Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/1793/18

2/330/600/2018

"18" жовтня 2018 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Нестеренко Т.В.,

при секретарі Корнієнко М.М.,

за участю представника відповідача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся з позовом до суду до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, а також зобов'язання є договори та інші правочини (ст.11, ст.626 ЦКУ). Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦКУ). 07.06.2006 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», надалі за текстом - «Кредитор» та громадянин України ОСОБА_3, надалі за текстом - «Позичальник» уклали Договір кредиту № 325/103-К (надалі за текстом - Кредитний договір). Акціонерний - комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», 14.06.2010 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно - правової форми, шляхом перейменування Акціонерного - комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» в Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК». Відповідно Кредитного Договору, Відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виклад обставин якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши позичальнику кредит. У порушення умов Договору, позичальник ОСОБА_3, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 02.02.2018 року має заборгованість за кредитом - 72843,00 грн., за відсотками - 138619,05 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом - 9396,76 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками - 16830,15 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (додається). Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, Позичальник зобов'язаний сплатити Позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним, виконанням зобов'язання. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому була нараховано неустойку. На 02.02.2018 року розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту становить - 19617,02 грн. На 02.02.2018 року розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків становить - 35265,47 грн. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором 07.06.2006 року між Кредитором та Іпотекодавцями, якими є - ОСОБА_2, (надалі за текстом - Іпотекодавці), укладено Іпотечний договір № 325/103-Ш, надалі за текстом - Іпотечний договір, відповідно до якого останні передав Кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: жилий будинок з монсардой (А-2), загальною площею 302,0 кв.м., житловою - 203,5 кв.м., 2) гараж (Б-1), 3) сарай (В-1), 4) сарай (Г-1), 5) навіс (Д-1 .6) підвал (Е), 7) душ (Ж). 8) вбиральня (3), 9) огорожа(№1), 10) водогін (№2), що знаходиться за адресою; Україна, Запорізька область, Якимівський район, смт. Якимівка, вул. Щорса, буд. 218, що належить Іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло та державним актом права власності на земельну ділянку. Загальна вартість предмета за згодою Сторін становить 200000,00 (двісті тисяч) гривень. Згідно п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до п. 4 Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків: у випадку невиконання основного зобов'язання; у випадку невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов Договору іпотеки; у інших випадках передбачених законодавством України. У разі порушення Іпотекодавцем Основного договору та/або умов Іпотечного договору, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення Основного зобов'язання за Кредитним договором та/або зобов'язань, передбачених Іпотечним договором, у тридцятиденний строк, та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов Іпотечного договору. Відповідно до п.4.6. Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено Іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, шляхом позасудового врегулювання, яким вважатиметься застереження, що міститься у Іпотечного договору або на підставі окремого договору, який може бути укладений між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем з урахуванням вимог чинного законодавства України. На виконання умов Кредитного договору та Іпотечного договору Відповідачам було направлено Вимогу, а саме: Повідомлення про усунення порушень, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачами зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останнього, за рахунок предмету іпотеки. Відповідно до ч.6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення Боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 ЗУ «Про іпотеку». Враховуючи невиконання Відповідачами основного зобов'язання, Позивач має право звернутися до останнього з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором. Відповідно до ст. 114 Цивільно-процесуального кодексу України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Тому, позов про звернення стягнення на предмет іпотеки подається саме до матеріалів позовної заяви додаються письмові докази, що підтверджують, обставини справи, а саме: Наявність не виконаних зобов'язань Відповідачів щодо повернення кредиту - підтверджується Розрахунком заборгованості за кредитом. Попередження Відповідачів про порушення умов зобов'язання - підтверджується копією Повідомлення про усунення порушень з доказами відправлення. Відповідно до ст. 61 Цивільно-процесуального кодексу України: Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Аналогічні рішення по даній справі відсутні, у Відповідача є нічим не обмежене право визнати позовні вимоги Позивача безпосередньо в судовому засіданні чи за допомогою процесуального документу. Враховуючи надане чинним законодавством право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин ПАТ "Укрсоцбанк" керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 549, 553, 554, 623, 624, 625 Цивільного кодексу України, положеннями Договору, просить прийняти позовну заяву до свого провадження. Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: жилий будинок з монсардой (А-2), загальною площею 302,0 кв.м.. житловою - 203,5 кв.м., 2) гараж (Б-1), 3) сарай (В-1), 4) сарай (Т-1), 5) навіс (Д- 1 . 6) підвал (Е), 7) душ (Ж), 8) вбиральня (3), 9) огорожа (№1). 10) водогін (№2), що знаходиться за адресою: Україна, Запорізька область, Якимівський район, смт. Якимівка, вул. Щорса, буд. 218, що належить Іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 325/103-К від 07.06.2006 року, заборгованість - 237688,96 грн., а саме: - за кредитом - 72843,00 грн., - по відсотках - 138619,05 грн., - розмір інфляційних витрат за кредитом - 9396,76 грн., - розмір інфляційних витрат за відсотками - 16830,15 грн. на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", 03150, Україна, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, п/р № 0001, , шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. Стягнути солідарно з Відповідачів якими є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 - на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", 03150, Україна, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, п/р № 0001, , - витрати по сплаті судового збору у сумі - 3565,33 грн.

