набрало чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/775/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2018 р.

Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко Л.Г.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

представника служби у справах дітей Чаплинської районної держаної адміністрації - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

педагога - психолога ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, третя особа служба у справах дітей Чаплинської районної державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_8, третя особа служба у справах дітей Чаплинської районної державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, посилаючись на те, що шлюб між сторонами зареєстровано 07.09.2016 року, вони є батьками двох малолітніх дітей ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, 27 червня 2011 року. В травні 2017 року відповідач ОСОБА_8 маючи намір переїхати на постійне місце проживання до ІНФОРМАЦІЯ_2 Крим, самовільно залишила родину та малолітніх дітей на догляд та утримання батька ОСОБА_7 Під час вирішення спору місця проживання малолітніх дітей береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан здоровя та інші обставини. Вважає, що відповідач, яка є матірю двох малолітніх дітей без будь-якого примусу покинула їх на виховання та утримання батька, не опікується їх вихованням, утриманням, зростанням, а також враховуючи прихильність дітей до батька, здатність самостійно виховувати, утримувати дітей вважає за необхідне визначити місце проживання дітей з ним.

Просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстрований 07 вересня 2016 року. Визначити місце проживання дітей ОСОБА_9, яка народилася 15 жовтня 2009 року та ОСОБА_9, який народився 27 червня 2011 року з батьком ОСОБА_7

В судовому засіданні позивач та його представники ОСОБА_1, ОСОБА_2 уточнили позовні вимоги та просили суд розірвати шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстрований 07 вересня 2016 року. Визначити місце проживання дітей ОСОБА_9, яка народилася 15 жовтня 2009 року та ОСОБА_9, який народився 27 червня 2011 року з батьком ОСОБА_7 за адресою місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, вул. 8-Березня, 13. При цьому, позивач ОСОБА_7 додав, що шлюб з відповідачкою розпався за взаємною згодою. ОСОБА_8 з травня 2017 року не проживає за місцем його проживання; до дітей за весь цей період приїздила всього 2 рази, будь-які перешкоди їй щодо спілкування з дітьми з його боку взагалі не чиняться. Навпаки, він особисто привозив дітей за місцем проживання її сестри в с. Преображенка Чаплинського району з метою спілкування матері із дітьми на вихідні. На даний час йому не відоме, місце проживання відповідача, тому він немає змоги привозити дітей до матері.

Представником відповідача за довіреністю ОСОБА_3 подано до суду відзив на позовну заяву згідно з яким, позивач створює перешкоди у реалізації прав дітей на контакт із матірю. Хоча органом опіки та піклування надано право відповідачу на побачення із дітьми за їх місцем проживання, проте звичаї які притаманні віросповіданню ОСОБА_10 позбавляють право відповідача відвідувати будинок позивача. Крім того, проживаючи із позивачем, ОСОБА_8 була позбавлена можливості розвитку своєї особистості, навчатись у вищому навчальному закладі, що на даний час стало підставою неможливості в працевлаштуванні. Позивач висиляючи відповідача із будинку не надав їй можливості зібрати зимові речі, і тому її довелось купувати собі речі необхідні для життя. Не отримавши жодної грошової допомоги з боку позивача, ОСОБА_8 змушена була проживати у родичів та просити у борг кошти для проживання. При цьому, факт відсутності доходу у батьків можливо розцінювати як виняткову обставину, проте враховуючи ситуацію з відповідачем, яка просто не існувала як людина, була жінкою без особистості та документів, не мала змоги фізично та морально розвиватись, навчатись. Окрім того, позивачем не наведено жодних доказів, які б унеможливлювали визначення місця проживання дітей із матірю.

В судовому засіданні відповідач та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнали та просили суду шлюб розірвати. Щодо вимог позивач про визначення місця проживання дітей із батьком, то в цій частині позовні вимоги не визнали в повному обсязі. При цьому, відповідач ОСОБА_8 пояснила, що в останнє бачила дітей в квітні 2018 року; до дитячого садку та до школи провідувати дітей не приходила, у звязку із тим, що тривалий час хворіла. Також підтвердила, що коли вона проживала у сестри позивач дійсно привозив їй дітей на вихідні. На разі вона вже у сестри в с. Преображенка, Чаплинського району не проживає. На даний час проживає або у своїх батьків в м. Армянськ, АР Крим або у бабусі на території Чаплинського району. Не працює, проживає за рахунок своїх батьків та родичів.

