ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року

м. Харків

Справа № 619/2829/18

Провадження № 22-ц/818/749/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Коваленко І.П., Котелевець А.В.,

сторони справи:

позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 30 серпня 2018 року (суддя Остропілець Є.Р.), -

встановив:

18.07.2018 ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом, у якому просили визнати незаконними договори іпотеки від 01.11.2013 року укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, скасувати проведену 16.02.2016 за ОСОБА_3 державну реєстрацію домоволодіння АДРЕСА_1.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 30.07.2018 задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову. Накладено арешт на домоволодіння АДРЕСА_1, заборонено відчужувати будь-яким чином вказаний будинок з надвірними будівлями, надавати довідки на відчуження.

21.08.2018 ОСОБА_4, яка діяла в інтересах ОСОБА_3, звернулася до суду із клопотанням про зустрічне забезпечення, у якому просила зобов'язати ОСОБА_1 протягом семи календарних днів з дня постановлення ухвали внести на депозитний рахунок суду у якості зустрічного забезпечення 543 855 грн. та надати суду документи про виконання ухвали, зобов'язати ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок суду у якості зустрічного забезпечення 906 425 грн.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 30 серпня 2018 року клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про накладення зустрічного забезпечення задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_1 протягом семи днів з дня постановлення ухвали внести на депозитний рахунок суду у якості зустрічного забезпечення 250 000 грн. та надати суду документи про виконання ухвали, зобов'язано ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок суду у якості зустрічного забезпечення 450 000 грн.

Суд першої інстанції виходив з наявності підстав для зустрічного забезпечення та пояснень ОСОБА_2 про часткове погашення розміру заборгованості за договором позики перед відповідачем.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати. В обґрунтування скарги посилається на недоведеність понесення ОСОБА_3 збитків у розумінні ст. 22 Цивільного кодексу України в результаті вжиття заходів забезпечення позову.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали контрольного провадження, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.п. 2, 4 ч.1, ч.2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів контрольного провадження, 01.11.2013 ОСОБА_3 уклав з ОСОБА_1 договір позики, виконання якого сторони забезпечили іпотекою. Предметом договору позики стали грошові кошти у розмірі 160000 грн. (еквівалент 19 500 доларів США), які ОСОБА_1 зобов'язався повернути до 01.11.2014. Предметом договору іпотеки стала належна ОСОБА_1 на праві власності ? частина домоволодіння АДРЕСА_1 (аркуші 24 - 26 контрольного провадження).

01.11.2013 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 також було укладено договір позики, забезпечений іпотекою. Предметом договору позики стали грошові кошти у розмірі 390000 грн. (еквівалент 32 500 доларів США), які ОСОБА_2 зобов'язалася повернути до 01.11.2014 року. Предметом іпотеки було визначено ? частини домоволодіння АДРЕСА_1, належні ОСОБА_2 на підставі договору дарування (аркуші 27 - 28 контрольного провадження).

16.02.2016 року ОСОБА_3 зареєстрував за собою право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 у зв'язку із невиконанням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своїх обов'язків по поверненню позичених коштів.

Вказане підтверджується Витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна ( аркуші 29 - 30 контрольного провадження).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, оскаржуючи укладені договори іпотеки та проведену за ОСОБА_3 реєстрацію права власності на належне позивачам домоволодіння.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 30.07.2018 було задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову. Накладено арешт на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. Заборонено відчужувати будь-яким чином вказаний будинок з надвірними будівлями, надавати довідки на відчуження (аркуші 13-14 контрольного провадження).

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 30 серпня 2018 року було частково задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про накладення зустрічного забезпечення. Зобов'язано ОСОБА_1 протягом семи днів з дня постановлення ухвали внести на депозитний рахунок суду у якості зустрічного забезпечення 250 000 грн. та надати суду документи про виконання ухвали, зобов'язано ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок суду у якості зустрічного забезпечення 450000 грн.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

За відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Перелік випадків, у яких суд зобов'язаний застосувати зустрічне забезпечення визначений частиною третьою статті 154 ЦПК України та є вичерпним. Так, суд зобов'язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

У відповідності до частини 4 статті 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову (частина п'ята статті 154 ЦПК України).

Таким чином, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.

Обґрунтовуючи клопотання про зустрічне забезпечення, ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_3, посилається на те, що накладення арешту на домоволодіння значно обмежує правомочність відповідача як власника та може призвести до негативних наслідків - неможливості виконання позивачами своїх зобов'язань за договорами позики і неповернення ОСОБА_3 грошових коштів. Внесення неповернутої суми позики на депозитний рахунок суду забезпечить право ОСОБА_3 на повернення позичених коштів. Також ОСОБА_4 посилалася на те, що ОСОБА_1 не має у власності іншого майна, крім домоволодіння, за рахунок якого міг би бути виконаний договір позики (аркуші 20-23 контрольного провадження).

Задовольняючи вказане клопотання, суд першої інстанції не врахував, що воно не містить обґрунтування того, яких саме збитків завдано або може бути завдано ОСОБА_3 забезпеченням позову, а саме накладенням арешту на домоволодіння. Обмеження права власника розпоряджатися майном не є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України.

Також судом не враховано, що із заявою про забезпечення позову зверталася ОСОБА_2, і відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України саме до неї може бути застосоване зустрічне забезпечення. ОСОБА_1 із подібною заявою не звертався, тому застосування зустрічного забезпечення до нього неможливе.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зустрічного забезпечення з порушенням норм цивільного процесуального права, тому ухвала суду підлягає скасуванню, у задоволенні клопотання ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_3, про зустрічне забезпечення належить відмовити.

Відповідно до частин 1 і 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи обґрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_2, з ОСОБА_3 на її користь належить стягнути 352 грн. 40 коп. судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги (а.с. 49).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 154, 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 30 серпня 2018 року скасувати.

У задоволенні клопотання ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_3, про зустрічне забезпечення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Вахрушева Ольга Олександрівна про визнання незаконними договорів іпотеки, скасування державної реєстрації - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2018 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді І.П. Коваленко

А.В. Котелевець