В судове засідання представник позивача не прибув, але надав письмове клопотання, в якому просить розглядати дану цивільну справу у всіх судових засіданнях без присутності представника Позивача на підставі наявних доказів та матеріалів, позов підтримує та просить його задовольнити в повній мірі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2, адвокат ОСОБА_1, позовні вимоги не визнав та надав письмову заяву про застосування позовної давності, мотивуючи тим, що в провадженні Якимівського районного суду Запорізької області, судді Нестеренко Т.В. знаходиться цивільна справа №330/1793/18; 2/330/600/2018 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3, про стягнення на предмет іпотеки. Іпотечний договір №325/103-ІП між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 був підписаний 07 червня 2006 року, яка є майновим поручителем за зобов'язаннями ОСОБА_3 по договору кредиту №325/103-К від 07 червня 2006 року, з кінцевим терміном погашення кредиту 06 червня 2013 року та зареєстрований в Державному реєстрі іпотек №7838758 від 07.06.2006 року зі строком виконання зобов'язання 06 червня 2013 року. У пункті 6.3 Іпотечного договору з майновим поручителем №325/103- ІП вказано, що цей Договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до припинення основного зобов'язання. Дія цього Договору також припиняється з інших підстав передбачених чинним законодавством України, зокрема, Законом України «Про іпотеку». В зв'язку з неналежним виконанням позичальника по кредитному договору №325/103-К у ОСОБА_3 з 06.05.2009 року по 06.06.2013 року з'явилась заборгованість. Проте, що громадянин ОСОБА_3 припинив виплати по кредиту, ОСОБА_2 було невідомо, а ПАТ «Укрсоцбанк» її як майнового поручителя про це не проінформував. Відповідно до статті 631 Цивільного Кодексу України є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторону від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Разом з тим, ст.256 ЦК України передбачена позовна давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом першим частини другої статті 258 ЦК України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Стаття 262 ЦК України передбачає, що заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Стаття 265 ЦК України вказує, що залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Відповідно вимог статті 266 Цивільного кодексу України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Частинами 3 та 4 статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2011 у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії" у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" має бути застосовано при розгляді справ як джерело права. У вказаному рішенні Європейський суд з прав людини зазначив: позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення; боржник має певні матеріально-правові права, які безпосередньо пов'язані з позовною давністю; будь-який суд національної юрисдикції, вирішуючи питання про пропуск кредитором позовної давності, фактично вирішує питання не тільки про право кредитора на звернення до суду за захистом свого порушеного права, але й про право боржника бути звільненим від переслідування або притягнення до суду. У зв'язку з тим, що у кредитному договорі №325/103-К, а також у витягу про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек №7838758 від 07.06.2006 року чітко визначений термін виконання зобов'язання - 06 червня 2013 року, у Банку виникло право пред'явити вимогу до майнового поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника, щодо повернення кредиту протягом трьох років, згідно Цивільного кодексу України, а саме до 06 червня 2016 року. Отже, непред'явлення ПАТ «Укрсоцбанком» вимоги до ОСОБА_2 протягом строком встановленим Законодавством України, а також з тим що ОСОБА_2 не здійснювала будь яких дій що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, та переривання строку позивної давності, враховуючи наведене та керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 55 Конституції України, статтями 257-267 Цивільного кодексу України та Постановою Верховного Суду від 06.11.2013 року №6-116 цс 13, просить у разі встановлення під час судового засідання ситуацій, вказаних у цій заяві, застосувати позовну давність та відмовити позивачу у задоволенні позивних вимог повністю у зв'язку зі спливом позовної давності.

