__________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6601/17
Провадження № 2/520/2221/18
УХВАЛА

26.10.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Одесі клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення судової комісійної посмертної психолого-психіатричної експертизи по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 07.06.2017 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування, в якому просить суд визнати недійсним договір дарування земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер: :39:002:0008 за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 33, посвідчений 30 березня 2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №453.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 22.06.2017 року відкрито провадження на підставі вищевказаної позовної заяви та призначено попереднє судове засідання.

Одночасно з позовної заявою, позивачем ОСОБА_1 було подано до суду клопотання про призначення комісійної посмертної психолого-психіатричної експертизи, яке під час розгляду справи позивача уточнювала та просить суд призначити по справі комісійну посмертну психолого-психіатричну експертизу, проведення якої просить суд призначити експертам комісійного відділу Одеського обласного бюро судової медичної експертизи, на вирішення яких поставити наступні питання:

1. Чи були у ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 18 квітня 2011 року відхилення психічного стану, коли у неї виникло повторне гостре порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом, які не являються психічним захворюванням, але звязані з її психічним станом здоровя та віком?

2. Чи могла ОСОБА_4 з урахуванням її вікових особливостей, станом здоровя зору, індивідуальних особливостей, правильно сприймати обстановку в період з 18 квітня 2011 року по день її смерті 17 листопада 2015 року?

3. Чи могла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, інвалід І-ої групи, заважаючи на її вікові особливості, церебральний атеросклероз, інші хвороби, а також психічний стан, у момент складання договору дарування від 30 березня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №453, усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними?

В обґрунтування вказаного клопотання позивач посилається на те, що призначення вказаної експертизи та висновок за наслідком її проведення за заявленими питаннями, буде мати важливе значення для розгляду цієї справи та є доказом на підтвердження посилань позивача в обґрунтування позовних вимог, а саме на підтвердження того, що ОСОБА_4, померла 17 листопада 2015 року, тяжко хворіла та не усвідомлювала значення своїх дій на момент укладення спірного договору дарування земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер: :39:002:0008 за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 33, посвідчений 30 березня 2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №453, внаслідок чого позивач просить суд визнати вказаний договір недійсним.

У підготовчому судовому засіданні позивач та її представник клопотання підтримали та просили суд задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні 26 жовтня 2018 року заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на те, що призначення комісійної посмертної психолого-психіатричної експертизи у відношенні ОСОБА_4, померлої 17 листопада 2015 року, опоганює память близького для неї чоловіка.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши позовну заяву та надане до суду клопотання, суд вважає клопотання про призначення експертизи підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами 1-3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами зокрема - висновками експертів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Згідно з ч.1 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» № 5 від 12.06.2009 року, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Пунктом 2 частини 1 статті 105 ЦПК України передбачено, що призначення експертизи судом є обовязковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обовязковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: психічний стан особи.

Відповідно до ч.3 ст. 103 ЦПК України, у разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Статтею 111 ЦПК України передбачено, що комісійна експертиза проводиться не менш як двома експертами одного напряму знань. Якщо за результатами проведених досліджень думки експертів збігаються, вони підписують єдиний висновок. Експерт, не згодний з висновком іншого експерта (експертів), дає окремий висновок з усіх питань або з питань, які викликали розбіжності.

Враховуючи вищевикладене, предмет спору в цій справі, заявлених сторонами по справі вимог та заперечень, заслухавши пояснення позивача по справі, дослідивши матеріали справи, з огляду на те, що для встановлення, обставин, що мають значення для правильного, всебічного й об'єктивного розгляду справи потрібні спеціальні знання, а також відповідно до вимог ст.145 ЦПК України, якою передбачене обовязкове призначення судово-психіатричної експертизи з приводу психічного стану особи, сприяючи повному, всебічному розгляду справи та реалізації особою права на захист, та враховуючи вимоги Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року № 53/5, щодо встановленого орієнтованого переліку питань при проведенні такого роду експертиз,суд вважає за необхідне призначити по справі судову комісійну посмертно-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам комісійного відділу Одеського обласного бюро судової медичної експертизи, на вирішення якої поставити заявлені позивачем питання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у разі призначення судом експертизи.

Згідно з п.9 ч.1 ст.253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 252 цього Кодексу, - на час проведення експертизи.

Оскільки для проведення судової комісійної посмертної психолого-психіатричної експертизи потрібен значний проміжок часу, суд вважає, що провадження по цивільній справі №520/6601/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування слід зупинити на час проведення експертизи.

Керуючись ст. ст. 103, 104, 106, 107, 252, 253 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення судової комісійної посмертної психолого-психіатричної експертизи по справі задовольнити.

Призначити по цивільній справі №520/6601/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування судову комісійну посмертно-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи були у ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 18 квітня 2011 року відхилення психічного стану, коли у неї виникло повторне гостре порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом, які не являються психічним захворюванням, але звязані з її психічним станом здоровя та віком?

2. Чи могла ОСОБА_4 з урахуванням її вікових особливостей, станом здоровя зору, індивідуальних особливостей, правильно сприймати обстановку в період з 18 квітня 2011 року по день її смерті 17 листопада 2015 року?

3. Чи могла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, інвалід І-ої групи, заважаючи на її вікові особливості, церебральний атеросклероз, інші хвороби, а також психічний стан, у момент складання договору дарування від 30 березня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №453,усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними?

Проведення експертизи доручити експертам комісійного відділу Одеського обласного бюро судової медичної експертизи (65100, м. Одеса, Валіховський провулок, 4).

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

У розпорядження експертів направити:

- матеріали цивільної справи №520/6601/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування;

- оригінал медичної картки №8698 стаціонарного хворого ОСОБА_4.

Витрати по проведенню експертизи покласти на ОСОБА_1.

Розяснити сторонам по справі наслідки ухилення від участі в проведенні експертизи, які передбачені ст. 109 ЦПК України, відповідно до якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Копію ухвали суду направити для відома сторонам по справі, та для виконання до відділу Одеського обласного бюро судової медичної експертизи.

За невиконання ухвали суду у встановлений строк винні особи несуть відповідальність, передбачену законом.

Провадження у цивільній справі №520/6601/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування - зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено - 26 жовтня 2018 року.

Головуючий Калініченко Л. В.