Справа №621/2573/18
Пр. №2-н/621/178/18
УХВАЛА

Іменем України

23 жовтня 2018 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Шахова В.В., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних,

в с т а н о в и в:

25.09.2018 року Публічне акціонерне товариство «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних у загальному розмірі 14127 грн. 60 коп., станом на 31.08.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 ЦПК України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом пяти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами пятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

22.10.2018 року до суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

До заяви додано копії наступних документів: Рішення №732-VІ Комсомольської селищної ради про визначення постачальника та виконавця послуг від 02.03.2013 року; розрахунок нарахування оплати за житлово-комунальні послуги станом на 31.08.2018 року (період нарахування 10.2015 року 07.2018 року); загальний розрахунок заборгованості з урахуванням інфляційних та 3% річних (період 01.10.2015 року 31.08.2018 року); копію договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №6171 від 14.04.2016 року.

За положенням ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин.

Разом з тим, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов'язків (ст. ст. 3, 6, 12-15, 20 ЦК України, ст. ст. 3-5 ЦПК України) можна дійти висновку про те, що в разі невизнання споживачем права виробника, (виконавця) послуг на укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким предявлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦПК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір № 6171 між заявником та боржником укладений 14.04.2016 року.

Заборгованість, яку просить заявник стягнути з боржника виникла в період з 01.10.2015 року.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємоповязані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Таким чином, суд не може прийняти до уваги наданий заявником договір як належний доказ, що підтверджує право грошової вимоги до боржника за увесь період нарахованої заборгованості, інфляційних та 3% річних, станом на 31.08.2018 року, крім того заявлені вимоги між собою взаємоповязані із чого вбачається спір про право.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 160 166, 186 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

У видачі судового наказу за заявою Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних відмовити.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з вказаних підстав унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення їм ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.10.2018 року.

Суддя Зміївського районного суду

Харківської області ОСОБА_2