Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2018 Справа №607/9921/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Зарічної О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред'явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1, в порядку спадкування після померлої ОСОБА_3. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Однак, звернувшись у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1, у зв'язку із відсутністю державної реєстрації права власності та правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок. Таким чином, позивач позбавлена можливості в нотаріальному порядку реалізувати свої спадкові права після смерті батька, тому просить суд визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок АДРЕСА_1.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла до суду нотаріально посвідчена заява, згідно якої ОСОБА_2 просить розглядати справу за її відсутності, позов визнає та просить задовольнити.

За вказаних обставин, відповідно до ст. 223 ЦПК України справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Судом установлено:

Згідно Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна НОМЕР_1 виданої 02 лютого 2015 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 27 листопада 2015 року по обліку бюро житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3. Державна реєстрації житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 не проведена.

Як слідує із вказаної Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 складається із: А - житловий будинок з цокольним поверхом, підвалом, мансардою і прибудовою, 2009 року побудови; Б - господарська будівля з підвалом; В - альтанка - 2009 року побудови; С - септик; І - вимощення; 1 - огорожа.

Указаний житловий будинок збудований на земельній ділянці НОМЕР_2, площею 0,119 га, що розташована на території Білецької сільської ради, яка придбана ОСОБА_3 у ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 16 серпня 1996 року, зареєстрованого на Тернопільській Універсальній Товарній біржі за №53/3 від 15 серпня 1996 року, реєстраційний №165/3.

На підставі вказаного договору, ОСОБА_3 набула також права на забудову даної земельної ділянки, що стверджується Генпланом забудови земельної ділянки забудівника, виданого на підставі розпорядження представника президента ради народних депутатів №182 від 20 серпня 1992 року.

Згідно будинкової книги прописки громадян, що мешкають в будинку АДРЕСА_2, станом на 11 листопада 1998 року ОСОБА_3 була головою двору.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла, про що складено актовий запис №33 Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, якою ІНФОРМАЦІЯ_2 року видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3.

Відповідно із довідкою №1435 виданої 11 вересня 2015 року Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 рахується житловий будинок з надвірними побудовами і спорудами за АДРЕСА_1, приватизована земельна ділянка площею 0,119 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1. Тип двору «робітничий».

Також, згідно довідки №245 виданої 08 лютого 2016 року Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 рахується житловий будинок з надвірними побудовами і спорудами за АДРЕСА_1, приватизована земельна ділянка площею 0,119 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, приватизована земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,0933 га в АДРЕСА_1, грошові збереження. На день смерті ОСОБА_3, разом із нею були зареєстрованими та проживали, а також зареєстровані і проживають на даний час: ОСОБА_1 - дочка; ОСОБА_5 - онук.

За життя ОСОБА_3 не було складено заповітного розпорядження.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданого 25 вересня 1970 року міським ЗАГС м. Ялта Кримської області.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №488/2015р., заведеної Тернопільською районною державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у встановлений законом строк, а саме 11 вересня 2015 року позивач ОСОБА_1 подала у Тернопільську районну державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3.

Відповідач ОСОБА_2 також є дочкою померлої ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 виданого 20 серпня 1971 року міським бюро ЗАГС м. Ялта Кримської області.

09 червня 1995 року відповідач ОСОБА_6 зареєструвала шлюб із ОСОБА_7, змінивши прізвище на ОСОБА_7, що стверджується свідоцтвом про шлюб від 09 червня 1995 року.

Однак, після смерті ОСОБА_3 відповідач не зверталася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, що стверджується наявною у матеріалах справи копією спадкової справи №488/2015р., заведеної Тернопільською районною державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року не містять. Відтак відповідач ОСОБА_2 є такою, що спадщину не прийняла.

09 лютого 2016 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Чопик І.Я. на ім'я ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зокрема на грошовий вклад з нарахованими відсотками та компенсаціями на рахунку із залишком вкладу 9405,36 гривень, що належали померлій ОСОБА_3. Вказане свідоцтво зареєстроване в реєстрі за №488-2015р.

05 березня 2018 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. на ім'я ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом - на земельну ділянку, площею 0,1177 га, яка розташована на території села Біла, Тернопільського району, Тернопільської області, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6. Свідоцтво про право на спадщину зареєстроване в реєстрі за 32-321.

Також, 05 березня 2018 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. на ім'я ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом - на земельну ділянку, площею 0,0933 га, яка розташована на території Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_7 виданого Управлінням Держкомзему у Тернопільському районі на підставі розпорядження Тернопільської райдержадміністрації від 05 липня 2011 року за №595. Вказане свідоцтво про право на спадщину зареєстроване в реєстрі за №2-323.

Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 березня 2018 року за №595/02-14, державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, зокрема на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1, у зв'язку із відсутністю державної реєстрації права власності та правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок.

27 листопада 2015 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд вказане домоволодіння складається із: А - житловий будинок, 2009 року побудови; Ц.п. - цокольний поверх; Мн - мансарда; а - прибудова; Ц.п. - цокольний поверх; Пд - підвал; Б - господарська будівля, 2009 року побудови; Пд - підвал; В - альтанка; С - септик; І - вимощення; 1 - огорожа.

Як убачається із Експлікації приміщень до плану житлового будинку №5, що знаходиться під літерою «А» по АДРЕСА_1, загальна площа приміщень становить 282,1 кв.м., житлова площа - 116,2 кв.м.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1216-1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У ст.1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, оскільки на момент смерті спадкодавця проживала разом із нею, що стверджується довідкою №245 виданою 08 лютого 2016 року Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, беручи до уваги визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до переконання про наявність визначених законодавством підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на житловий АДРЕСА_1 загальною площею 282,1 кв.м., житловою площею 116,2 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 12, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_8 виданий 30 липня 2016 року Тернопільським РС УДМС України в Тернопільській області) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована адреса місця проживання: вул. Котельна, 1, м. Саратов, Саратовської області Російської Федерації) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий АДРЕСА_1 загальною площею 282,1 кв.м., житловою площею 116,2 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення повного тексту рішення суду -12 жовтня 2018 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_8 виданий 30 липня 2016 року Тернопільським РС УДМС України в Тернопільській області.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка