Справа № 199/564/17
(2/199/161/18)
РІШЕННЯ

Іменем України

18.09.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Скрипник О.Г..

секретарі Шеленок С.М.

представник позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Амур-Нижньодніпровська районна у м. Дніпрі рада, Дніпровська міська рада, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2011 року ОСОБА_2 звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом ОСОБА_3, треті особи: Амур-Нижньодніпровська районна у м. Дніпрі рада, Дніпровська міська рада, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позову зазначила, що в 1975 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийняли спадщину після смерті свого батька та їм державним нотаріусом були видані свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями по вул.. Берегова, 58 а у м. Дніпропетровську ( 20.04.1977 року присвоєно нову адресу: вул. Берегова, 66 у м. Дніпропетровську), по 1/2 частині на кожного.

28 вересня 1990 року ОСОБА_3 купила частину домоволодіння №68а по вул.. Берегова у м. Дніпропетровську та приєднала його до спадкового будинку шляхом перенесення огорожі. 13 грудня 2005 року ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі-продажу придбала частину житлового будинку №68 по вул.. Берегова у м. Дніпропетровську та шляхом перенесення огорожі приєднала його до спадкового будинку.

Актом встановлення існуючих меж земельної ділянки в натурі були встановлені межі земельної ділянки, розташованої під домоволодінням №66 по вул.. Берегова у м. Дніпро та ОСОБА_3 виділено в натурі земельну ділянку площею 874 кв.м. (0,0874 га). Рішенням Дніпропетровської міської ради від 24 грудня 2008 року 3 164/41 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передана у спільну сумісну власність земельна ділянка з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

22.02.2011 року ОСОБА_4 склав на імя ОСОБА_2 заповіт, якій заповідав все своє майно, з чого б воно не складалося.

30.06.2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб та 21.08.2012 року ОСОБА_4 помер.

Позивач зазначає, що вона є спадкоємцем за заповітом до майна померлого ОСОБА_4 та спадщину після його смерті прийняла. За отриманням свідоцтва про право на спадщину позивач звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_4 у звязку з відсутністю право установлювальних документів на спадкове майно.

Зважаючи на викладене вище, позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння та земельної ділянки №66 а по вул.. Берегова у м. Дніпро, в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки судові не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, просив відкласти розгляд справи на іншу дату у звязку з перебуванням у відпустці, проте доказів щодо перебування у відпустці суду не надав.

За таких підстав суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача та його представника.

Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора в судове засідання свого не направила, направленим до суду листом просила розглядати справу у свою відсутність.

Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що в 1975 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийняли спадщину після смерті свого батька та їм державним нотаріусом були видані свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями по вул.. Берегова, 58 а у м. Дніпропетровську (20.04.1977 року присвоєно нову адресу: вул. Берегова, 66 у м. Дніпропетровську).

28 вересня 1990 року ОСОБА_3 купила частину домоволодіння №68а по вул.. Берегова у м. Дніпропетровську та приєднала його до спадкового будинку шляхом перенесення огорожі. 13 грудня 2005 року ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі-продажу придбала частину житлового будинку №68 по вул.. Берегова у м. Дніпропетровську та шляхом перенесення огорожі приєднала його до спадкового будинку.

Актом встановлення існуючих меж земельної ділянки в натурі встановлені межі земельної ділянки , розташованої під домоволодінням №66 по вул.. Берегова у м. Дніпро та ОСОБА_3 виділено в натурі земельну ділянку площею 874 кв.м. (0,0874 га). Рішенням Дніпропетровської міської ради від 24 грудня 2008 року 3 164/41 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передана у спільну сумісну власність земельна ділянка з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

22.02.2011 року ОСОБА_4 склав на імя ОСОБА_2 заповіт, якій заповідав все своє майно, з чого б воно не складалося.

30.06.2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. 21.08.2012 року ОСОБА_4 помер.

Позивач є спадкоємцем за заповітом до майна померлого ОСОБА_4 та спадщину після його смерті прийняла. За отриманням свідоцтва про право на спадщину позивач звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_4 у звязку з відсутністю право установлювальних документів на спадкове майно.

Згідно ст. 1218 ЦПК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті

Згідно з частинами 1, 3, 5 статті 1268 ЦПК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як розяснено у п. 6 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» , суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК ). Проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно ( стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (обєкт спадкування) на виникнення права власності на спадкове майно як на обєкт нерухомого майна.

При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом, якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими документами, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Так, як позивач позбавлений можливості надати правоустановлювальні документи на спадкове майно, яке залишилося після померлого ОСОБА_4 у звязку з можливим утриманням цих документі відповідачем, суд вважає, що право позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1268 ЦК України. ст.ст. 264, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Амур-Нижньодніпровська районна у м. Дніпрі рада, Дніпровська міська рада, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 (НОМЕР_1, виданий 19.09.2002 року АНД РВ ДМУ УМВС у Дніпропетровській області, ІНН: НОМЕР_2) право власності на 1/2 частину домоволодіння №68 а по вул.. Берегова у м. Дніпро, яке складається: А-1 житловий будинок; літ. Б- сарай; літ. Г-сарай; літ. В- вбиральня; літ. №1- колодязь в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 19.09.2002 року АНД РВ ДМУ УМВС у Дніпропетровській області, ІНН: НОМЕР_2) право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0874 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № :4 по вул.. Берегова, 68 а у м. Дніпро, в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_4;

В частині позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_2 права спільної сумісної власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0874 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № :4 по вул.. Берегова, 68 а у м. Дніпро, в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 19.09.2002 року АНД РВ ДМУ УМВС у Дніпропетровській області , ІНН: 0 судовий збір у розмірі 1002, 61 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя О.Г.Скрипник