Ухвала

19 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 357/10403/17

провадження № 22-ц/824/1773/2018

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ КравецьВ.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги позивача ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» постановлено ліквідувати Апеляційний суд міста Києва.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (пункт шостий статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Указом Президента України від 28 вересня 2018 року № 297/2018 суддів Апеляційного суду міста Києва переведено на посади суддів до Київського апеляційного суду.

Згідно повідомлення, опублікованого в газеті «Голос України», з 3 жовтня 2018 року свою процесуальну діяльність розпочав Київський апеляційний суд.

У вересні 2017 року ОСОБА_2 подала до суду позовну заяву про стягнення боргу за кредитним договором.

22 вересня 2017 року представник ПАТ «Креді Агріколь Банк» - Дивисенко Т.О. звернулася до суду із зустрічною позовною заявою про стягнення боргу за кредитним договором.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2018 року в задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічну позовну заяву задоволено.

Не погоджуючись з рішенням, 30 липня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2018 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, шляхом доплати 15 140 грн. 19 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги та надання оригіналу документу про сплату судового збору.

11 вересня 2018 року, на виконання вимог ухвали від 10 серпня 2018 року, позивачем подану заяву про усунення недоліків та зменшення розміру судового збору, яка обґрунтована тим, що у позивача відсутні кошти у розмірі 15 140 грн. для сплати судового збору, оскільки її дохід за останній рік становить 56 000 грн., а без зменшення судом розміру судового збору вона не зможе скористатися своїм конституційним правом на судовий захист. На підтвердження зазначених обставин, апелянтом до заяви додано довідку (відомості) з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18 вересня 2018 року продовжено ОСОБА_2 строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2018 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, шляхом подання до суду додаткових доказів, які у своїй сукупності даватимуть суду підстави для зменшення розміру судового збору.

17 жовтня 2018 року до Київського апеляційного суду на виконання вимог ухвали від 18 вересня 2018 року надійшла заява позивача про усунення недоліків. На підтвердження неможливості сплати судового збору у розмірі 15 140,19 грн. апелянтом надано наступні документи: копію довідки про місце проживання та склад сім'ї № 8113 від 03 жовтня 2018 року, згідно якої позивач проживає одна та місце її проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1, копію довідки, виданої ПАТ КБ «Приватбанк» від 03 жовтня 2018 року про залишок коштів на рахунках, відкритих на ім'я ОСОБА_2, відповідно до якої на рахунках в ПАТ КБ «Приватбанк», відкритих на ім'я позивача, знаходиться всього 135,74 грн., інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта ОСОБА_2 про те, що у власності позивача знаходиться нерухоме майно, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1.

Разом з тим, у доданих до заяви про усунення недоліків документах відсутні відомості щодо наявності у апелянта рухомого майна та щодо наявності відкритих на її ім'я рахунків в інших банківських установах, окрім ПАТ КБ «Приватбанк».

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій статті 136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Частино першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено випадки коли суд може звільнити особу від сплати судового збору, зокрема якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред'явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (пункт 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» (Shishkovv. Russia).

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов'язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, додані апелянтом докази та, ураховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, суд доходить висновку про задоволення заяви щодо зменшення розміру судового збору, що підлягає до сплати за подання апеляційної скарги, частково та уважає за можливе зменшити суму судового збору на 50 %, а саме, з 15 140,19 грн. до 7 570 грн., оскільки позивач є працездатною особою працездатного віку, яка здатна до активної трудової діяльності, не має на утриманні дітей, інвалідів або інших непрацездатних осіб та має постійний дохід.

Так, у відповідності до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Отже, апелянту слід сплатити 7 570 грн на реквізити Київського апеляційного суду:

Отримувач коштівУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н/22030101 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувача 0024 Код класифікації доходів бюджету 22030101 Адреса суду м. Київ, вул. Солом'янська, 2-А
З огляду на викладене, ОСОБА_2 необхідно надіслати на адресу суду оригінал квитанції про сплату судового збору, який буде відповідати вищевказаним нормам закону.

Відповідно до частини другої статті 157 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд уважає за необхідне продовжити ОСОБА_2 строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 127, 136 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про зменшення розміру судового збору задовольнити частково.

Зменшити суму судового збору з 15 140,19 грн. до 7 570 грн.

Продовжити ОСОБА_2 строк до 19 листопада 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу суду оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 7 570 грн.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: В.А. Кравець