Справа № 364/971/18
Провадження № 2/364/327/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2018 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л.А.,

при секретарі судового засідання Кулинич Г.І.

за участю:

представника Позивача ОСОБА_1 (довіреність від 28.11.2017 р., а.с. 44),

представника Відповідача Капустинського сільського голови Володарського району Київської області ОСОБА_2 (посвідчення № 1, а.с. 60),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області цивільну справу

за позовом ОСОБА_3,

до Капустинської сільської ради Володарського району Київської області,

про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 13.08.2018 р. надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Капустинської сільської ради Володарського району Київської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, в якій Позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), розміром 3,93 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Капустинської сільської ради Володарського району Київської області.

На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у позовній заяві зазначив, що його тітка ОСОБА_4 з 1962 року була членом колгоспу «Комуніст» Капустинської сільської ради Володарського району Київської області, на даний час агрофірма «Мрія», якій за рішенням названої сільської ради від 22.12.1995 р. видано державний акт на право колективної власності на землю загальною площею 1 532,2 га на території цієї сільської ради, надалі за рішенням Капустинської сільської ради від 25.02.2000 р. агрофірмі «Мрія» видано інший державний акт на право колективної власності на землю загальною площею 2 244,2 га, яка знаходиться на території цієї сільської ради; науково-технічна документація по паюванню сільськогосподарських угідь, переданих у колективну власність агрофірми «Мрія», затверджена розпорядженням Володарської районної ради Київської області від 03.07.1997 р. № 176. У цій технічній документації наявний список пенсіонерів агрофірми «Мрія» с. Капустинці на розпаювання землі, які мають право на розпаювання землі із включеною до цього списку тіткою Позивача ОСОБА_4 Проте Головне управління Держгеокадастру у Київській області листом від 25.04.2018 р № 76/139/18 повідомило Позивача, що відомості щодо реєстрації сертифікату на право на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_4 у книгах реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) відсутні.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Капустинської сільської ради Володарського району Київської області 31.01.2000 р. за реєстровим № 2, яким все своє майно заповіла Позивачеві; 04.02.2000 р. спадкодавиця померла; в липні 2000 р. Позивач звернувся до нотаріуса, прийнявши спадщину, в тому числі, на його думку, і зазначений земельний пай.

Ухвалою суду від 16.08.2018 р. відкрито провадження в справі, встановлено Відповідачеві строк для подання відзиву, призначено підготовче судове засідання на 19.09.2018 р.; ухвалою суду від 19.09.2018 р. справу призначено до судового розгляду на 22.10.2018 р.

У судовому засіданні 22.10.2018 р. представник Позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила в суді, що спадкодавиця ОСОБА_4 була включена до списків пайовиків, що доданий до виданого у 1996 році державного акту на право колективної власності на землю, але в списках пайовиків, які мали отримати земельну частку за державним актом, виданим у 2000 році, її вже не було, що, на думку Позивача, є неправомірним, підстави її виключення з цих списків не було. Позивач на час прийняття спадщини у 2000 році про це знав, хоча подав до нотаріуса лише заяву на прийняття спадкового майна, що складається з житлового будинку, із заявою про оформлення свідоцтва на земельний пай до нотаріуса не звертався ані у 2000 році, ані зараз.

Представник Відповідача у судовому засіданні вирішення позовних вимог відніс на розсуд суду, підтвердивши в суді включення ОСОБА_4 до списків пайовиків у 1996 році та відсутність її у таких списках, складених на 2000 рік, пояснивши також, що новий акт видавася, оскільки до агрофірми «Мрія» крім її пайовиків увійшли пайовики колгоспу «Прогрес»; спадковадиця ОСОБА_4 сертифікату на земельний пай не отримувала через відсутність її у вказаних списках за 2000 рік, про що відомо Позивачеві. Тому, вважає, що Позивачеві слід було довести факт наявності у ОСОБА_4 та оформлення на неї сертифікату на пай, без наявності якого, на думку Відповідача, він не може успадкувати земельну частку.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, надані у судовому засіданні, ознайомившись з матеріалами справи та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (пункт 1 частини другої статті 16, частина перша статті 328 Цивільного кодексу України, далі ЦК України).

За нормами статті 328, частини другої статті 373 ЦК України, частини другої статті 78, пункту «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом; право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону; громадяни набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина перша статті 1225 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1217, 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, працювала у колгоспі «Комуніст», надалі «Мрія» (с. Капустинці Володарського району Київської області), починаючи з 1969 року, що підтверджується копією довідки, виданої колгоспом «Мрія» на підставі записів книги обліку трудового стажу колгоспників 1980-1990 років (а.с. 12), а також копії трудової книжки колгоспників (а.с. 14).

Згідно з наданою копією державного акту на право колективної власності на землю серії КВ, виданого 21.02.1996 р. агрофірмі «Мрія» на підставі рішення Капустинської сільської ради Володарського району Київської області від 22.12.1995 р., цій агрофірмі передано у колективну власність 1 532,2 га земель для сільськогосподарського виробництва; державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю від 21.02.1996 р. за № 14 (а.с. 18-19). До цього акту додано список громадян членів названої агрофірми, до якого включено ОСОБА_4 під № 210 (а.с. 22), що підтверджено також і технічною документацією (а.с. 24-34), яка містить список пенсіонерів агрофірми «Мрія» на розпаювання землі із включною до цього списку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 31).

