Справа №489/1681/16-ц 19.09.2018
Провадження №22-ц/784/695/18
Головуючий суду першої інстанції - Губницький Д.Г.
Категорія - 27 Суддя-доповідач апеляційного суду - Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року м.Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Лівшенком О.С.,

за участі:

представника позивача - Гречківського Є.Л.,

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на заочне рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 07 вересня 2016 року, ухвалене під головуванням судді Губницького Д.Г. в приміщенні суду в м.Миколаєві, за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк»" (далі - ПАТ "Укрсоцбанк" або Банк) до ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2016 року Банк пред'явив до суду зазначений позов, який обґрунтовував наступним.

30 квітня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_6 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №640/402-К402, за умовами якого відповідачу надано максимальний кредитний ліміт в сумі 155 000 доларів США зі сплатою 13,5% річних із кінцевим терміном повернення до 29 квітня 2023 року.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_6 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_4 30 квітня 2008 року укладено договір поруки №640/402-П402, за умовами якого ОСОБА_4 зобов'язувався солідарно відповідати за виконання ОСОБА_6 умов кредитного договору.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_6 умов кредитного договору станом на 16 березня 2016 року утворилась кредитна заборгованості в сумі 307 178,44 доларів США, що еквівалентно 8 258 615,24 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 146 389,48 доларів США, що еквівалентно 3 935 739,73 грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 146 252,56 доларів США, що еквівалентно 3 932 058,58 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 130 780,80 грн. та пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 260 036,13 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, Банк просив стягнути на свою користь з відповідачів в солідарному порядку зазначену кредитну заборгованість.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 07 вересня 2016 року позов Банку задоволено. З відповідачів в солідарному порядку на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 307 178,44 доларів США, що станом на 07 вересня 2016 року еквівалентно 8 247 280,35 грн., а також судовий збір в сумі 61 939,62 грн. з кожного.

Задовольняючи позовні вимоги Банку, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_6 порушено взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а тому позовні вимоги Банку щодо солідарного стягнення з відповідачів кредитної заборгованості є правомірними. Представлені позивачем докази доводять обґрунтованість позовних вимог.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 01 березня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення відмовлено.

28 березня 2018 року ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Свою апеляційну скаргу відповідач обґрунтовував тим, що під час розгляду справи у суді першої інстанції його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, що позбавило його можливості надати заперечення щодо позову та здійснювати інші процесуальні права.

Крім того, ОСОБА_4 вказував, що внаслідок розгляду справи в заочному порядку його було позбавлено можливості подати заяву про застосування позовної давності.

Необхідність її застосування відповідач обґрунтовує тим, що зобов'язання позичальника щодо повернення кредиту визначені щомісячними платежами. У зв'язку з чим позовна давність повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Зважаючи на те, що на думку апелянта, позовна давність щодо позичальника сплила 12 квітня 2012 року, а щодо поручителя - 12 жовтня 2009 року, то звернення Банку з позовом у 2016 році свідчить про пропуск позовної давності.

Крім того ОСОБА_4 наголошував на припиненні поруки відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, оскільки на його думку вимоги до нього повинні були пред'явлені до 12 жовтня 2009 року.

Банк подав на зазначену апеляційну скаргу відзив, у якому вказував, що вона є необґрунтованою з огляду на таке.

28 листопада 2014 року між Банком та відповідачами укладено додаткові договори, у яких визначено розмір кредитної заборгованості та порядок її погашення, відповідальність сторін, а тому строк позовної давності Банком не пропущено.

Посилання ОСОБА_4 на те, що вказані додаткові договори ним підписано не було, Банк вважав безпідставними, оскільки вони належними та допустимими доказами не підтверджені. Крім того, вони спростовуються довіреністю від 28 листопада 2014 року (дата укладання додаткових договорів), якою відповідач уповноважив представника Банку на продаж майна з метою погашення заборгованості за кредитом.

З огляду на зазначені обставини, Банк просив залишити заочне рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Матеріали справи свідчать, що суд направляв відповідачу повістку про виклик до суду на 07 вересня 2016 року, коли було ухвалено рішення суду. Однак ОСОБА_4 вона вручена не була. Отже, неможна вважати, що відповідача було належним чином повідомлено про розгляд справи.

Виходячи з викладеного, зазначене свідчить про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення по справі нового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 30 квітня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_6 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №640/402-К402, за умовами якого сторони обумовили надання відповідачу кредитних коштів в межах кредитного ліміту в сумі 155 000 доларів США зі сплатою 13,5% річних строком до 29 квітня 2023 року (т.1 а.с.9-13).

Згідно з заявами про видачу готівки ОСОБА_6 отримано 30 квітня 2008 року 73 700 доларів США кредитних коштів, 05 травня 2008 року - 60 000 доларів США та 29 травня 2008 року - 20 000 доларів США (т.1 а.с.31-33).

30 квітня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_6 за кредитним договором між Банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки, за яким останній зобов'язувався солідарно відповідати перед Банком за виконання ОСОБА_6 умов договору кредиту, виходячи з відсоткової ставки - 13,5% річних (пункт 2.1.2 договору) (т.1 а.с.24).

17 вересня 2014 року ОСОБА_6 звернувся до Банку з заявою про реструктуризацію згідно з опцією 19 «Продаж предмету забезпечення Банком шляхом надання Позичальником/Іпотекодавцем/Заставодавцем довіреності на співробітника Банку (т.1 а.с.141).

28 листопада 2014 року відповідач ОСОБА_4, який виступає також майновим поручителем, уповноважив представника Банку Мавродій О.А. продати предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку за цією ж адресою, а виручені кошти внести (зарахувати) в рахунок погашення кредиту (заборгованості по кредиту), відсотків, пені відповідно до умов договору про надання відновлювальної кредитної лінії №640/402-К402 від 30.04.2008 р., укладеного з ПАТ «Укрсоцбанк» (т.1 а.с.195-196).

Цього ж дня між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 укладено договори №1 та №2 про внесення змін до вищевказаного кредитного договору, якими його викладено у новій редакції та визначено, що станом на дату внесення змін до кредитного договору у відповідача існує перед Банком заборгованість за кредитом в сумі 146 389,48 доларів США, заборгованість за процентами в сумі 122 608,11 доларів США.

Сторонами визначено, що розмір процентів за користування кредитом протягом трьох місяців з моменту підписання кредитного договору складає 1% річних та починаючи з 28 лютого 2015 року їх розмір становить 15% річних (т.1 а.с.15-23).

На договорі №2 міститься запис про погодження ОСОБА_4 всіх змін умов договору (т.1 а.с.22).

Також в цей день Банком складено додаткову угоду №1 до договору поруки №640/402-П402 від 30 квітня 2008 року про внесення змін до пункту 2.1.1 договору щодо суми заборгованості. Про зміну відсотків у цій угоді мова не йде. Розділ «Реквізити та підписи сторін» додаткової угоди містить посилання про підписи її представником Банку, позичальником та поручителем (т.1 а.с.25).

Згідно з платіжними документами Банку та розрахунком заборгованості, який було здійснено виходячи з 15% річної ставки по відсотках, відповідач ОСОБА_6 після укладання додаткових угод частково здійснював погашення заборгованості. Останній платіж було здійснено 21 жовтня 2015 року (т.1 а.с.4-8, 154-158).

Станом на 16 березня 2016 року, як свідчить розрахунок заборгованості, ОСОБА_6 має заборгованість за кредитним договором в сумі 307 178,44 долари США, що еквівалентно 8 258 615,24 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 146 389,48 долари США, що еквівалентно 3 935 739,73 грн., заборгованості за відсотками в сумі 146 252,56 долари США, що еквівалентно 3 932 058,58 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 4 864,38 долари США, що еквівалентно 130 780,80 грн. та пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 9 672,02 долари США, що еквівалентно 260 036,13 грн. (т.1 а.с.4-8).

Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи №327 від 29.08.2018 р., підписи від імені ОСОБА_4 на 1-ій сторінці в графі "Поручитель" та на 2-ій сторінці в графі "Сторона 3. Поручитель" в Договорі поруки №640/402-П402 від 30 квітня 2008 року, укладеному між АКБ СР "Укрсоцбанк", позичальником ОСОБА_6 та поручителем ОСОБА_4, виконані ймовірно ОСОБА_4.

Відповісти на питання, чи виконаний підпис від імені ОСОБА_4 в графі "Сторона 3. Поручитель" в Додатковій угоді №1 від 28 листопада 2014 року до договору поруки №640/402-П402 від 30 квітня 2008 року, укладеній між ПАТ "Укрсоцбанк", позичальником ОСОБА_6 та ОСОБА_4, самим ОСОБА_4 чи іншою особою, не виявилось можливим.

Відповісти на питання, чи виконаний підпис в графі "Швидерський Сергій Петрович" на 2-ій сторінці в Договорі про внесення змін №2 від 28.11.2014 до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №640/402-К402 від 30 квітня 2008 року, укладеному між ПАТ "Укрсоцбанк" та позичальником ОСОБА_6, самим ОСОБА_4 чи іншою особою, не виявилось можливим.

Ознак навмисної зміни в досліджуваних підписах від імені ОСОБА_4 на 1-ій сторінці в графі "Поручитель" та на 2-ій сторінці в графі "Сторона 3. Поручитель" в договорі поруки №640/402-П402 від 30 квітня 2008 року, укладеному між АКБ СР "Укрсоцбанк", позичальником ОСОБА_6 та поручителем ОСОБА_4, виявлено не було.

Відповісти на питання, чи виконаний підпис від імені ОСОБА_4 в графі "Сторона 3. Поручитель" в Додатковій угоді №1 від 28 листопада 2014 року до договору поруки №640/402-П402 від 30 квітня 2008 року, укладеній між ПАТ "Укрсоцбанк", позичальником ОСОБА_6 та ОСОБА_4, навмисно зміненим почерком самим ОСОБА_4 чи виконаний іншою особою, не виявилось можливим.

Відповісти на питання, чи виконаний підпис в графі "Швидерський Сергій Петрович" на 2-ій сторінці в Договорі про внесення змін №2 від 28.11.2014 до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №640/402-К402 від 30 квітня 2008 року, укладеному між ПАТ "Укрсоцбанк" та позичальником ОСОБА_6; навмисно зміненим почерком самим ОСОБА_4 чи іншою особою, не виявилось можливим.

Ознак наслідування підписів ОСОБА_4 в досліджуваних підписах від імені ОСОБА_4 на 1-ій сторінці в графі "Поручитель" та на 2-ій сторінці в графі "Сторона 3. Поручитель" в договорі поруки №640/402- П402 від 30 квітня 2008 року, укладеному між АКБ СР "Укрсоцбанк", позичальником ОСОБА_6 та поручителем ОСОБА_4, виявлено не було.

Відповісти на питання, чи виконаний підпис від імені ОСОБА_4 в графі "Сторона 3. Поручитель" в Додатковій угоді №1 від 28 листопада 2014 року до договору поруки №640/402-П402 від 30 квітня 2008 року, укладеній між ПАТ "Укрсоцбанк", позичальником ОСОБА_6 та ОСОБА_4, іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_4, не виявилось можливим.

Відповісти на питання, чи виконаний підпис в графі "Швидерський Сергій Петрович" на 2-ій сторінці в Договорі про внесення змін №2 від 28.11.2014 до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №640/402-К402 від 30 квітня 2008 року, укладеному між ПАТ "Укрсоцбанк" та позичальником ОСОБА_6, іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_4, не виявилось можливим.

Отже, у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що договір про внесення змін №2 від 28.11.2014 до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №640/402-К402 від 30 квітня 2008 року та додаткова угода №1 від 28 листопада 2014 року до договору поруки №640/402-П402 від 30 квітня 2008 року, достовірно підписувалися ОСОБА_4

Однак, підписання ним договору поруки від 30 квітня 2008 р. суд вважає доведеним, оскільки це вбачається з послідовних дій ОСОБА_4, які були предметом дослідження судом, висновку експерта та пояснень, викладених у заяві про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В разі порушення зобов'язання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо кредитним договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Відповідно до ст.ст.553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно з ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

В силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Згідно з ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Зазначене свідчить, що Банк належними доказами довів наявність у відповідача ОСОБА_6 кредитної заборгованості у сумі, вказаній Банком у позові, переривання строку позовної давності визнанням боргу, як позичальником так і поручителем, про що свідчить довіреність ОСОБА_4 від 28.11.2014 р., вчасне пред'явлення вимоги до поручителя (останній платіж здійснено позичальником 21 жовтня 2015 року, позов пред'явлено Банком згідно з штемпелем на конверті 30 березня 2016 року).

За такого, наявні підстави для задоволення позову Банку про стягнення заборгованості у зазначеному ним розмірі, оскільки ОСОБА_6 рішення суду не оскаржувалося.

Однак, приймаючи до уваги, що з позовом Банк звернувся 30 березня 2016 року, а тому строк нарахування пені можливий з 30 березня 2015 року, поручителем було погоджено відсоткову ставку у розмірі 13,5% річних, не має достовірних доказів, що він погоджувався на збільшення відсоткової ставки, то на думку колегії суддів солідарному відшкодуванню з відповідачів підлягає сума боргу у розмірі 295 817,66 доларів США, що еквівалентно станом на 19 вересня 2018 року 8 327 562,95 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 146 389,48 доларів США, заборгованості за відсотками в сумі 134 984,62 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 4827,03 доларів США та пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 9616,53 доларів США.

Для вирахування відсотків по кожному періоду колегією суддів застосовувалася формула, наприклад період з 20.10.2008 р. по 06.11.2008 р. (18 днів), залишок заборгованості складав 149 834 дол.США, процентна ставка 13,5% річних, 360 умовна кількість днів у році (п.2.4 договору від 30.04.2008 р.): 149 834 х 13,5% : 360 х 18 = 1011,38 доларів США.

Різниця між заявленою Банком сумою кредитної заборгованості та тою, що підлягає стягненню у солідарному порядку, яка становить 11 360,78 доларів США, що еквівалентно 319 817,32 грн., підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_6, як позичальника.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає необхідним скасувати оскаржуване рішення повністю та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк».

Оскільки рішення суду скасоване, то розподіл судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України підлягає зміні.

З ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у сумі 61 939,62 грн. з кожного та з ОСОБА_4 на користь держави за розгляд справи в суді апеляційної інстанції судовий збір у сумі 92 909,43 грн.

Керуючись ст.ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 07 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №640/402-К402 від 30.04.2008 р. станом на 16 березня 2016 року у розмірі 295 817,66 доларів США, що еквівалентно 8 327 562,95 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 146 389,48 доларів США, заборгованості за відсотками в сумі 134 984,62 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 4827,03 доларів США та пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 9616,53 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №640/402-К402 від 30.04.2008 р. у сумі 11 360,78 доларів США, що еквівалентно 319 817,32 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції по 61 939,62 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у сумі 92 909,43 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді О.О. Ямкова

С.Ю. Колосовський

Повний текст постанови складено 20 вересня 2018 року.