Представники служби у справах дітей Чаплинської районної держаної адміністрації ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні вважали за необхідне визначити місце проживання малолітніх дітей з батьком, оскільки мати дітей ОСОБА_8 не має житла, а також систематичного доходу необхідного для утримання дітей.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши докази по справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб 07 вересня 2016 року, про що Чаплинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, зроблено актовий запис за №66.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого Асканія-Нова селищною радою Чаплинського району Херсонської області ОСОБА_9, народилася 15 жовтня 2009 року, батько: ОСОБА_7, мати ОСОБА_11

Згідно копії свідоцтва про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області і ОСОБА_9, народився 27 червня 2011 року, батько: ОСОБА_7, мати ОСОБА_11

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району, Херсонської області №610 від 25.05.2017 року діти ОСОБА_9 та ОСОБА_12 зареєстровані та проживають з батьком ОСОБА_7 за адресою: смт. Асканія-Нова, вул.. 8-Березня 13. До складу його сімї входять батько ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4, мати ОСОБА_9 Халіз-кизи ІНФОРМАЦІЯ_5 та дружина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідно до копії паспорту громадянина України ОСОБА_7 зареєстрований за адресою: смт. Асканія-Нова, вул. 8-Березня 13.

З копії договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 19.08.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Чаплинського районного нотаріального округу слідує, що ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_15 з однієї сторони та ОСОБА_7 з іншої сторони уклали договір про те, що продавці передають у власність покупця будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою смт. Асканія-Нова, Чаплинського району, Херсонської області, вул.. 8-Березня, 13, а також земельну ділянку, площею 0,0667 га., що розташована за адресою: смт. Асканія-Нова, вул. 8-Березня, 13.

Власником житлового будинку та земельної ділянки розташованого за адресою смт. Асканія-Нова, Чаплинського району, Херсонської області, вул.. 8-Березня, 13, згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_7

Мати дітей ОСОБА_8, відповідно до копії домової книги зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, вул.. 8-Березня, 13.

З наказу №1 фермерського господарства «Грин Лайф» від 26.05.2017 року ОСОБА_16 прийнято охоронником згідно поданої заяви з окладом мінімальної заробітної плати за фактично відпрацьований час.

Відповідно до довідок Чаплинської районної лікарні від 28.11.2017 року, 29.11.2017 року, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають.

З довідки Міністерства внутрішніх справ слідує, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 на території України станом на 04.12.2017 року до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості немає, та в розшуку не перебуває.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_7 показав, що з травня 2017 року шлюбні відносини між ним та відповідачкою припинені. На примирення сторони не згодні, позивач наполягає на розірвані шлюбу, так як подальше збереження сім'ї є неможливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідач ОСОБА_8 проти розірвання шлюбу в судовому засіданні не заперечувала.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 07.09.2016 року, актовий запис № 66. На теперішній час сторони шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть.

Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам.

Питання щодо визначення місця проживання малолітніх дітей подружжя розглядалося органом опіки та піклування.

Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Асканія-Нова №874 від 21.08.2017 року про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_9, встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є батьками малолітніх дітей. ОСОБА_7 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, 13, Чаплинського району. Сімя ОСОБА_7 відвідувалася фахівцем із соціальної роботи, представниками селищної ради, складено акти обстеження житлово-побутових умов проживання, де виявлено, що ОСОБА_8 з травня 2017 року проживає окремо від родини і з цього часу участі у вихованні дітей не приймає. ОСОБА_7 на даний час створені дітям належні умови для повноцінного проживання та виховання. На підставі актів обстеження матеріально-побутових умов від 05.06.2017 року, 10.08.2017 року комісія ради опіки і піклування при виконкомі Асканія-Нова селищної ради вважає за необхідне клопотати перед службою у справах дітей: про визначення місця проживання дітей ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10 з батьком дітей ОСОБА_7 по вул.. 8-Березня, 13 Чаплинського району, Херсонської області.

