АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 року м. Київ

Справа № 756/6622/12

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.

секретар Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва постановлену під головуванням судді Пересунька Я.В. 25 червня 2018 року об 11:33 год. у м. Києві, дата складання повного тексту не зазначена, у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»,

В С Т А Н О В И В

В травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» звернулось до суду з указаною заявою в якій просило змінити сторону виконавчого провадження із Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» щодо права грошової вимоги до ОСОБА_2. Вказана вимога мотивована укладенням між ними та ПАТ «Універсал Банк» договору про відступлення права вимоги.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.06.2018 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» - задоволено.

Замінено стягувача у виконавчому провадженні № 21052541, яке здійснюється Оболонським РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м. Києві, а саме: стягувача ПАТ «Універсал Банк» замінено на ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал».

№ апеляційного провадження:22-ц/796/6712/2018
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.

Не погодився із зазначеним судовим рішенням боржник ОСОБА_2, його представником подано апеляційну скаргу в якій він вказує на те, що боржник не був належним чином повідомлений щодо відступлення права вимоги. Зазначає, що з наданого договору вбачається недодержання в момент вчинення правочину вимог ЦК України, так як даний договір містить ознаки договору факторингу. В зв'язку з цим, він звернувся до суду з позовом про визнання договору недійсним, а в цьому провадженні заявив клопотання про зупинення. Проте суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про зупинення та здійснив заміну сторони у виконавчому провадженні до вирішення питання щодо дійсності договору відступлення. Враховуючи вищевикладене, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» зазначає, що аргументи, наведені в апеляційній скарзі є безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконання зобов'язання за кредитним договором та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В порядку п. 8 ч. 1 Розділу ХIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України(в редакції від 03.10.2017), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

А отже Апеляційний суд м. Києва є компетентним судом щодо розгляду даної справи.

В судовому засіданні представник боржника - адвокат ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просила її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили. Тому колегія суддів апеляційного суду, керуючись положеннями ст.ст. 371, 372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника боржника, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційним судом встановлені наступні обставини справи, та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 13.07.2010 задоволені позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 35335 (тридцять п'ять тисяч триста тридцять п'ять) гривень та судові витрати в сумі 473,35 грн. /т.1 а.с.46/.

Судом встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір №CL91781 від 24.09.2018, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти.

Вказане судове рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02.12.2015 /т.1 а.с.187-190/.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду було звернуто до виконання в примусовому порядку і на час вказаного розгляду відсутні дані про його виконання.

Між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» укладений договір про відступлення парва вимоги № UB-OP/16-132, за умовами якого ПАТ «Універсал Банк» відступило належне йому право вимоги до боржників, що виникло з кредитних договорів, зокрема, і з договору № CL91781 від 24.09.2018 укладеного з ОСОБА_2 на загальну суму 35235,74 грн. /т.2 а.с.75-82/.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на корись чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч. 2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В порядку ст. 516 ЦК України зміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановленого договором або законом.

В порядку ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Виходячи зі змісту наведених норм чинного законодавства заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія) й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. Заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. А враховуючи, що зміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, доводи апеляційної скарги щодо відсутності повідомлення про зміну кредитора є необґрунтованими.

Відхиляються апеляційним судом і доводи боржника щодо наявності ознак недійсності правочину, оскільки до ухвалення рішення суду про недійсність, правочин вважається правомірним. Питання зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи відносяться до дискредиційних повноважень суду, так як дозволяється лише за наявності об'єктивної неможливості розгляду справи, що в даній справі не вбачається. Спір між сторонами розглянутий по суті, судом ухвалено рішення, яке набрало законної сили, і яке підлягає обов'язковому виконанню в розумні строки.

Враховуючи вищевикладене, колегія судді приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді:

Повний текст постанови складений 18.09.2018.