Справа № 457/783/17
провадження №2/457/59/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючої-судді Марчука В.І.

при секретарі Кушнір М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Трускавецького міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що між позивачем ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем ОСОБА_2 14 вересня 2010 року було укладено договір №б/н, згідно якого, останньому було надано кредит у розмірі 11000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок невиконання відповідачем ОСОБА_2 зобов'язань по кредитному договору станом на 06.06.2017 року виникла заборгованість в сумі 26630,39 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Представником відповідача адвокатом ОСОБА_3 подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в задоволенні позову просить відмовити. При ухваленні рішення суду по даній справі просить врахувати позицію Верховного суду викладену в Постанові у справі №691/699/16-ц.

Враховуючи, що сторони до суду не прибули, а матеріали справи містять достатню кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що між позивачем ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем ОСОБА_2 14 вересня 2010 року було укладено договір №б/н, згідно якого, останньому було надано кредит у розмірі 11000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Звертаючись до суду із даним позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк» вказувало про те, що у встановлені договором строки відповідач зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим станом на 06 червня 2017 року виникла заборгованість у розмірі 26630,39 грн, яка складається з: 9114,91 грн - заборгованість за кредитом, 5317,30 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 10453,88 грн - нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: 500 грн - штраф (фіксована частина), 1244,30 грн - штраф (процентна складова).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 14 вересня 2010 року по 26 травня 2016 року користувався кредитними коштами, сплачував заборгованість за кредитом та відсотки за його користування та інші платежі.

Встановлено, що з 26 травня 2016 року з рахунку ОСОБА_2 зафіксовано зняття кредитних коштів в сумі 10905,81 грн., на які в подальшому було здійснено відповідні нарахування за кредитним договором.

30 травня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області із заявою щодо вчинення шахрайських дій.

30 травня 2016 року за підставі заяви ОСОБА_2 внесені до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першої статті 185 КК України за № 0000327 та розпочато досудове розслідування.

Постановою про закриття кримінального провадження від 01.12.2016 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000327 від 30.05.2016 року, закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

В даній постанові вказується, що допитаний в якості потерпілого ОСОБА_2 повідомив, що 26.05.2016 року він виявив, що не може увійти в систему «Приват24» через мережу інтернет. Таким чином ОСОБА_2 звернувся в відділення банку «Приватбанк», що у м. Трускавці по вул. Стуса, де працівник банку встановив, що кредитна картка ОСОБА_2 заблокована та з неї знято грошові кошти у сумі 11830 гривень. В банку ОСОБА_2 повідомили, що на протязі 15 днів розберуться з ситуацією. Також ОСОБА_2 додав, що даних грошових коштів не знімав та не перераховував, свої паролі захисту не повідомляв нікому. Слідчим в даній постанові вказується, що виходячи з матеріалів кримінального провадження, банк ПАТ АКБ «Приватбанк» не виконав своїх обов'язків та допустив розголошення персональних даних та даних банківського карткового рахунку ОСОБА_2

Пунктом 6.6 правил користування платіжною картою передбачено, що у випадку виявлення факту несанкціонованого доступу до карткового рахунку через Інтернет, клієнт повинен подати заяву в банк з приводу вказаного питання. Банк в свою чергу представляє інтереси клієнта в міжнародній платіжній системі з питань повернення несанкціонованого списання суми.

Відповідно до частини третьої статі 12 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом..

Згідно з положеннями частини другої статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення..

Відповідно до положень статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до пунктів 7, 8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705,емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомив позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Керуючись ст.ст. 12,13,81,263-265,268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. І. Марчук