Надалі на підставі рішення тієї ж Капустинської сільської ради Володарського району Київської області від 25.02.2000 р. № 20 агрофірмі «Мрія» було видано новий державний акт на право колективної власності на землю, серія КВ, площею 2 244,2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю від 25.09.2001 р. за № 23 (а.с. 16-17). У додатку до цього акту, що включає список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, прізвище ОСОБА_4 як пайовика вже було відсутнє.

Наведена обставина стверджувалася представниками обох сторін у судовому засіданні 22.10.2018 р. та жодним з них не заперечувалася, відтак є обставиною, яка визнана учасниками справи та не підлягає доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина перша статті 82 ЦПК України).

Наведене також підтверджується листом Міжрайонного управління у Володарському та Тетіївському районах Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 25.04.2018 р. № 76/139-18, надісланим Позивачеві на його запит, згідно з яким відомості щодо реєстрації сертифікату на право на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_4 у Книгах реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) відсутні (а.с. 15).

ОСОБА_4 померла 04.02.2000 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БК № 238974, виданого 04.02.2000 р. Капустинською сільською радою Володарського району Київської області, актовий запис № 3 (а. 8 а). За життя ОСОБА_4 склала заповіт, що бу посвідчений 31.01.2000 р. секретарем виконкомом названої сільської ради, зареєстрований у реєстрі № 2, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати і на що вона за законом матиме право на день її смерті, заповіла ОСОБА_3 (Позивачеві), що підтверджено копією цього заповіту (а.с. 9-10, 57) та копією відповідної спадкової справи, надісланої нотаріусом 04.10.2018 р. на запит суду від 19.09.2018 р. разом з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.10.2018 р. № 53520832 (а.с. 52, 53-58).

Як вбачається з копії зазначеної спадкової справи (а.с. 55-58), Позивач прийняв спадщину після померлої ОСОБА_4, що підтверджується копією його заяви до нотаріуса про прийняття спадщини від 27.07.2000 р., в якій зазначено, що спадкове майно складається із житлового будинку, що знаходиться в с. Капустинці Володарського району Київської області. (а.с. 56). Заяв про оформлення спадщини на будь-яке інше майно та/або майнові права ним до нотаріуса не подавалося.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно зі положеннями статтей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За розясненнями, викладеними у пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд

застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, названого Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 відповідні норми Цивільного кодексу. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 р. сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Крім того, як розяснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24 Постанови Пленуму від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай); невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Разом з тим відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, умовою для переходу в порядку спадкування права є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. При цьому для набуття права у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити необхідні для цього дії. У разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме: відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові (лист Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

Як встановлено судом, на час видачі у 1996 році агрофірмі «Мрія» першого державного акта на право колективної власності на землю спадкодавиця ОСОБА_4 була пенсіонером названої агрофірми та була включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), а за станом на 2000 р., коли агрофірмі «Мрія» був виданий новий державний акт на право колективної власності на землю спадкодавиця ОСОБА_4 у списку пайовиків була відсутня, реєстрація сертифікату на право на земельну частку (пай) на її імя також відсутня.

Після смерті ОСОБА_4 04.02.2000 р. Позивач ОСОБА_3 у встановлений законом строк з вимогою про визнання за ним права на земельну частку (пай) після ОСОБА_4 до нотаріусу не звертався, подавши заяву про прийняття ним спадщини, до складу якої входить лише житловий будинок.

Таким чином, з боку Позивача як спадкоємця померлої 04.02.2000 р. ОСОБА_4 жодних дій для оформлення права на земельну частку (пай) не було вчинено як у встановлений законом для цього строк у 2000 році, так і перед його зверненням до суду у 2018 році. У судовому засіданні представник Позивача також вказала суду, що Позивач не звертався з відповідною заявою про прийняття згаданого земельного паю, хоча про цей пай йому було відомо.

Зважаючи на усе викладене, суд дійшов до висновку, що Позивач ОСОБА_3 не довів належними і допустимими доказами прийняття ним права на земельну частку (пай) та набуття цього права спадкодавецею ОСОБА_4 за її життя, тому позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до статей 316, 328, 1216-1218, 1220-1223, 1233, 1268 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 2-4, 76, 81, 82, 89, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355, підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Капустинської сільської ради Володарського району Київської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом відмовити.

Копії повного рішення направити учасникам справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обчислюючи цей строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано; в разі подання такої скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копія скороченого рішення суду (вступної та резолютивної частин) може бути видана присутнім у судовому засіданні учасникам справи за їх заявою негайно після проголошення рішення.

Повне рішення суду буде складено не пізніше 26.10.2018 р.

Повне рішення суду складено 26.10.2018 р.

Суддя Л.А. Макаренко