Вивчивши позовні вимоги, дослідивши надані суду документи та матеріали, заслухавши думку учасників процесу, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач звернувся із зазначеною позовною заявою 22.08.2018 року (а.с.2-4). 07.06.2006 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», надалі за текстом - «Кредитор» та громадянин України ОСОБА_3, що зазначений позивачем третьою особою по справі, уклали Договір кредиту № 325/103-К ( а.с.5-6). Відповідно Кредитного Договору, Відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. У порушення умов Договору, позичальник ОСОБА_3, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 02.02.2018 року має заборгованість за кредитним договором № 325/103-К від 07.06.2006 року 237688 (двісті тридцять сім тисяч шістсот вісімдесят вісім) гривень 96 копійок, як зазначено позивачем у позові (а.с.4). Відповідно до Вимоги про усунення порушень та Вимоги про добровільне виселення, без дати виготовлення зазначеного листа, який був направлений відповідачу та третій особі по справі, як зазначено в позовній заяві, та копія якої надана до позовної заяви (а.с.19), заборгованість за кредитним договором № 325/103-К від 07.06.2006 року третьої особи по справі ОСОБА_3 станом на 02.02.2018 року становить 292571 (двісті девяносто дві тисячі пятсот сімдесят одна) гривень 45 копійок. Зазначена сума 292571,45 гривень повторюється у доданих до позовної заяви Розрахунку вимог банку з неповерненням ОСОБА_3 кредитної заборгованості станом на 02.02.2018 року (а.с.22-25). Причина розбіжності у визначенні суми заборгованості за кредитним договором № 325/103-К від 07.06.2006 третьою особою ОСОБА_3 станом на 02.02.2018 року в позовній заяві та доданих до позовної заяви копій документів, позивачем суду не надана.