Рішенням виконавчого комітету Асканія-Нова селищної ради від 07 червня 2017 року №65 вирішено рекомендувати ОСОБА_7 звернутися до суду з метою визначення доцільного місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10.

Рішенням №5 комісії з питань захисту прав дитини Чалинської районної державної адміністрації від 19 грудня 2017 року розглянувши заяву ОСОБА_7 про визначення місця проживання дітей встановлено, що малолітні діти на час розгляду питання проживають з батьком ОСОБА_7 ОСОБА_15 дітей ОСОБА_8 жодних документів на розгляд комісії не подавала, хоча неодноразово повідомлялася про розгляд даного питання. Під час засідання комісії: заявник ОСОБА_7 просив визнати доцільним визначити місце проживання дітей з ним; мати дітей ОСОБА_8 просила комісію визначити місце проживанні дітей з нею, в будинку її близьких родичів, що розташований в м. Армянськ АР Крим, що є тимчасово окупованою територією. За результатами розгляду комісія вирішила: визнати доцільним визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10 з батьком ОСОБА_7 за адресою його постійного місця проживання. Зобовязати ОСОБА_7 безперешкодно надавати ОСОБА_8 можливість приймати участь у вихованні та спілкуванні з ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10, не рідше ніж один раз на тиждень.

Відповідно до висновку Чаплинської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітніх дітей визнано доцільним визначити місце проживання ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10 з батьком ОСОБА_7

При розгляді питання про визначення місця проживання дітей, органом опіки та піклування служби у справах дітей за результатами бесіди з дітьми від 10.01.2017 року 29.01.2018 року малолітня ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9, висловила бажання проживати разом з батьком, оскільки її мати ОСОБА_8, покинула дитину, не приїздить до неї, не спілкується по телефону, не цікавиться її навчанням та здоровям. Аналогічної думки дотримувався малолітній ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 19.08.2017 року, 27.09.2017 року, 20.10.2017 року, 24.11.2017 року, 22.01.2018 року, 04.09.2018 року складених інспектором ВОС ОСОБА_18, спеціалістом інспектром ОСОБА_19, начальником служби у справах дітей ОСОБА_4, головним спеціалістом сектору з питань опіки та піклування ОСОБА_5, ОСОБА_20 встановлено, що малолітні діти ОСОБА_9 та ОСОБА_21 проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7, вул.. 8-Березня, 13. Вказаний житловий будинок на праві власності належить позивачу ОСОБА_7 Діти мають окрему кімнату, облаштовану ліжками, шафою, місцем для навчання. Відносини у сімї доброзичливі, ґрунтуються на взаємоповазі. Відносини батька з дітьми ґрунтуються на любові. ОСОБА_7 до своїх обовязків щодо виховання та утримання дітей відноситься відповідально, самостійно займається вихованням та утриманням дітей з червня 2017 року.

Згідно характеристики учня ІНФОРМАЦІЯ_11, ІНФОРМАЦІЯ_10 навчається з 01.09.2017 року, дисциплінований, комунікабельний, не конфліктний, спокійний, доброзичливий, позитивно сприймає оточуючих. Зовнішній вигляд дитини охайний. Батько хлопчика цікавиться навчанням дитини; до школи його приводить батько, групи продовженого дня забирає батько або дідусь.

Згідно характеристики учениці ІНФОРМАЦІЯ_12, ІНФОРМАЦІЯ_9 навчається з 2016 року, показала достатній рівень навчальних досягнень, дівчинка вимоглива до себе відповідальна. Еліф самостійна, кмітлива, має добре розвинуте логічне мислення, цікавиться музикою та із задоволенням відвідує музичну школу. Батько приділяє належну увагу дитині.

Відповідно до довідки комунального закладу «Дитяча музична школа Асканія-Нова» ОСОБА_9 навчається в дитячій музичній школі у 2 класі за фахом домра.

Мати дітей ОСОБА_22 доходів не має, відомостей про її доходи суду не надано та матеріали справи не містять. В судовому засіданні пояснила, що на даний час проживає у своїх близьких родичів в Чаплинському районі або у батьків в м. Армянськ, АР Крим, при цьому, не працює, проживає за рахунок батьків, допомогу їй також надають родичі.

