "Донецька дирекція залізних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" про стягнення заборгованості по заробітній платі з апеляційною скаргою відповідача ПАТ "Укрзалізниця" на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 10.08.2018 року прийнята до провадження Донецького апеляційного суду та за клопотанням позивача ОСОБА_1 призначена до розгляду у судовому засіданні на 24.10.2018 року з повідомленням учасників справи (а.с. 89 - 91).

У судове засідання апеляційного суду представник ПАТ "Укрзалізниця" не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений.

Представник ПАТ "Укрзалізниця" ОСОБА_2, яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 01.11.2017 року (а.с. 65), надіслала заяву від 23.10.2018 року про розгляд справи 24.10.2018 року у її відсутність (а.с. 93 - 94).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача, явка якого у судове засідання не визнавалася обовязковою, оскільки відповідно до частини 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційного суду свою позицію, викладену у відзиві на апеляційну скаргу, підтримала, просила змінити рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 10.08.2018 року та стягнути з ПАТ "Укрзалізниця" на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 16 495,38 грн.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача - ПАТ "Укрзалізниця" підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні. Такого висновку апеляційний суд дійшов, виходячи з наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 з 1969 року працювала на різних посадах ДП "Донецька залізниця". 17 травня 2015 року була переведена регенераторником відпрацьованого масла 3 розряду Локомотивного депо "Ясинувата - Західне" Донецької залізниці (а.с.8 - 17).

18 липня 2016 року ДП "Донецька залізниця" на підставі Закону України від 23.02.2012 року № 4442-IV, постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року № 200 реорганізовано шляхом злиття у регіональну філію "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". Локомотивне депо "Ясинувата - Західне" ДП "Донецька залізниця" реорганізовано шляхом злиття у виробничий підрозділ "Ясинуватське локомотивне депо" структурного підрозділу "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", про що зроблені відповідні записи в трудовій книжці позивача (а.с. 15 - 16). Тобто, після реорганізації підприємства трудові відносини з позивачем були продовжені на посаді регенераторника відпрацьованого масла 3 розряду.

Згідно наказу від 10.07.2017 року № 8765/ДН-ОС ОСОБА_1 звільнено з 17 липня 2017 року у звязку із скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Наказ видано Структурним підрозділом "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". В наказі зазначено, що ОСОБА_1 має право на компенсацію за 14 днів відпустки та на виплату одноразової допомоги у розмірі одного середнього місячного заробітку. Наказ підписаний в.о. начальника дирекції залізничних перевезень ОСОБА_3 (а.с. 7).

Згідно наданої позивачем довідки про доходи, виданої ВП ТЧ Ясинувата СП "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", завіреної начальником ВП "Ясинуватське локомотивне депо" ОСОБА_4 та в.о. головного бухгалтера ОСОБА_5, ОСОБА_1 за період з лютого 2017 року по липень 2017 року була нарахована заробітна плата в сумі 20 350,89 гривень (а.с. 18).

Згідно відповіді від 12.02.2018 року на звернення ОСОБА_1 до регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" щодо заборгованості по заробітній платі позивача повідомлено, що регіональною філією "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" затверджено порядок проведення остаточного розрахунку з працівниками структурних підрозділів "Донецька дирекція залізничних перевезень"; сформовано робочу комісію для опрацювання первинних документів; структурним підрозділом "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" був прийнятий пакет документів ОСОБА_1, питання щодо опрацювання якого розглядається (а.с. 20).

Згідно відповіді від 02.03.2018 року на звернення ОСОБА_1 до Структурного підрозділу "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" щодо заборгованості по заробітній платі позивача повідомлено, що затвердженим Порядком проведення остаточного розрахунку на керівництво дирекції покладається прийом відповідних документів, перевірка повноти, візування, підписання (в окремих випадках) та передача на перевірку комісій, створених в апараті філії. Повноважень щодо нарахування з остаточного розрахунку невиплаченої заробітної плати та вихідної допомоги, формування платіжних відомостей, складання заяв на отримання централізованого фінансування на керівництво дирекції не покладено (а.с. 22).

Суд також встановив, що на час розгляду справи заробітну плату за період з лютого 2017 року по липень 2017 року ОСОБА_1 не отримала, що не спростовано представником відповідача у відзиві на позовну заяву.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", прийнятою відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", вирішено утворити публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, у тому числі на базі Державного підприємства "Донецька залізниця".

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року № 735 затверджено Статут публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", відповідно до якого товариство є правонаступником усіх прав та обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

21 жовтня 2015 року в Єдиному державному реєстрі проведено державну реєстрацію ПАТ "Українська залізниця". Державне підприємство "Донецька залізниця" реорганізовано шляхом злиття у регіональну філію "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та є регіональною філією даного товариства.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі, суд першої інстанції виходив з того, що належним відповідачем у справі є ПАТ "Укрзалізниця". Факт знаходження позивача в трудових відносинах з ПАТ "Укрзалізниця" підтверджується записами в її трудовій книжці, наказом про припинення трудового договору. Останній запис в трудовій книжці позивача зроблений відповідачем. Наявність заборгованості по заробітній платі підтверджено довідкою про доходи, яка видана ВП ТЧ Ясинувата структурного підрозділу "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", згідно якої заборгованість по заробітній платі за період з лютого 2017 року по липень 2017 року складає 20 350,89 грн. Відповідачем ці відомості не спростовані та суду не надані докази, що ці відомості є недостовірними. Відповідно до положень статей 115, 116 КЗпП України відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються статтями 94, 116 КЗпП України.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Записами у трудовій книжці позивача підтверджується, що:

- позивач ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з Державним підприємством "Донецька залізниця", працювала на різних посадах; з 17.05.2005 року - регенераторником відпрацьованого масла 3 розряду Локомотивного депо "Ясинувата - Західне";

- 18 липня 2016 року Державне підприємство "Донецька залізниця" на підставі Закону України від 23.02.2012 року № 4442-IV, постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року № 200 року реорганізовано шляхом злиття у регіональну філію "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця";

- 18 липня 2016 року Локомотивне депо "Ясинувата - Західне" державного підприємства "Донецька залізниця" на підставі наказу ПАТ "Укрзалізниця" від 15.03.2016 року № 303 реорганізовано шляхом злиття у виробничий підрозділ "Ясинуватське локомотивне депо" структурного підрозділу "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця";

- 17 липня 2017 року позивач звільнена у звязку зі скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗпП України на підставі наказу № 8765/ДН - ос від 10.07.2017 року.

Згідно копії наказу від 10.07.2017 року № 8765/ДН-ОС про припинення трудового договору, на підставі якого у трудовій книжці позивача здійснено запис про звільнення, ОСОБА_1 звільнено 17 липня 2017року у звязку із скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗпП України. В наказі зазначено, що ОСОБА_1 слід виплатити компенсацію за 14 днів відпустки та одноразову допомогу у розмірі одного середнього місячного заробітку. Наказ видано структурним підрозділом "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та підписано в.о. начальника дирекції залізничних перевезень ОСОБА_3. В наказі є підпис ОСОБА_1 про її ознайомлення з наказом 17.07.2017 року. Копія наказу засвідчена підписами начальника ВП "Ясинуватське локомотивне депо" ОСОБА_4 та помічника начальника з кадрових питань ОСОБА_6, які скріплені печаткою "Відділ кадрів 40150216/724 Структурний підрозділ "Донецька дирекція залізничних перевезень" Регіональна філія "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" (а.с. 7).

Згідно матеріалів справи та відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 40150216 є кодом ЄДРПОУ відокремленого підрозділу - Регіональна філія "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", місцезнаходження ВП: 84400, Донецька обл., місто Лиман, вулиця Привокзальна, будинок 22.

Факт перебування позивача у трудових відносинах з ПАТ "Укрзалізниця" відповідач - ПАТ "Укрзалізниця" не оспорює та визнає факт звільнення позивача 17 липня 2017 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Будь-які заперечення щодо наданої позивачем суду на підтвердження своїх позовних вимог копії наказу від 10.07.2017 року № 8765/ДН-ОС про припинення трудового договору відповідачем ні у відзиві на позовну заяву, ні в апеляційній скарзі не зазначені (а.с. 34 - 36, а.с. 60 - 63), тобто він відповідачем - ПАТ "Укрзалізниця" не оспорюється.

Згідно відзиву на позовну заяву та апеляційної скарги відповідач не оспорює і той факт, що при звільненні позивача розрахунок з нею не проведено. Посилається на те, що проведення розрахунку з позивачем ускладнила та обставина, що безпосередньо регіональна філія "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" знаходиться у м. Лиман Донецької області, а фактичне місце роботи позивача - Виробничий підрозділ "Ясинуватське локомотивне депо" структурного підрозділу "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" знаходилося у м. Ясинувата Донецької області, тобто на території, на якій проводиться антитерористична операція (а.с. 34 - 36, а.с. 60 - 63).

На підтвердження наявності заборгованості по заробітній платі позивачем до позовної заяви додано довідку про доходи, яка видана ВП ТЧ Ясинувата СП "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", згідно якої ОСОБА_1 була нарахована заробітна плата: за лютий 2017 року у розмірі 3 260,32 грн., за березень 2017 року - 3 148,77 грн., за квітень 2017 року - 2 063,50 грн., за травень 2017 року - 2 158,54 грн., за червень 2017 року - 2 158,54 грн., за липень 2017 року - 7 561,22 грн., всього за період з лютого 2017 року по липень 2017 року в сумі 20 350,89 грн. Заробітна плата за цей період нарахована, але не сплачена (а.с. 18).

Згідно матеріалів справи ВП ТЧ Ясинувата це Виробничий підрозділ "Ясинуватське локомотивне депо", тобто підрозділ в якому безпосередньо працювала позивач.

У відзиві на позовну заяву відповідач будь - яких пояснень щодо наявності та розміру заборгованості по заробітній платі не надав (а.с. 34 - 36), тобто як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції надану позивачем довідку про розмір заборгованості по заробітній платі не спростував.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що заборгованість по заробітній платі позивачем підтверджено довідкою про доходи, яка видана ВП ТЧ Ясинувата структурного підрозділу "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", згідно якої заборгованість по заробітній платі за період з лютого 2017 року по липень 2017 року складає 20 350,89 грн. Відповідно до положень статей 115, 116 КЗпП України відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на положеннях Законів України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" та від 16.07.1999 року № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до частини 2 ст. 30 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці"роботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Відповідно до ст. 8 Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Відповідно до частин першої та сьомої статті 9 зазначеного Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.

Враховуючи, що трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства або уповноваженим ним органом, за якою власник підприємства або уповноважений ним орган зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату (частина перша ст. 21 КЗпП України), що обовязок організувати бухгалтерський облік на підприємстві покладено на власника або уповноважений ним орган, саме відповідач має довести, що він виплатив позивачу заробітну плату.

Доводи відповідача про те, що позивач додав до позовної заяви довідку про доходи, яка не підписана посадовими особами СП "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності заборгованості відповідача перед позивачем по заробітній платі. Зазначена довідка підписана, зокрема, начальником ВП "Ясинуватське локомотивне депо" ОСОБА_4, тобто тією ж особою, якою засвідчено копію наказу № 8765/ДН - ос від 10.07.2017 року про припинення трудового договору з ОСОБА_1, який відповідачем не оспорюється. Підпис начальника ВП "Ясинуватське локомотивне депо" ОСОБА_4 на наказі про припинення трудового договору скріплено печаткою "Відділ кадрів 40150216/724 Структурний підрозділ "Донецька дирекція залізничних перевезень" Регіональна філія "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" (а.с. 7), тобто печаткою саме СП "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця".

Крім того, відповідачем не надано суду доказів про те, що ОСОБА_4, який засвідчив копію наказу про припинення трудового договору з ОСОБА_1 та підписав додану позивачем до позовної заяви довідку про доходи, станом на 17 липня 2017 року не був начальником ВП "Ясинуватське локомотивне депо" та не мав повноважень на підписання зазначених документів. Більш того, в апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що саме виробничий підрозділ "Ясинуватське локомотивне депо" не надає до СП "Донецька дирекція залізничних перевезень" з 16.03.2017 року документів для перерахування заробітної плати. Тобто, додана позивачем до позовної заяви довідка підписана саме тією посадовою особою, яка має надавати до СП "Донецька дирекція залізничних перевезень" документи для перерахування заробітної плати.

Доводи апеляційної скарги про те, що з 16.03.2017 року від виробничого підрозділу "Ясинуватське локомотивне депо" до СП "Донецька дирекція залізничних перевезень" не надходять документи для перерахування заробітної плати, що на підконтрольній Україні території відсутня первинна документація для нарахування заробітної плати за період з 16 березня 2017 року, є необґрунтованими.

По-перше, згідно висновку Верховного Суду, який викладений у постанові від 28.03.2018 року у справі № 243/5469/17, відомості щодо виплати заробітної плати не обмежуються лише первинною документацією.

По-друге, з матеріалів справи, а саме, доданого відповідачем до відзиву на позовну заяву науково - правового висновку щодо унеможливлення виконання обовязків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні працівників, спричиненого впливом дії форс - мажорних обставин (обставин непереборної сили) від 16.01.2018 року № 126 - 221 102, який складений на замовлення ПАТ "Укрзалізниця", встановлено, що:

- наказом регіональної філії "Донецька залізниця" № 682-Н від 12.05.2017 року "Про формування робочої комісії з опрацювання первинних документів щодо остаточного розрахунку працівників структурного підрозділу "Донецька дирекція залізничних перевезень" створена робоча комісія з працівників регіональної філії "Донецька залізниця" до моменту закінчення скорочення штату працівників Донецької дирекції залізничних перевезень з метою опрацювання документів вказаної дирекції, повноти утримань та перерахування податків і зборів, формування документів обліку та розрахунку заробітної плати, відображення господарських операцій в фінансовій звітності та з інших питань фінансової діяльності;

- наказом регіональної філії "Донецька залізниця" № 899-Н від 26.06.2017 року "Про введення в дію Порядку остаточного розрахунку працівників структурних підрозділів "Донецька дирекція залізничних перевезень" уведено в дію Порядок остаточного розрахунку працівників структурних підрозділів "Донецька дирекція залізничних перевезень" та "Луганська дирекція залізничних перевезень", яким враховується нестандартна ситуація та особливості роботи регіональної філії "Донецька залізниця", оскільки частина структурних підрозділів та працівників знаходяться на тимчасово неконтрольованій Україною території, а виплата здійснюється на контрольованій території України регіональною філією "Донецька залізниця" через каси структурних підрозділів "Донецька дирекція залізничних перевезень" та "Луганська дирекція залізничних перевезень" за місцем їх знаходження (м. Лиман) та регламентується здійснення проведення остаточного розрахунку з працівниками структурних підрозділів відповідної дирекції робочими комісіями з опрацювання первинних документів щодо остаточного розрахунку з працівниками структурних підрозділів "Донецька дирекція залізничних перевезень" та "Луганська дирекція залізничних перевезень" (а.с. 37 - 45).

Згідно відповіді регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" від 12.02.2018 року № НГК - 18 - М - 21 на звернення ОСОБА_1 щодо остаточного розрахунку - регіональною філією "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" затверджено порядок проведення остаточного розрахунку з працівниками структурних підрозділів СП "Донецька дирекція залізничних перевезень", сформовано робочу комісію для опрацювання первинних документів. СП "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" за адресою: м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, прийнятий Ваш пакет документів (за інформацією від 02.03.2018 року № 44 - Дон/ДНД в.о. начальника СП "Донецька дирекція залізничних перевезень" ОСОБА_3О.). Питання щодо опрацювання пакету документів розглядається (а.с. 20).

Згідно відповіді СП "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" від 02.03.2018 року № 84/ДНД Дон на звернення ОСОБА_1 щодо остаточного розрахунку - у доповнення відповіді регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" від 12.02.2018 року № НГК - 18 - М - 21 ОСОБА_1 поінформовано, що затвердженим Порядком проведення остаточного розрахунку на керівництво СП "Донецька дирекція залізничних перевезень" покладається прийом відповідних документів, перевірка повноти, візування, підписання (в окремих випадках) та передача на перевірку до комісій, створених у апараті філії. Керівництвом дирекції підтверджується, що Ваш пакет документів для остаточного розрахунку дійсно прийнятий та знаходиться у дирекції (а.с. 22).

Отже, зазначеними листами відповідача підтверджується, що на виконання затвердженого Порядку проведення остаточного розрахунку з працівниками структурних підрозділів СП "Донецька дирекція залізничних перевезень" відповідачем прийнято пакет документів для остаточного розрахунку з позивачем ОСОБА_1 Проте станом на час розгляду справи судом першої інстанції відповідач не надав доказів, які б спростовували відомості щодо нарахованої позивачу заробітної плати за період з лютого по 17 липня 2017 року, зазначені в довідці, яка позивачем додана до позовної заяви та підписана посадовими особами виробничого підрозділу, в якому позивач працювала.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Лише до апеляційної скарги відповідачем додано довідку № 368/2 без дати про нараховані позивачу доходи, але лише за лютий 2017 року та І половину березня 2017 року (а.с. 66). При цьому у зазначеній довідці не зазначено, що в період з ІІ половини березня 2017 року по 17 липня 2017 року заробітна плата позивачу не нараховувалася.

Апеляційний суд зазначає, що відомості щодо нарахованої позивачу заробітної плати за лютий 2017 року, які зазначені у довідці № 368/2, яка видана СП "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", згідно яких позивачу за лютий 2017 року нарахована заробітна плата у розмірі 3 260,32 грн. (а.с. 66), співпадають з відомостями про нараховану заробітну плату за лютий 2017 року у довідці про доходи, яка додана позивачем до позовної заяви та підписана начальником ВП "Ясинуватське локомотивне депо" (а.с. 18).

Відомості зазначені в довідці про доходи, яка додана позивачем до позовної заяви та підписана начальником ВП "Ясинуватське локомотивне депо" (а.с. 18) узгоджуються з наказом від 10.07.2017 року № 8765/ДН-ОС про припинення трудового договору з ОСОБА_1, згідно якого ОСОБА_1 слід виплатити компенсацію за 14 днів відпустки та одноразову допомогу у розмірі одного середнього місячного заробітку. Наказ підписано в.о. начальника СП "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" ОСОБА_3, тобто посадовою особою структурного підрозділу відповідача, який здійснює свою діяльність на території, яка контролюється органами державної влади України, а саме, у м. Лиман Донецької області, та цією ж посадовою особою підписано і додану відповідачем до апеляційної скарги довідку № 368/2, яка видана СП "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" (а.с. 66).

Доказів щодо виплати позивачу заробітної плати за період з ІІ половини березня 2017 року по 17 липня 2017 року, в тому числі компенсації за 14 днів відпустки та одноразової грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку, відповідач суду не надав.

Враховуючи, що відповідач в порушення Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Закону України від 24.03.1995 року №108/95-ВР "Про оплату праці" не надав суду першої інстанції документів ні про нараховану позивачу заробітну плату за період з лютого 2017 року по 17 липня 2017 року, ні про наявність заборгованості по заробітній платі, ні про відсутність такої заборгованості, у відзиві на позовну заяву відповідач визнавав той факт, що розрахунок з позивачем при її звільненні не проведено, суд першої інстанції при вирішенні спору обґрунтовано виходив з наданої позивачем довідки та дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що остаточний розрахунок з позивачем ускладнила та обставина, що практично вся залізнична мережа регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" знаходиться в зоні проведення АТО, що проведення АТО ускладнило сполучення в межах регіональної філії "Донецька залізниця", що безпосередньо регіональна філія "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" знаходиться за адресою: Донецька область м. Лиман вул. Привокзальна, 22, а фактичне місце роботи позивача - виробничий підрозділ "Локомотивне депо Ясинувата", що спірні правовідносини регулюються Законом України від 02.09.2014 року № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі.

Закон України від 02.09.2014 року № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" не скасовує обов'язків роботодавця, визначених ст. 47, ст. 116 КЗпП України, та не передбачає особливостей щодо строків розрахунку при звільненні, встановлених ст. 116 КЗпП України.

Законом України від 02.09.2014 року № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" встановлено, що єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. (ст 10).

Проте заробітна плата не є відповідальністю за порушення строків виплати заробітної плати.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідальності роботодавця за затримку розрахунку при звільненні встановлена ст. 117 КЗпП України, згідно якої в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Проте позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не заявлялися.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997, № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суд першої інстанції правильно послався на те, що згідно практики Європейського суду з прав людини (зокрема, наприклад, справа "Суханов та Ільченко проти України" заяви № 68385/10 та 71378/10, а також справа "ОСОБА_7 Ганс-Адам II проти Німеччини", заява N9 42527/98 тощо) "майно" може являти собою "існуюче майно" або засоби, включаючи "право вимоги", відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні "законне сподівання"/"правомірне очікування" (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності.

В рішенні у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005 року Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "власності", яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу № 1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як "майнові права", і, таким чином, як "власність" в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу № 1 (п. 22).

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, оскільки відповідач не спростував надану позивачем довідку про доходи, у строки, встановлені частиною 1 ст. 116 КЗпП України, не виплатив всі суми, що належали позивачу від підприємства при звільненні, не виплатив ці суми і на час розгляду справи судом першої інстанції, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, є не обґрунтованими.

До апеляційної скарги відповідачем додано довідку № 368/2 без дати про нараховані позивачу доходи за лютий 2017 року та І половину березня 2017 року (а.с. 66), згідно якої позивачу ОСОБА_1 нарахована заробітна плата за лютий 2017 року у сумі 3 260,32 грн. (утримано 667,77 грн., до видачі - 2 592,55 грн.), за І половину березня 2017 року - 1 588,27 грн. (утримано 325,31 грн., до видачі 1 262,96 грн.). Згідно цієї довідки заробітна плата перерахована на платіжну картку Ощадбанку за І половину лютого 2017 року - платіжним дорученням від 15.02.2017 року № 847 у сумі 1 279,00 грн., за ІІ половину лютого 2017 року - платіжним дорученням від 01.03.2017 року №1108 у сумі 1 313,55 грн.; зарплата за І половину березня 2017 року у сумі 1 262,96 грн. отримана 30.08.2017 року у касі Дирекції м. Лиман (а.с. 66).

Відповідно до частини 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що зазначена довідка надійшла до юридичної служби від Донецької дирекції залізничних перевезень 13.08.2018 року, є недоведеними, оскільки в довідці дата її видачі не зазначена. Посилання відповідача на те, що копію ухвали про відкриття провадження у справі він отримав лише 07.08.2018 року, справа була призначена до розгляду на 10.08.2018 року, а тому відповідач готував відзив на позовну заяву на підставі тих документів, які були подані позивачем разом з позовною заявою, не є доказами неможливості подання відповідачем довідки № 368/2 без дати про нараховані позивачу доходи до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Ні у відзиві на позовну заяву від 07.08.2018 року, який надійшов до суду першої інстанції 10.08.2018 року, ні окремо відповідач не заявляв клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із несвоєчасним отриманням ухвали про відкриття провадження у справі та неможливістю у звязку з цим надати певні докази. Більш того, 10.08.2018 року представник відповідача ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та про відсутність заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження (а.с. 33).

Проте позивач у відзиві на апеляційну скаргу визнає, що вона дійсно отримала заробітну плату за лютий 2017 року та за І половину березня 2017 року (а.с. 77).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини першої ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України.

Керуючись завданням цивільного судочинства та враховуючи, що позивач визнає факт виплати їй заборгованості по заробітній платі за лютий 2017 року та І половину березня 2017 року, з урахуванням чого просить стягнути на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 16 495,38 грн., апеляційний суд приймає довідку № 368/2 без дати про нараховані позивачу доходи, яка додана відповідачем до апеляційної скарги.

З урахуванням цієї довідки апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що матеріалами справи доведено, що позивачу за період з лютого 2017 року по 17 липня 2017 року нарахована заробітна плата у розмірі 20 350,89 грн., з яких за лютий 2017 року у розмірі 3 260,32 грн., за березень 2017 року - 3 148,77 грн., за квітень 2017 року - 2 063,50 грн., за травень 2017 року - 2 158,54 грн., за червень 2017 року - 2 158,54 грн., за липень 2017 року - 7 561,22 грн.

Аналізуючи надані сторонами довідки про доходи, апеляційним судом встановлено, що заробітна плата за лютий 2017 року у розмірі 3 260,32 грн. (після утримання податків 2 592,55 грн.) та за І половину березня 2017 року у розмірі 1 588,27 грн. (після утримання податків 1 262,96 грн.) у загальній сумі 4 848,59 грн. (після утримання податків 3 855,51 грн.) відповідачем позивачу виплачена, тобто заборгованість відповідача по заробітній платі складає 15 502, 30 грн. (20 350,89 - 4 848,59).

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить стягнути на її користь 16 495,38 грн., виходячи з того, що нею фактично отримано за вирахуванням податків та інших обовязкових платежів заробітна плата за лютий 2017 року та І половину березня 2017 року у сумі 3 855,51 грн. Проте заборгованість по заробітній платі у сумі 20 350,89 грн. була визначена судом першої інстанції без вирахування податків та інших обовязкових платежів, а тому підлягає зменшенню саме на суму заробітної плати за лютий 2017 року у розмірі 3 260,32 грн. та за І половину березня 2017 року у розмірі 1 588,27 грн. у загальній сумі 4 848,59 грн. без вирахування податків та інших обовязкових платежів.

Отже, заборгованість відповідача по заробітній платі позивачу складає 15 502, 30 грн. (20 350,89 - 4 848,59), з яких за березень 2017 року - 1 560,50 грн. (3 148,77 - 1 588,27), за квітень 2017 року - 2 063,50 грн. , за травень 2017 року - 2 158,54 грн., за червень 2017 року - 2 158,54 грн., за липень 2017 року - 7 561,22 грн.

Тобто, з урахуванням довідки, яка додана відповідачем до апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, визначаючи розмір заборгованості по заробітній платі, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, що висновок суду першої інстанції про наявність заборгованості по заробітній платі у сумі 20 350,89 грн. не відповідає обставинам справи, в цій частині доводи апеляційної скарги є обгрунтованими.

Відповідно до пунктів 1, 3 ст. 376 ЦПК України неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Отже, рішення суду підлягає зміні, з відповідача ПАТ "Укрзалізниця" на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 15 502, 30 грн.

Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до статей 46, 47 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Отже, зазначений у позові другий відповідач - Структурний підрозділ "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" не є належним відповідачем у справі, оскільки не є юридичною особою та не має ні цивільної процесуальної правоздатності, ні цивільної процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI саме на роботодавця покладається обов'язок із нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету, нарахувань на фонд оплати праці (ст. 14.1.222).

Відповідно до ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок (ст. 168.1.1).

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету (ст. 168.1.2).

Як зазначено в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Тобто, при виплаті ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі у розмірі 15 502,30 грн. відповідач зобовязаний утримати з цієї суми податки та інші обовязкові платежі.

Відповідно до п. 2 частини 1 ст. 430 ЦПК України у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати суд допускає негайне виконання рішень, але не більше ніж за один місяць, у звязку з чим апеляційний суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за один місяць - за квітень 2017 року у розмірі 2 063, 50 грн.

Відповідно до частини 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у звязку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у звязку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні позивача до суду вона судовий збір згідно п. 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" не сплачувала.

Відповідно до частини 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п/п 1 п. 1 частини 2, частини 1 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Позивач звернулася до суду з позовом 26 липня 2018 року (а.с. 2 - 3).

Відповідно до ст. 7 Закону України від 07.12.2017 року № 2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2018 року встановлено у розмірі 1 762 гривні.

Тобто, з позовної заяви про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 20 350,89 грн. підлягав сплаті судовий збір у розмірі 704,80 грн. (20 350,89 х 1%, але не менше 1 762 х 0,4 = 704,80 грн.).

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 просила стягнути на свою користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 20 350,89 грн., її позовні вимоги задоволено частково у розмірі 15 502, 30 грн., з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задовлених позовних вимог у розмірі 536,88 грн. (15 502,30 х 704,80 : 20 350,89).

За подання апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 1 058,00 грн., що відповідає встановленому п/п 6 п. 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VІ "Про судовий збір".

Враховуючи, що вимоги апеляційної скарги відповідача задоволені частково - у розмірі 4 848,59 грн., йому підлягають відшкодуванню за рахунок держави судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задовлених вимог апеляційної скарги у розмірі 252,07 грн. (4 848,59 х 1 058,00 : 20 350,89).

Отже, відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України з відповідача ПАТ "Укрзалізниця" на користь держави має бути стягнута різниця у розмірі судових витрат, що складає 284,81 грн. (536,88 - 252,07).

Відповідно до п. 1 частини 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, оскільки ціна позову ОСОБА_1 (20 350,89 грн.) та розмір задоволених судом позовних вимог (15 502,30 грн.) не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2018 року, в якому позивачем ОСОБА_1 була подана позовна заява (176 200 грн.).

Отже, відповідно до п. 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України постанова апеляційного суду у цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст. 374, ст. 376, ст. ст. 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача - Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" задовольнити частково.

Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 10 серпня 2018 року змінити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (, юридична адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, будинок 5) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі у розмірі 15 502 (п'ятнадцять тисяч пятсот дві) гривні 30 коп., в тому числі за березень 2017 року у розмірі 1 560,50 грн., за квітень 2017 року у розмірі 2 063,50 грн., за травень 2017 року у розмірі 2 158,54 грн., за червень 2017 року у розмірі 2 158,54 грн., за липень 2017 року у розмірі 7 561,22 грн.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" при виплаті ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі утримати з цієї суми податки та інші обовязкові платежі.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за один місяць - за квітень 2017 року у розмірі 2 063 (дві тисячі шістдесят три) гривні 50 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (, юридична адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, будинок 5) на користь держави судовий збір в розмірі 284 (двісті вісімдесят чотири) гривні 81 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку, як така що ухвалена у малозначній справі, не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: Л.І. Соломаха

Судді: І.В. Кішкіна

ОСОБА_8

Повне судове рішення складено 25 жовтня 2018 року.

Головуючий суддя: Л.І. Соломаха