Також позивачем до позовної заяви надано копії документів щодо направлення зазначеної Вимоги відповідачу та третій особі поштою з міста Чернігова 10.07.2018 року ЧД ПАТ «Укрпошта», відповідно до копії фіскального чеку (а.с.20-21). Але позивачем суду не надано доказів, щодо отримання відповідачем або третьою особою направленої банком на їх адресу Вимоги про усунення порушень та Вимоги про добровільне виселення, листа без зазначення дати його виготовлення.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором 07.06.2006 року між Кредитором та Іпотекодавцями, якими є відповідач по справі ОСОБА_2, укладено Іпотечний договір № 325/103-ІП (а.с.7-11), відповідно до якого останні передав Кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: жилий будинок з монсардой (А-2), загальною площею 302,0 кв.м., житловою - 203,5 кв.м., 2) гараж (Б-1), 3) сарай (В-1), 4) сарай (Г-1), 5) навіс (Д-1 .6) підвал (Е), 7) душ (Ж) 8) вбиральня (3), 9) огорожа (№1), 10) водогін (№2), що знаходиться за адресою; Україна. Запорізька область, Якимівський район, смт. Якимівка, вул. Щорса, буд. 218, що належить Іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло та державним актом права власності на земельну ділянку. Загальна вартість предмета за згодою Сторін становить 200000,00 (двісті тисяч) гривень. Іпотечний договір №325/103-ІП між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 був підписаний 07 червня 2006 року, яка є майновим поручителем за зобов'язаннями ОСОБА_3 по договору кредиту №325/103-К від 07 червня 2006 року, з кінцевим терміном погашення кредиту 06 червня 2013 року та зареєстрований в Державному реєстрі іпотек №7838758 від 07.06.2006 року зі строком виконання зобов'язання 06 червня 2013 року. У пункті 6.3 Іпотечного договору з майновим поручителем №325/103- ІП вказано, що цей Договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до припинення основного зобов'язання. Дія цього Договору також припиняється з інших підстав передбачених чинним законодавством України, зокрема, Законом України «Про іпотеку». В зв'язку з неналежним виконанням позичальника по кредитному договору №325/103-К у ОСОБА_3 з 06.05.2009 року по 06.06.2013 року з'явилась заборгованість. Але про те, що громадянин ОСОБА_3, третя особа по справі припинив виплати по кредиту, відповідачу по справі ОСОБА_2 було невідомо, а ПАТ «Укрсоцбанк» її як майнового поручителя про це не проінформував, позивачем не надано доказів щодо отримання відповідачем ОСОБА_2 за період утвореної заборгованості з 07.06.2013 року за кредитним договором, де вона є майновим поручителем за Іпотечним договором №325/103-ІП від 07.06.20106 року, а ні повідомлень, а ні листів, а ні вимог, тощо.

Також позивачем не надано доказів того, що з третьої особи по справі, боржника за кредитним договором №325/103-К ОСОБА_3 позивачем вимагалось від боржника виконання його обовязку шляхом погашення цього боргу, стягнення суми заборгованості за кредитним договором в судовому порядку, починаючи з 06.06.2013 року, не доведена співмірність суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, не доведено право на першочергове задоволення вимог за рахунок застави.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачено також спеціальна позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). У відповідності до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові за наявності про це заяви відповідача, яка, в даному випадку, міститься в матеріалах справи.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.У пункту 6.3 договору о майновому поручительстві №325/103-ІП вказано, що цей Договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до припинення основного зобов'язання. Дія цього Договору також припиняється з інших підстав передбачених чинним законодавством України, зокрема, Законом України «Про іпотеку». У зв'язку з тим, що у кредитному договорі №325/103-К, а також у витягу про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек №7838758 від 07.06.2006 року чітко визнаний термін виконання зобов'язання - 06 червня 2013 року, в банку виникло право пред'явити вимогу до майнового поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника, щодо повернення кредиту протягом трьох років, згідно Цивільного кодексу України, а саме до 06 червня 2016 року. Отже, непред'явлення ПАТ «Укрсоцбанком» вимоги до ОСОБА_2 протягом строком встановленим Законодавством України, а також з тим що ОСОБА_2 не здійснювала будь яких дій що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, та переривання строку позовної давності.

Отже, оскільки під час ухвалення даного рішення судом було встановлено пропущення строків позовної давності щодо звернення позивача до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки до відповідача у строк, більш, ніж у передбачений ст. 257 ЦК України строк, - є підставою для відмови у задоволенні вимог у зв'язку зі сплином строку позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.256-258, 266, 509, 525,526, 549, 553, 554, 623, 624, 625 ЦК України, Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" , ст.ст. 12,13,81,82,263-265, 268, 279, 352 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позовних вимогах ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити в повному обсязі у зв'язку зі сплином строку позовної давності.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки) повністю або частково шляхом подання до Апеляційного суду Запорізької області апеляційної скарги у письмовій формі з дотриманням вимог ст.356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.В. Нестеренко