Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6358/18
24 жовтня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси
В складі: головуючого судді Демчик Р.В.
при секретарі Бузун Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2М, ОСОБА_3Г, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
Позов обґрунтовують тим, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на на нерухоме майно. Відповідно до довідки, у квартирі зареєстровані крім позивача відповідачі ОСОБА_2М, ОСОБА_3Г, ОСОБА_4, які за зареєстрованою адресою не проживають більше двадцяти років.
Звернувся в суд з позовом, та просить визнати ОСОБА_2М, ОСОБА_3Г, ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Позивач в судове засідання не з»явився. До початку розгляду справи надав заяву про розгляду справи без його участі. Позовні вимоги підтримав.
Відповідачі ОСОБА_2М, ОСОБА_5Г, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
У відповідності до ст. 280 ЦПК суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12 травня 2008 року позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2.
Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім»ї та прописки ЖБК «Керамік» від 25 червня 2018 року в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_2М, ОСОБА_3Г, ОСОБА_4.
Відповідно до Акту опитування сусідів від 18.07.2018 № 675 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, 1987 року нпаодження, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1995 року і по теперішній час в квартирі АДРЕСА_4 не проживають.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із ст.316 ч.1 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст. 317ЦК). Як зазначено у ч.1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до п.34 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім»ї, попередніми членами його сім»ї , а також членами сім»ї попереднього власника житла.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.346 ЦК України підставами припинення права власності є припинення права власності на майно, яке за законом не може належить особі.
За таких обставин суд вважає, що відповідачі ОСОБА_2М, ОСОБА_3, ОСОБА_4 втратили право користування жилим приміщенням в квартирі 29 будинку 2/2 по бул.Симиренківська в м. Черкаси.
Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 263, 264, 265, 273, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 316, 317, 346, 391, 526, 815 ЦК України, суд,
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою 29 буд. 2/2 по вул. Симиренківській в м. Черкаси.
Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою 29 буд. 2/2 по вул. Симиренківській в м. Черкаси.
Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою 29 буд. 2/2 по вул. Симиренківській в м. Черкаси.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Черкаської протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_6