АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/1217/18 Номер провадження 22-ц/786/2075/18Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В. І. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

за участю секретаря Ачкасової О.Н.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс» на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 червня 2018 року (час ухвалення рішення з 18.06.2018р. 16:05 по 19.06.18р. 08:39; дата виготовлення повного тексту рішення - 25 червня 2018 року) та додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 липня 2018 року (час ухвалення та дата виготовлення повного тексту додаткового рішення не вказано) у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс» про визнання незаконним наказу та стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив: визнати незаконним наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс» № 76 від 13.03.2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс», на його користь, 10 000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

Заявлені вимоги мотивовані тим, 01 квітня 2014 року він був прийнятий на роботу водієм в ТОВ «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс». Наказом № 262 від 13 липня 2015 року за ним було закріплено автомобіль НОМЕР_1 з причепом державний номер НОМЕР_8. 02 березня 2018 року його викликали на роботу з пропозицією виходу в рейс на іншому автомобілі державний номер НОМЕР_9 з причепом державний номер НОМЕР_2. При огляді вказаного автомобіля ним були виявлені технічні несправності, а саме: не працювали задні праві габаритні огні, сигнал повороту, стоп сигнал, які самотужки, без допомоги професійного електрика усунути неможливо. Про вказані несправності ним складено доповідну записку на ім'я директора ТОВ «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс» - ОСОБА_3

Наказом № 76 від 13 березня 2018 року йому оголошена догана та позбавлено преміальних виплат в розмірі 50 % за результатами роботи вже в наступному місяці, з яким він не ознайомлювався. Після винесення наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності до роботи його не допускають, в рейси не направляють, автомобіль, закріплений за ним передано іншому водію. Позивач вважає, що відповідач пригнічує його в очах трудового колективу. Таке ставлення відповідача призвело до появи у нього негативних наслідків психосоматичних та психоемоційних змін, чим завдано йому моральної шкоди.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 червня 2018 року позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс» про визнання незаконним наказу та стягнення моральної шкоди, задоволено частково.

Визнано незаконним наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс» № 76 від 13.03.2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс» на користь ОСОБА_2 5 000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс» на користь ОСОБА_2 1 057,20 гривень сплаченого судового збору за подання позову.

Додатковим рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 липня 2018 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс» на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 4 505 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції від 19 червня 2018 року та додаткове рішення цього ж суду від 09 липня 2018 року скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що за результатами службового розслідування, проведеного на ТОВ «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс», встановлено факт безпідставної відмови водія автотранспортних засобів з перевезення небезпечних вантажів ОСОБА_2 виїзду в рейс 02 березня 2018 року на автомобілі НОМЕР_3 та невиконання службових обов'язків ОСОБА_2 щодо доставки нафтопродуктів до місця призначення, а також невиконання завдань з перевезення вантажів. Тому, наказ №76 від 13 березня 2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 є законним. Крім того, заявлена вимога щодо стягнення моральної шкоди є необґрунтованою та не доведеною, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Додаткове рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу ухвалене з порушенням вимог ст.133, ст.134, ст.141, ст.246 ЦПК України за відсутності доказів на підтвердження розміру понесених позивачем витрат.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами у справі, що 01 квітня 2014 року ОСОБА_2 прийнятий на роботу у ТОВ «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс» водієм автотранспортних засобів (а.с. 52).

Наказом директора ТОВ «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс» № 262 від 13 липня 2015 року за ОСОБА_2 закріплено та переведено під звіт автомобіль НОМЕР_4.

З доповідної від 02 березня 2018 року, складеної ОСОБА_2, вбачається, що 02 березня 2018 року ОСОБА_2 викликали на роботу на 17-00 годину. Прибувши в гараж при огляді автомобіля НОМЕР_5 з напівпричепом INDOX д.н. НОМЕР_11 , він виявив технічну несправність: не працювали задні габаритні вогні (поворот, стоп) про, що ним було повідомлено заступника директора ОСОБА_4 та запропоновано перечепити бочку д.н.з. НОМЕР_11 до автомобіля НОМЕР_10, який за ним закріплений та знаходиться в технічно справному стані. Його пропозиція була прийнята і він пішов перечіпати автомобілі. Чрез 20 хвилин диспетчер повідомив йому, що рейс скасовується, а ще через 15 хвилин ОСОБА_4 сказав, щоб він писав заяву на звільнення в зв'язку з відмовою виїхати в рейс. Їхати в рейс він не відмовлявся, як зазначено в доповідній, а поїхав би на автомобілі НОМЕР_10 або на відремонтованому автомобілі НОМЕР_6. (а.с. 10)

Наказом директора ТОВ «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс» № 74 від 03 березня 2018 року створена комісія з проведення службового розслідування щодо факту відмови водія автотранспортних засобів (з перевезення небезпечних вантажів автомобілем VOLVO, RENAULT) ОСОБА_2 виходити в рейс 02 березня 2018року. (а.с. 53)

Згідно акту про проведення службового розслідування від 07 березня 2018 року комісією встановлено факт безпідставної відмови водія автотранспортних засобів (з перевезення небезпечних вантажів автомобілем VOLVO, RENAULT) ОСОБА_2 виїзду в рейс 02 березня 2018 року на автомобілі НОМЕР_5 з напівпричепом INDOX д.н. НОМЕР_11 та невиконання своїх безпосередніх службових обов'язків, щодо доставки нафтопродуктів до місця призначення, а також не виконання виданих завдань з перевезення вантажів.

Наказом директора ТОВ «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсерсів» № 76 від 13 березня 2018 року ОСОБА_2 водію автотранспортних засобів (з перевезення небезпечних вантажів автомобілем VOLVO, RENAULT) оголошено догану та позбавлено преміальних виплат в розмірі 50 % за результатами роботи за квітень місяць 2018 року.

Наказ № 76 від 13 березня 2018 року винесено на підставі акту про проведення службового розслідування від 07 березня 2018 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги, визнаючи наказ ТОВ «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсерсів» № 76 від 13 березня 2018 року, як незаконний та стягуючи моральну шкоду, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вказані у наказі відомості про допущене службове порушення з боку позивача та те, що останній відмовився виконувати завдання, поставлені безпосереднім керівником, не відповідають фактичним обставинам справи і, відповідно, дії позивача не можуть бути розцінені як дисциплінарне порушення. Також суд першої інстанції дійшов висновків про наявність підстав для стягнення моральної шкоди, оскільки факт її спричинення визнав доведеним.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з таких міркувань.

Статтею 147 КЗпП України встановлено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення, як догана.

Згідно за ст.147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) працівника.

Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді судами справ щодо накладення дисциплінарних стягнень судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для накладення стягнення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст.147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховувались обставини, за яких вчинено проступок тощо.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем призначено і проведено службове розслідування щодо дій ОСОБА_2

Комісією встановлено невиконання ОСОБА_2 службових обов'язків та безпідставну відмову останнього виїхати 02 березня 2018 року в рейс на автомобілі НОМЕР_5 з напівпричепом INDOX д.н. НОМЕР_11.

Відповідно до Робочої інструкції водія автотранспортних засобів, затвердженої 15.01.2015 року, основним завданням водія автотранспортних засобів (з перевезення небезпечних вантажів автомобілем VOLVO, RENAULT) є здійснення доставки нафтопродуктів до пунктів призначення.

Водій автотранспортних засобів (з перевезення небезпечних вантажів автомобілем VOLVO, RENAULT) безпосередньо підпорядковується заступнику директора, начальнику колони автомобільної, головному інженеру, а під час роботи на лінії - начальнику відділу логістики, заступнику начальника відділу логістики, старшому диспетчеру, диспетчеру автомобільного транспорту та механіку автомобільної колони.