Матеріально дітей забезпечує батько ОСОБА_7

В судовому засіданні позивач по справі ОСОБА_7 суду пояснив, що діти постійно проживають з ним в житловому будинку, він працює проживає разом з дітьми. Мати дітей не має перешкод у спілкуванні з дітьми, однак де мешкає відповідач йому не відомо, вважає, що діти звикли проживати з батьком і бажають цього.

В судовому засіданні ОСОБА_8 суду пояснила, що з травня 2017 року вона з чоловіком та дітьми не проживає. Вона два рази приїздила до дітей за місцем їх проживання в смт. Асканія-Нова, частіше бачити дітей вона не мала змоги, оскільки тривалий час хворіла. Вона не зверталася до правоохоронних органів або до органу опіки та піклування з приводу усунення перешкод у спілкуванні дітей і надати докази на підтвердження створення позивачем їй перешкод у спілкуванні з дітьми не може. Матеріальної допомоги дітям не надає, оскільки не працює, а тому не має змоги її надавати.

Відповідно до копії висновку за результатами розгляду матеріалів від 30 травня 2017 року 24.05.2017 року до ЧЧ Чаплинського відділення поліції Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області надійшла заява від ОСОБА_23, ІНФОРМАЦІЯ_13 про те, що 23.05.2017 року за місцем мешкання його сестри ОСОБА_11 ОСОБА_17 та ОСОБА_13 ображають її нецензурною лайкою та виганять із будинку. Під час опитування ОСОБА_11, остання пояснила, що вона проживала разом із ОСОБА_7 у його батьків та в них є двоє малолітніх дітей. 22.05.2017 року її чоловік став свідком того, що вона в соціальній мережі інтернет вела переписку з іншим чоловіком в наслідок чого між ними виникла сварка. Також повідомила, що ніяких претензій до свого чоловіка та його батьків вона немає, оскільки від них вона пішла із власної волі, бажає жити разом зі своїми дітьми окремо.

Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Частиною 1 ст. 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з тим, ч. 2 ст. 161 СК України чітко визначено, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвитку дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови № 16 від 12 червня 1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб і сім'ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Статею 171 СК України передбачено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосується її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання , місця проживання. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі -Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. З Конвенції).

Відповідно до положень ст. 12 Конвенції держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що її стосується, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Аналогічні положення викладені у ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25 січня 1996 року), яка зобовязує суд надати можливість дитині висловити свою думку при вирішенні питань, які її стосуються, і приділяти цій думці належну увагу.

Про необхідність заслуховування думки дітей, які досягли певного віку, та її врахування при вирішенні спорів про відібрання дітей зазначено, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року «Савіни проти України». У п. 59 цього рішення вказано, що суд також зауважує, що на жодному етапі провадження у справі судді не заслуховували дітей.

В судовому засіданні за згодою батьків дитини, їх представників та представника органу опіки та піклування була заслухана думка дітей ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_14.

При зясуванні думки дітей на час її заслуховування, батьки дитини та вільні слухачі добровільно залишили залу судового засідання. Заслуховування проведено у присутності представників сторін та представника органу опіки та піклування, а також за участі педагога-психолога ОСОБА_6, яка підтвердила готовність дітей до діалогу та спроможність відповіді на питання щодо місця проживання.

Відповідаючи на питання суду та представників сторін малолітня ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9 пояснила, що вона разі із братом проживає в смт. Асканія ОСОБА_19, разом із татом, бабусею і дідусем. Мати давно до них не приїжджала, за 2 роки приходила 2 рази до школи та 1 раз до них до-дому. Висловила бажання проживати в смт. Асканія-Нова із татом, оскільки вона там проживає із народження, ходить там до школи, має свою кімнату та подружок. ОСОБА_24, ІНФОРМАЦІЯ_10 підтримав думку сестри щодо їх місця проживання із татом. Також додали, що уроки вони вчать із татом, одяг їм також купує батько. На дні народження мама до них не приходила та не вітала зі святом. Коли одного разу в жовтні 2017 року мати приходила до дому до них то вони з братом з нею спілкувалися близько 2 годин, а потім коли вона з дідусем на кухні варили каву, то посварились, і вона пішла.

Педагогом психологом ОСОБА_6 в ході проведення підготовки до співбесідти був проведений із малолітніми дітьми тест «Моя сімя» за результатами якого, остання зазначила, що малолітній ОСОБА_24 2011 року відобразив на малюнку сімю, яка складається із нього, сестри та батька, які для нього є найбільш значимими фігурами. ОСОБА_25, ІНФОРМАЦІЯ_9 відобразила батька з яким поряд знаходяться вона та брат, а також бабусю та дідуся, які зєднані між собою лінією, окрім матері, що свідчить про те, що в неї немає близьких стосунків із матірю.

Вирішуючи спір щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, суд виходить з того, що малолітні діти проживають разом з батьком ОСОБА_7 з дня народження та залишилися проживати з батьком, після того як мати покинула сімю та поїхала проживати до своїх близьких родичів. Позивач ОСОБА_7 працює, має достатній рівень доходу, матеріально-побутові умови проживання дітей відповідають їх соціальному, матеріальному та віковому розвитку та потребам. Матеріали справи не містять докази неналежного ставлення батька дітей до виконання ним своїх батьківських обов'язків по відношенню до малолітніх дітей.

Відповідач ОСОБА_8 не працює, постійного доходу та заробітку немає, з травня 2017 року з власної волі покинула сімю та на даний час проживає у своїх близьких родичів в АР Крим. Періодично відвідує дітей, по можливості; при цьому, в судовому засіданні зазначила, що не заперечує, щоб діти проживали із позивачем і ходили до школи в смт. Асканія-Нова, а на вихідні дні вона б бажала їх забирати та проводити з ними час. Такий спосіб, прийняття участі у вихованні своїх дітей відповідача влаштовував.

Матеріали справи не містять докази створення перешкод позивачем відповідачу у спілкуванні з дітьми.

Також в матеріалах справи взагалі відсутні будь - які докази щодо умов проживання відповідачки ОСОБА_8

Пленум Верховного Суду України зазначає, що «при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати» (п. 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11). Водночас, відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, малолітня дитина не повинна (крім тих випадків, коли є виняткові обставини) бути розлучена зі своєю матір'ю.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов'язки щодо батьків (ст. 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками.

У справі «ОСОБА_13 проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

При вирішенні питання щодо визначення місця проживання дітей, суд виходить перш за все з найкращіх інтересів дітей, які виражаються у забезпеченні розвитку дитини у безпечному, спокійному та стійкому середовищі.

При визначені місця проживання малолітніх дітей з батьком ОСОБА_7 суд враховує те, що малолітні діти після того як мати покинула сімю залишилися проживати з батьком в житловому будинку, в якому проживали постійно з моменту народження. Також судом враховано те, що позивач працює, отримує постійний достатній дохід для утримання дітей, матеріально-побутові умови проживання дітей задовільні та відповідають інтересам та вимогам розвитку дітей. Батько малолітніх дітей виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них. Враховуючи вік та прихильність дітей до батька, бажання дітей проживати саме з батьком та враховуючи висновок органу опіки та піклування, відповідно до якого орган опіки та піклування Чаплинської районної державної адміністрації вважав доцільним визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_9 з батьком ОСОБА_7.

Суд також враховує те, що відповідач ОСОБА_8 не працює, матеріали справи не містять жодного доказу отримання нею самостійного доходу, власного житла та майна також немає. Враховує також те, що після того як вона покинула сімю діти за її згодою залишилися проживати з батьком та мати дітей обрала для себе такий спосіб прийняття участі у вихованні дітей, який на той час її влаштовував.

Суд, звертає увагу на те, що визначення місця проживання дітей з батьком не позбавляють матір права на спілкування з дітьми та обов'язок їх утримувати.

Таким чином, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено судом, як кожен окремо, так і в сукупності, заслухавши думку самих дітей, а також приділяючи першочергову увагу інтересам малолітніх дітей сторін, суд дійшов до висновку про визначення місця проживання ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_14 із батьком ОСОБА_7, у зв'язку із чим позовні вимоги ОСОБА_7 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, зареєстрований 07 вересня 2016 року Чаплинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №66.

Визначити місце проживання дітей ОСОБА_9, яка народилася 15 жовтня 2009 року та ОСОБА_12, який народився 27 червня 2011 року з батьком ОСОБА_7 за адресою місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, вул. 8-Березня, 13

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Копію рішення суду надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище «Чахалова».

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко