РІШЕННЯ

іменем України

"07" вересня 2018 р. 145/54/18

2/145/255/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

за участі секретаря Мигдальської Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Представник ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що ОСОБА_2 з метою отримання банківських послуг підписала заяву б/н від 21.04.2011 року, згідно якої отримала кредит в розмірі 19000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті: www.privatbank.uа складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися, як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією, узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.uа) або інший інтернет SMS-ресурс, зазначений банком.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті банку www.privatbank.uа, ПАТ КБ «Приватбанк», що діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг».

Тобто Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Формулярами та стандартними формами, а саме «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.uа були встановлені та передбачені умови кредитування та «Тарифи Банку», згідно яких обслуговується відповідач.

Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в Приватбанку, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.

Однак зобов'язання за вказаним договором відповідачка належним чином не виконала, в зв'язку з чим, станом на 04.07.2017 року заборгованість за кредитом склала 16285,47 грн. з яких: 6535,16 грн. тіло кредиту; 3175,81 грн. відсотки за користування кредитом; 5322,81 грн. - нараховано пені; а також штраф 500,00 грн. - фіксована частина, 751,69 грн. -процентна складова, які позивач просить стягнути з відповідачки та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 пояснили, що визнають тіло кредиту, пеню визнають частково, в розмірі, який нараховувався замість відсотків, штрафи і частину пені в розмірі 1000 грн. не визнають, оскільки штрафи і пеня це є стягнення одного виду і до відповідачки, всупереч ст. 61 Конституції України, застосовано подвійну відповідальність.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до укладеного договору № б/н від 21.04.2011 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 19000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом відповідач порушує зобов'язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідачка ОСОБА_2 не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, в зв'язку з чим станом на 04.07.2017 року заборгованість за кредитом склала 16285,47 грн., з яких відповідачці нараховано заборгованість, яка складається з тіла кредиту в розмірі 6535,16 грн.

Відповідно до п. 2.1.1.12.2 договору, сплату процентів за користуваненя кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей в розмірі нарахованих проценетів.

В разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати за користування кредитом клієнт сплачує поценти в розмірі, передбаченому тарифами банку. Відсотки нараховано до виникнення боргу з 01.08.2016 року по 31.01.2017 року в розмірі 3175,81 грн.

Відповідно до п. 2.1.1.12.2.2 витягу з Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобов'язань із терміном прострочки понад 90 днів клієнт сплачує банку пеню в розміразх, зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При цьому відсотки за користування кредитом клієнт не сплачує.

З 01.02.2017 року по 04.07.2017 року банк нарахував пеню за прострочене зобов'язання - 4322,81 грн.

Також при непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1 договору на суму від 100 грн. банк нарахував пеню в розмірі 1000 грн.

Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний заплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову. Штрафи нараховано в розмірі 1251,69 грн.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, тому їх одночасне застосування за одне і те ж порушення - термін виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України про заборону подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме правопорушення.

З метою недопущення подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення, суд вважає що штрафи, нараховані відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 1251,69 грн. та пеня в розмірі 1000 грн. до задоволення не підлягають.

До стягнення з відповідачки підлягає заборгованість по тілу кредиту - 6535,16 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 3175,81 грн., пеня - 4322,81 грн. на загальну суму 14033,78 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

14033,78х100:16285,47=86%

1600х86%=1376 грн.

До стягнення з відповідачки на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 13760 грн.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст. 61 Конституції України, ст.ст. 509,525, 526, 527, 530, 549, 551, 598, 599, 610, 629, 1050, 1054, ЦК України,

вирішив:

Позов ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі 14033 (чотирнадцять тисяч тридцять три) грн. 78 коп. за кредитним договором №б/н від 21.04.2011 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" судовий збір у сумі 1376 (одна тисяча триста сімдесят шість) грн. 00коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд з дня виготовлення повного тексту рішення, тобто з 14.09.2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мазурчак А. Г.