Відповідно до розділу І, п. 3 Робочої інструкції водія автотранспортних засобів, затвердженої 15 січня 2015 року директором ТОВ «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс», водій першочергово керується Правилами дорожнього руху України та технічної експлуатації транспортного засобу.

Правилами дорожнього руху України п.п. 22.6, 31.5, 31.6(6) забороняється експлуатація технічно несправного технічного засобу.

Відповідно п.7 Інструкції робочим місцем водія є транспортний засіб, який закріплюється за ним наказом по підприємству.

Відповідно розділу 2 Інструкції п.З водій зобов'язаний перевіряти і забезпечувати технічно справний стан і комплектність транспортного засобу перед виїздом.

Згідно п.12 розділу 2 Інструкції водій зобов'язаний здійснювати попередній огляд автотранспортного засобу перед кожним виїздом на маршрут. Передавати автомобіль наступному по зміні водію, попередньо перевіривши всю документацію та елементи комплектації. В пункті 29 прямо вказано, що перед початком роботи водій повинен перевірити працездатність зовнішніх світлових приладів.

Пункт 46 Інструкції водія автотранспортних засобів передбачає, що Адміністрація не має права змушувати водія, а водій не має права експлуатувати транспортний засіб, якщо технічний стан, обладнання та комплектація транспортного засобу не відповідає технічним умовам, правилам техніки безпеки, правилам дорожнього руху, правил перевезення небезпечних та великовагових вантажів.

Нормою п.3.10 Інструкції забороняється виїжджати при виявлені пошкоджень в транспортному засобі. В п.4.8 передбачено відповідальність за невиконання Правил дорожнього руху України, Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, Правил поїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, лицями та залізничними переїздами, неправильну технічну експлуатацію закріпленого за ним транспортного засобу.

З доповідної записки ОСОБА_2 від 02 березня 2018 року вбачається, що останнім при огляді автомобіля НОМЕР_5 з напівпричепом INDOX д.н. НОМЕР_11. виявлено технічну несправність: не працювали задні габаритні вогні (поворот, стоп). Про факт несправності вказаного автомобіля ОСОБА_2 повідомив керівництво товариства. Отже, позивач відмовився їхати в рейс на несправному автомобілі, проте запропонував перечепити бочку д.н.з. НОМЕР_7 до автомобіля, який за ним закріплений та знаходиться в технічно справному стані, тобто діяв у відповідності вимог Робочої інструкції водія автотранспортних засобів.

Факт несправності автомобіля, на якому від ОСОБА_2 вимагалося виконати рейс, підтверджений дослідженими судом першої інстанції доказами, зокрема пояснюючими записками механіків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, електрика ОСОБА_7, які, як правильно відмітив суд, мають протиріччя щодо строку виконання робіт з усунення несправностей в електрообладнанні автомобіля. Суд першої інстанції правильно прийняв до уваги також той факт, що після усунення несправностей в автомобілі він (автомобіль) повернувся з маршруту з пробігом всього 39 кілометрів (запис у журналі виїзду і подорожній лист).

Суд першої інстанції при розгляді справи виконав вимоги ст.89, ст.263, ст.264 і ст.265 ЦПК України - у своєму рішенні детально проаналізував усі доводи і заперечення сторін, надані ними докази, зокрема зробив правильний висновок про неузгодженість фактів, викладених у пояснювальних записках механіків та електрика, які виконували роботи з ремонту автомобіля, дав правильну оцінку діям позивача у розрізі вимог його Робочої інструкції водія автотранспортних засобів.

По суті доводи апеляційної скарги у частині вимог про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення зводяться до твердження про те, що факт порушення ОСОБА_2 трудової дисципліни підтверджений актом комісії, яка проводила службове розслідування. Проте, як зазначено вище, суд першої обґрунтовано не погодився з висновками службового розслідування, оскільки вони не підтверджені достатніми, належними, допустимими і достовірними доказами.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи та прийшов до правильного висновку, що наказ директора ТОВ «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс» №76 від 13 березня 2018 року є незаконним.

Приписами ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Очевидним та таким, що не підлягає окремому доведенню є той факт, що неправомірне накладення дисциплінарного стягнення у виді догани із позбавленням 50% премії за результатами роботи у наступному місяці, необхідність у подальшому відстоювати свою правоту у суді, негативно вплинули на психоемоційний стан ОСОБА_2, порушили звичний для нього ритм (порядок) життя. І, по суті, для визначеного судом першої інстанції розміру відшкодування моральної шкоди немає значення та обставина, що ОСОБА_2 у зв'язку з перебуванням у квітні місяці на лікарняному не виходив у рейси, адже реальне позбавлення його премій у квітні місяці могло бути (за встановлених обставин) підставою для визначення розміру відшкодування моральної шкоди у більшому розмірі.

Наявні у справі докази та встановлені фактичні обставини підтверджують, що суд першої інстанції при вирішення питання щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди дотримався засад розумності, виваженості і справедливості.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції від 09 липня 2018 року про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами другою і третьою ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналіз наведених вимог процесуального закону дає підстави для висновку, що суд вправі ухвалити додаткове рішення в порядку, передбаченому п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України і задовольнити заяву сторони у справі про розподіл судових витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, у випадку виконання цією стороною певних вимог, а саме подання суду попереднього розрахунку таких витрат, надання суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених стороною витрат, надання суду доказів на підтвердження здійснених витрат до закінчення судових дебатів або ж протягом п'яти днів після ухвалення судом рішення, за умови що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.

Зміст поняття «ухвалення судового рішення» визначений нормами ст.259 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 03 квітня 2018 року після усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_2 надав суду попередній розрахунок витрат в порядку ст.134 ЦПК України (а.с.40).

Після відкриття провадження у справі позивач надав суду ордер адвоката Ігнатенка І.М. від 15 травня 2018 року, а також витяг з угоди між ним і адвокатом Ігнатенком І.М. від 22 березня 2018 року на представлення інтересів у цивільній справі (а.с.47,48).

15 травня 2018 року разом з клопотаннями про долучення доказів і виклик свідків суду надано ще один попередній розрахунок в порядку ст.134 ЦПК України (а.с.73).

До закінчення судових дебатів по справі позивач не надав суду документів про виконані адвокатом роботи (надані послуги) та здійснені позивачем витрати з оплати таких робіт (послуг), хоча позивач усно у судовому засіданні стверджував, що такі витрати були ним здійснені.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 19 червня 2018 року (а.с.98), скорочене рішення (вступна і резолютивна частина) проголошена у присутності позивача ОСОБА_2, тобто відповідно до приписів ч.5 ст.268 ЦПК України слід вважати, що датою ухвалення рішення у справі є 19 червня 2018 року. Повний текст рішення суду (а.с.101 - 108) виготовлений 25 червня 2018 року, його копія отримана позивачем 02 липня 2018 року (а.с.109).

Заява про ухвалення додаткового рішення з питання розподілу витрат на правничу допомогу разом із квитанцією до прибуткового ордера від 16 травня 2018 року надана суду лише 03 липня 2018 року (а.с.111-113), тобто з пропуском п'ятиденного строку, встановленого в абз.2 ч.8 ст.141 ЦПК України. Поновлення цього строку законом не передбачено.

За таких обставин у суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення заяви (клопотання) ОСОБА_2 про розподіл судових витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга у частині доводів про незаконність додаткового рішення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.367, п.1, п.2 ч.1 ст.374, ст.375, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс» задовольнити частково.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 червня 2018 року залишити без змін.

Додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 липня 2018 року скасувати, ухвалити нове рішення.

ОСОБА_2 відмовити у задоволенні заяви про розподіл судових витрат, пов'язаних з наданням правничої допомоги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 12.09.2018 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І. Дорош

В.М.Триголов

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов