Провадження № 2-з/638/378/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року суддя Дзержинського районного суду м.Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову та доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про стягнення моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом, з урахуванням останніх уточнень, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про стягнення моральної шкоди.

Ухвалою від 26.09.2018 року відкрито провадження у вказаній справі.

Позивачем через канцелярію суду подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на майно ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_8, а також на квартири АДРЕСА_1, №83 по вул.Малиновського, 19 в м.Харкові, №25 по вул.Клочковській, 276, №125, 126 та 128 по ул.Клочковській 195Д, гаражний бокс №71 по вул.Мирна, 11В, ? квартири АДРЕСА_2. Також просить суд застосувати запобіжний захід у виді заборони на надання послуг інтернет доступу мешканцям квартири 125, 126, 127 його будинку ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, заборони їм користування квартирою 125 його будинку, зобовязати КП «Жилкомсервіс» та Департамент житлового господарства Харківської міської ради опломбувати квартиру 125 його будинку. Також просив суд вжити заходів забезпечення доказів по справі.

Перевіривши подану заяву, суддя дійшов висновку про повернення її заявнику з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому вимоги до форми та змісту заяви встановлені ст.151 ЦПК України.

В порушення п.п.2, 5, 7 ч.1 ст.151 ЦПК України, заява не містить поштовий індекс місця проживання чи перебування та адресу електронної пошти заявника; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Зокрема, у клопотанні не зазначено та не надано підтвердження відповідними доказами на яке саме майно, що належить ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_8 заявник просить накласти арешт, а також кому саме на праві власності належить майно за адресами: квартири АДРЕСА_1, №83 по вул.Малиновського, 19 в м.Харкові, №25 по вул.Клочковській, 276, №125, 126 та 128 по ул.Клочковській 195Д, гаражний бокс №71 по вул.Мирна, 11В, ? квартири АДРЕСА_2.

Також в порушення ч.4 ст.151 ЦПК України у заяві не зазначено обґрунтування доцільності вжиття кожного із зазначених у заяві заходів забезпечення позову.

Крім того, у відповідності до ч.ч.1, 2 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Статтею 117 ЦПК України передбачено вимоги, яким повинна відповідати заява, зокрема, п.п.2, 3, 4, 5 ч. 1 вказаної статті передбачено, що у заяві про забезпечення доказів зазначається, окрім іншого, поштовий індекс місця проживання чи перебування та адресу електронної пошти заявника; повне імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів звязку та адреси електронної пошти; докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

В порушення вказаної статті, заява не містить вищезазначених відомостей.

Крім того, всупереч ч.5 ст.151, ч.3 ст.117 ЦПК України до заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі за подання заяви про забезпечення позову та доказів.

Так, частиною 1 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011 року передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відповідному співвідношенні до ціни позову у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» з 1 січня 2018 року встановлений показник прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1762 грн.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення позову або доказів судовий збір справляється у сумі 0,2 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 352, 40 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник просить суд звільнити його від сплати судового збору або відстрочити його сплату, посилаючись, що у 2017 році ним отримано дохід в сумі 20 000 грн, у 2018 році 18 000 грн.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що розмір судового збору не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника за попередній календарний рік, вважаю, що у клопотанні слід відмовити.

Згідно ч.9 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Згідно ч.4 ст.117 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги вказані недоліки заяви, суддя дійшов висновку про повернення її заявнику.

Керуючись ст.ст. 116, 117, 151, 153 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про стягнення моральної шкоди - повернути заявникові.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Д.В.Цвірюк