Справа № 369/9445/18
Провадження №2/369/3399/18
УХВАЛА

про забезпечення позову

14.09.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.

за участю секретаря Раситюк М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2018 року представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння. В якій просила суд вжити заходів щодо накладення арешту на нерухоме майно та заборони відчуження нерухомого майна, а саме на: 1) житлового будинку, розташованого за адресою Київська обл., Києва-Святошинський р., с. Крюківщина, вул. Стрітенська, 9, заг. пл.134,1 кв. м. житлова площа (кв. м): 56.5, Опис: Житловий будинок "А", тераса, ганок, балкон, тераса, огорожа "№1"; (Реєстраційний номер об'єкта нерухомості 224); 2) земельної ділянки (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою Київська обл., Києва-Святошинський р., с. Крюківщина, заг. пл. 0.0182 га, кадастровий номер: :02:002:5555 (Реєстраційний номер об'єкта нерухомості 224); 3) житлового будинку, розташованого за адресою Київська обл., Києва-Святошинський р., с. Крюківщина, вул. Стрітенська, 13, заг. пл. 134, житлова площа (кв. м): 56.6, Опис: Житловий будинок "А", тераса, ганок, балкон, тераса, огорожа "№1" (Реєстраційний номер об'єкта нерухомості 224); 4) земельної ділянки (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою Київська обл., Києва-Святошинський р., с. Крюківщина, заг. пл. 0.0182 га, кадастровий номер: :02:002:5557 (Реєстраційний номер об'єкта нерухомості 224); 5) житлового будинку, розташованого за адресою Київська обл., Києва-Святошинський р., с. Крюківщина, вул. Стрітенська, 17, заг. пл. 134,2, житлова площа (кв.м): 56.4, Опис: Житловий будинок "А", тераса, ганок, балкон, тераса, огорожа "№1" (Реєстраційний номер об'єкта нерухомості 224); 6) земельної ділянки (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою Київська обл., Києва-Святошинський р., с. Крюківщина, заг. пл. 0.0182 га, кадастровий номер: :02:002:5559 (Реєстраційний номер об'єкта нерухомості 224); 7) садового будинку, розташованого за адресою Київська обл., Києва-Святошинський р., с. Крюківщина, "Удачний" садово-житловий комплекс" обслуговуючий кооператив, вулиця Ранкова, 17, заг. пл. 211.3 кв. м. (Реєстраційний номер об'єкта нерухомості 224); 8) земельної ділянки (для індивідуального садівництва), розташованої за адресою Київська обл., Києва-Святошинський р., с. Крюківщина, заг. пл. 0.08 га, кадастровий номер: :02:002:5245 (Реєстраційний номер об'єкта нерухомості 4);

Заявлені вимоги мотивує тим, що позивач звернувся до Києво-Святошиньського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння. Вище зазначене нерухоме майно є предметом спільної сумісної власності подружжя, які були відчужені ОСОБА_6 з метою уникнення розподілу їх під час розірвання шлюбу. Відчуження нерухомості відбулося без згоди позивача, в супереч волі та без наміру створення правових наслідків. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 здійснюються дії, спрямовані на унеможливлення захисту прав та законних інтересів позивача.

Так, позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 відчужив на користь ОСОБА_4 вісім обєктів нерухомого майна, які є предметом спільної сумісної власності подружжя без згоди позивача. В подальшому ОСОБА_4 відчужив набуті обєкти нерухомості на ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, наявною в матеріалах справи.

Сторони в судове засідання не з'явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до частини першої ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву представник позивача ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1, 2 частини першої ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти дії.

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв'язку із провадженням по цивільній справі, полягає в обмеженні права розпорядження ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, укладення інших правочинів), при цьому за власником зберігається право користування.

Із роз'яснень Верховного Суд України у п. 4 постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов"язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст.. 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.. 150 ЦПК заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов'язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Оскільки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 набули права власності на спірні обєкти нерухомого майна, які не є стороною у справі то відповідні заходи забезпечення позову можуть порушувати їхні права.

У зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що заява про забезпечення позову є передчасною. Враховуючи обставини справи, характер правовідносин, предмет та ціну позову, обсяг позовних вимог, суд вважає, що на теперішній час є передчасним застосування заходів забезпечення позову, тому в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 149-153, 258-261-210 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И Л А :

В задоволенні заяви представника позивача з ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння - відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали до апеляційного суду Київської області, або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Суддя: Дубас Т.В.