Справа № 199/4041/18
Провадження № 2/202/1862/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 вересня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.

при секретарі Герасименко В.А.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру відшкодування шкоди, відповідно до якої просить збільшити розмір щомісячного відшкодування шкоди завданої малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у звязку зі смертю годувальника, визначений вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2017 року з 725 грн. 00 коп. до 1861 грн. 50 коп. Збільшення розміру відшкодування шкоди визначити з 01 січня 2018 року, тобто з моменту законодавчої зміни розміру мінімальної заробітної плати.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2017 року у справі № 199/6306/16-к (1-кп/199/37/17) задоволено цивільний позов ОСОБА_1 в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнуто з ОСОБА_2 шкоду завдану ОСОБА_3 внаслідок смерті годувальника у розмірі 725 гривень щомісячно до досягнення ним вісімнадцяти років. Зазначений вирок набрав законної сили. Відповідно до вказаного вироку малолітній ОСОБА_3 знаходився на утриманні у потерпілої, що загинула ОСОБА_4, після смерті якої ОСОБА_3 мав право на відшкодування шкоди у розмірі ? частини середньомісячного заробітку (доходу) потерпілої ОСОБА_4 до досягнення ним вісімнадцяти років, а у випадку продовження навчання не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років. У звязку із тим, що померла ОСОБА_4 за життя офіційно працевлаштована не була, розмір відшкодування ОСОБА_3 визначено виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. На момент подання цивільного позову в рамках кримінального провадження, розмір мінімальної заробітної плати у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» складав 1450 гривень, на підставі чого сума відшкодування ОСОБА_3 склала половину мінімальної заробітної плати, тобто 725 гривень. Збільшення розміру мінімальної заробітної плати у поточному році на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою про збільшення розміру відшкодування шкоди.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2018 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру відшкодування шкоди передано на розгляд до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2018 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 прийнято до загального позовного провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3, в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на відсутність можливості сплачувати більшу суму на відшкодування шкоди.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши всі матеріал справи в сукупності, вважає що позовна заява ОСОБА_1 про збільшення розміру відшкодування шкоди підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).

Відповідно до ч.2 ст.1200 ЦК України особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.2 ст.1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В ході судового розгляду встановлено, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 жовтня 2017 року задоволено цивільний позов ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_3 втратою годувальника у розмірі 725 (сімсот двадцять пять) гривень щомісячно до досягнення ОСОБА_3 вісімнадцяти років. Зазначенні обставини визнані учасниками судового процесу, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, а тому відповідно до ст.82 ЦПК України вони не підлягають доказуванню.

На момент смерті ОСОБА_4 на її утриманні перебував малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На момент подання цивільного позову в рамках кримінального провадження, розмір мінімальної заробітної плати у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» складав 1450 гривень. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено, що розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2018 року становить 3723 грн.

З огляду на збільшення розміру мінімальної заробітної плати з 1 січня 2018 року та встановленого в судовому порядку обов'язку відповідача щодо відшкодування позивачу, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 шкоди внаслідок втрати годувальника з вини відповідача, суд робить висновок про те, що позов в цій частині підлягає задоволенню, оскільки законом передбачено право потерпілого на перерахунок раніше визначеного розміру відшкодування йому шкоди, завданої смертю.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про неможливість виплати ним сум відшкодування шкоди позивачу ОСОБА_1 у зв'язку з його скрутним матеріальним становищем.

Позовні ж вимоги ОСОБА_1 в частині визначення періоду збільшення розміру відшкодування шкоди не підлягають задоволенню, оскільки це не передбачено чинним законодавством.

Таким чином, у зв'язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати, суд вважає за необхідне збільшити позивачу відшкодування розміру шкоди завданої малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у звязку зі смертю годувальника, визначений вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2017 року з 725 грн. 00 коп. до 1861 грн. 50 коп.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI, із змінами та доповненнями, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи.

Відповідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тому, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 1187, 1195, 1200, 1208 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру відшкодування шкоди задовольнити частково.

Збільшити розмір щомісячного відшкодування шкоди завданої малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у звязку зі смертю годувальника, визначений вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2017 року з 725 грн. 00 коп. до 1861 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма участниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.Г. Зосименко