ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/315/18 Справа № 216/7358/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Биканов І.Р. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді -доповідача: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання - Євтодій К.С.,

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Банк Форум»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 31 жовтня 2017 року, яке постановлено суддею Бикановим І.Р. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (надалі - ПАТ «Банк Форум») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що між сторонами 27 листопада 2013 року укладено договір банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу № 2554049 за умовами якого - ПАТ «Банк Форум» відкрив ОСОБА_1 поточний картковий рахунок, із встановленням кредитного ліміту у розмірі 60 000 грн., за умови оплати за користування кредитними коштами 36 % річних, з кінцевим строком повернення 02.12.2014 року. За умовами укладеного договору відповідач зобов'язався здійснювати щомісячне повернення платежу, у розмірі 7% від суми загальної фактичної заборгованості та оплачувати проценти за користування коштами.

Відповідач, в порушення умов укладеного договору, належним чином повернення коштів та відсотків за їх користування не здійснював, у зв'язку із чим, утворилась заборгованість, яка станом на 10.09.2014 року становить 48 527,23 грн., та складається з простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів - 11 444,65 грн., поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів - 26 163,68 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 8609,71 грн., поточної суми заборгованості за нарахованими процентами - 1098,95 грн., суми пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом - 1210,24 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 26 березня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» задоволено.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20 березня 2017 року за заявою відповідача ОСОБА_1 заочне рішення скасовано.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 31 жовтня 2017 року позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за договором банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу № 2554049 від 27.11.2013 р. в сумі 48527,23 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 485,27 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по праві, яким відмовити ПАТ «Банк Форум» в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом першої інстанції не враховано, що між сторонами існують одночасні боргові та кредиторські зобов'язання, які за своїм змістом є однорідними та підлягають зарахуванню на підставі положення ст.ст.601,602 ЦК України.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, причини своєї неявки суду не повідомили.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до Договору ПАТ «Банк Форум» відкрив ОСОБА_1 поточний картковий рахунок, із встановленим лімітом на пластикову карту у розмірі 60 000 грн., за умови оплати за користування кредитними ресурсами у розмірі 36 % річних, з кінцевим строком повернення 02.12.2014 р. Відповідач зобов'язався здійснювати щомісячне повернення платежу, що становить 7% від суми загальної фактичної заборгованості клієнта на розрахункову дату та оплачувати проценти за користування кредитним лімітом ( а.с.5,6).

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 10.09.2014 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість у розмірі 48 527,23 грн., яка складається з простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів - 11 444,65 грн., поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів - 26 163,68 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 8609,71 грн., поточної суми заборгованості за нарахованими процентами - 1098,95 грн., сума пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом - 1210,24 грн. ( а.с.4).

Із статуту ТОВ «Прометей», затвердженого загальними зборами від 11.08.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 є учасником ТОВ «Прометей» та його вклад в статутному капіталі складає 460 000 грн. (а.с.56-63).

Вихідний залишок на поточному рахунку ТОВ «Прометей» в ПАТ «Банк Форум» станом на 23.06.2014 р. становить 72438,90 грн., що підтверджується довідкою від 23.06.2014 р. № 219/2.8/2101 ( а.с.64).

Генеральний директор ТОВ «Прометей» Череп О.М. 25.06.2014 року звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» з заявою про визначення вимог кредитора, зокрема визнати ТОВ «Прометей» кредитором Банку та повернути грошові кошти, які були направлені на рахунок підприємства №6322 ( а.с.65).

Між сторонами виникли правовідносини стосовно виконання відповідачем ОСОБА_1 умов укладеного кредитного договору.

У спорі, пов'язаному із стягненням заборгованості за кредитним договором підлягають встановленню обставини, як наявності між сторонами договірних правовідносин, так і невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України).

Як передбачено ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України надано право позикодавцю у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язання за договором стосовно повернення позики частинами, в разі прострочення повернення чергової частини, вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів відповідно умов договору.

Відповідачем не заперечувалось факту укладання кредитного договору у вигляді карткового рахунку із встановленим кредитним лімітом та заперечень щодо визначеного позивачем розміру заборгованості за кредитним договором також не надходило.

Заперечуючи проти стягнення заборгованості за укладеним кредитним договором відповідач просив суд застосувати положення ст.ст.598, 601 ЦК України, щодо зарахування однорідних вимог.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про неможливість у даному випадку зарахувати однорідні умови, а доводи апеляційної скарги в цій частині не бере до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах законодавства, з огляду на наступне.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 49 від 16 червня 2014 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Форум» та призначено уповноважену особу на ліквідацію товариства ( а.с.13) .

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема: зарахуванням (стаття 601 ЦК України).

Відповідно до статті 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін за одночасної наявності трьох умов: вимога про зарахування є зустрічною; вимога є однорідною; строк виконання за зустрічною вимогою або настав, або невстановлений договором, або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 46 Закону, в редакції на час подачі позивачем заяви про зарахування однорідних вимог, з дня початку процедури ліквідації банку: забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобов'язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що: за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку; кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з частини четвертої статті 110 ЦК України особливості ліквідації банків встановлюються законом про банки і банківську діяльність.

Статтею 93 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено порядок здійснення ліквідатором заходів щодо підготовки задоволення вимог кредиторів, якою передбачено, зокрема, складання переліку акцептованих банком вимог кредиторів для затвердження Національним банком України.

Після затвердження переліку вимог кредиторів їх задоволення здійснюється в порядку, встановленому статтею 96 вищевказаного Закону.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним законом, який має пріоритет перед іншими нормами законодавства під час тимчасової адміністрації та ліквідації банків та в питаннях регулювання правовідносин у сфері гарантування вкладів фізичних осіб.

Цим Законом передбачено особливий порядок задоволення вимог кредиторів згідно встановленої черговості та неприпустимість задоволення вимог кредиторів поза межами ліквідаційної процедури та не передбачено способу задоволення вимог кредиторів до банку шляхом поєднання боржника та кредитора в одній особі.

Відповідно до частини 5 статті 34 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

При вирішенні спорів про зарахування однорідних зустрічних вимог, коли боржник банку одночасно є кредитором банку, під час процедури ліквідації банку суди повинні виходити із вимог статей, 602 ЦК України, статей 92-96 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та враховувати, що цим Законом встановлено чіткий порядок задоволення вимог кредиторів, визнаних ліквідатором, який не передбачає можливості індивідуального задоволення вимог конкретного кредитора.

За змістом частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим законом.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів передбачено статтею 52 Закону, зокрема частиною першою передбачено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини п'ятої статті 12 цього Закону; вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності); інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; вимоги за субординованим боргом.

Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року № 6-2047цс16.

Таким чином, даним Законом встановлений певний порядок погашення вимог до банку, який ліквідується, а тому можливе зарахування зустрічних вимог у процедурі ліквідації банку з посиланням на статтю 601 ЦК України призведе до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого Законом України «Про банки і банківську діяльність».

На підставі наведеного вище колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, та відсутність правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст.ст.601,602 ЦК України.

У зв'язку з чим доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано, що між сторонами існують одночасні боргові та кредиторські зобов'язання, які за своїм змістом є однорідними та підлягають зарахуванню на підставі положення ст.ст.601,602 ЦК України, колегія суддів не бере до уваги з викладених вище підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 31 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 24 жовтня 2018 року.

Головуючий:

Судді: