Справа № 401/1495/18
Провадження № 2/401/837/18
22 жовтня 2018 року місто Світловодськ
Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючий суддя - Кадигроб С.М.
за участю секретаря судового засідання - Федоренко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, в порядку спрощеного позовного провадження, за участю сторін, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 червня 2018 року вирішено відкрити провадження у справі та розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження, за участю сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву, терміном 15 днів з дня вручення даної ухвали суду.
Відповідач відзив в порядку ст.178 ЦПК України не подав.
Представник позивача в судове засідання не зявився. Разом з позовною заявою до суду написав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена належний чином. У відповідності до ст.128 ЦПК України вважається такою, що належним чином повідомлена за місцем реєстрації. Причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у її відсутності до суду не надходило.
В звязку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксація судового процесу технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалася.
Враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не зявився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не надав, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, у відповідності до ст.281 ЦПК України, за наявних у справі письмових доказів.
Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини.
21 травня 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» змінило свою назву на АТ КБ «Приватбанк».
Відповідач зобов'язався повертати кредит щомісячно. Разом з цим, відповідач був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.
За пунктами 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. умов кредитування вказаного договору, позичальник надав банку згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта ОСОБА_1 01 листопада 2011 року встановлено кредитний ліміт 300 грн. та змінено шляхом збільшення ліміту до 500 грн., 02 листопада 2011 року збільшено ліміт до 2000 грн., 10 грудня 2012 року знижено кредитний ліміт до 1900 грн., 28 грудня 2012 року знижено до 1720 грн., 08 лютого 2013 року знижено до 1700 грн., 04 березня 2013 року знижено до 1600 грн., 23 вересня 2013 року знижено до 1430 грн., а 30 жовтня 2013 року знижено до 1330 грн.
Згідно виписки до картці вбачається, що ОСОБА_1. регулярно користувалася даною карткою, а саме знімала готівку, тим самим підтверджувала свою згоду на умови банку щодо збільшення чи зменшення кредитного ліміту.
Відповідно до умов кредитування вказаного договору, передбачено порядок та умови погашення заборгованості за кредитним лімітом та сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків.
Згідно пункту 2.1.1.5.5. правил кредитування зазначеного кредитного договору ОСОБА_1 зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, проценти за користування кредитом, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Відповідно до пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг банк має право в односторонньому порядку без попереднього повідомлення клієнта встановлювати на платіжну картку кредитний ліміт у валюті картки з наступною зміною його розміру у відповідності до кредитної історії.
Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 01 листопада 2011 року в графі «% ставка» з 01 листопада 2011 року до 31 травня 2018 року вона є незмінною в розмірі 30,00%.
Проте, суд не погоджується з періодом нарахування процентів за користування кредитом.
В даному випадку суд виходить з правового висновку викладеного в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14). Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.
Тобто, кінцевим періодом нарахування відсотків є останній день вересня 2015 року.
Відповідно до розрахунку заборгованості наданого банком, станом на 30 вересня 2015 року розмір несплачених відсотків по кредиту становить 1316 грн. 91 коп.
Саме ця сума підлягає стягненню з відповідача, як заборгованість за відсотками за користування кредитом, тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Щодо нарахованих пені та комісії, то вони підлягають стягненню в сумі 2650 грн. 00 коп., як вказано у розрахунку заборгованості за договором, оскільки це передбачено умовами договору, а із заявою про застосування судом строку позовної давності в цій частині ніхто не звертався.
Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Умовами спірного договору, а саме пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.
У той самий час, згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року N 6-2003цс15.
За таких обставин суд дійшов висновку, що підстав для одночасного стягнення з боржника пені та штрафів (фіксованої частини в розмірі 500 грн. та процентної складової в розмірі 521 грн. 64 коп.) немає, і в цій частині позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором.
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме щодо стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитом 1302 грн. 16 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 1316 грн. 91 коп., заборгованість за пенею та комісією 2650 грн. 00 коп., всього на суму 5269 грн. 07 коп.
Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, має бути стягнутий судовий збір, пропорційний до задоволеної частини вимог, в сумі 810 грн. 53 коп.
Керуючись ст.ст.525-527, 530, 625, 629, 1049, 1054, 1056 ЦК України, ст.ст.81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково на суму 5269 грн. 07 коп., в решті позовних вимог відмовити за безпідставністю вимог.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 01 листопада 2011 року в сумі 5269 грн. 07 коп. та понесені витрати на оплату судового збору в сумі 810 грн. 53 коп., а всього 6079 грн. 60 коп. (шість тисяч сімдесят девять гривен шістдесят копійок).
В решті позовних вимог відмовити.
Відповідачу протягом 2-х днів направити копію заочного рішення у справі, для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення Світловодського міськрайонного суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ЕВ №016548 виданий Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області 28 жовтня 2003 року, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1.
Головуючий суддя С.М. Кадигроб