Справа № 526/218/18
Провадження № 2/526/245/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2018 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Заколодяжної О.А.

при секретарі Шульзі Н.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Гадячі цивільну справу загального позовного провадження № 526/218/18 за позовом ТОВ «Європа ОСОБА_3» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обовязків,

в с т а н о в и в:

До суду звернулося ТОВ «Європа ОСОБА_3» з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обовязків.

В свій позовній заяві позивач вказує, що ОСОБА_5 перебуває у трудових відносинах із ТОВ «Європа ОСОБА_3», згідно наказу про прийняття на роботу № І/г- від 19 червня 2017 року працює водієм транспортних засобів (вантажного автомобіля) та експедитором згідно наказу № 1/г-000000465 від 19 червня 2017 року. 02.10.2017 року до автомобіля ТОВ «Європа ОСОБА_3» було завантажено мінеральні добрива у кількості 32 тонни на загальну суму 366 258 грн.. 03 жовтня 2017 р. ОСОБА_4 під час виконання службових обовязків (перевезення мінеральних добрив) до пункту розвантаження с. Будилка, Лебединського району, Сумської області було доставлено лише 16 тонн, інша частина була втрачена при перевезенні, що підтверджується відміткою у №ТТН №02/10-04 від 02.10.2017 року. Також даний факт недостачі був встановлений комісією та зафіксований актом № 1 від 03.10.2017 року, відповідач з даним фактом погодився та підписав акт. В результаті чого відповідачем ОСОБА_4 було завдано матеріальної шкоди позивачу ТОВ «Європа ОСОБА_3» у сумі 183 129 грн., враховуючи половину ціни від 32 тонн. 31 жовтня 2017 року відповідачем ОСОБА_4 було частково відшкодовано шкоду у кількості 5 тонн на загальну суму 57 228 грн., що підтверджується копією накладної № 31/10-1 від 31.10.2017 року. Станом на момент подання позовної заяви до суду сума збитків становить 183 129 грн. - 57228 грн. = 125 901 грн.. Оскільки відповідач ОСОБА_4 відшкодовувати у добровільному порядку завдані збитки відмовився, тому ТОВ «Європа ОСОБА_3» звернулися до суду з даним позовом та просили стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 125 901 грн. та судовий збір в сумі 1888,51 грн..

Представник позивача ТОВ «Європа ОСОБА_3» по дорученню ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь ТОВ «Європа ОСОБА_3» матеріальну шкоду в сумі 125 901 грн. та сплачений судовий збір в сумі 1888,51 грн.

Відповідач ОСОБА_4 до суду не зявився, надав суду відзив, в якому вказує, що позовні вимоги ТОВ «Європа ОСОБА_3» не визнає, мотивуючи тим, що договір про повну матеріальну відповідальність може бути укладено лише із працівниками, які перебувають на посадах передбачених переліком затвердженим Кабінетом Міністрів України. Додатком №1 «переліку посад і робіт, що заміщаються або виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування у процесі виробництва» (Додаток №1 до постанови Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦРПС від 28 грудня 1977 р. №447/24 (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦРПС від 14 вересня 1981 року №259/16-59) - посада водія не передбачена, а тому вважає, що даний договір є нікчемним.

Також, відповідач вказує, що згідно наказу № 1/Г - НОМЕР_1 від 19 червня 2017 року, за сумісництвом його було прийнято на роботу до Автомобільної колони №1 м. Гадяч (Європа ОСОБА_3) на посаду «Експедитор».

Він, як працівник, мав право працювати за сумісництвом лише у вільний від основної роботи час, оскільки працівник - сумісник не може виконувати одночасно роботу за сумісництвом та за основним місцем роботи, мотивуючи тим, що відповідно до ч.2 ст. 21 КЗпП України - працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Таким чином, дана норма закону дозволяє працівникам, крім основного трудового договору, додатково укладати трудові договори (угоди) за сумісництвом.

Порядок і умови сумісництва визначені постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.93 р. №245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» (далі - постанова № 245) та Положенням про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій, затвердженим наказом Мінпраці, Мін'юсту і Мінфіну України від 28.06.93 р. № 43, зареєстрованим у Мін'юсті України 30.06.93 р. за №76 (далі - Положення №43).

Відповідно до п. 1 Положення № 43 сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у. вільний від основної роботи час на. тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації або в громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом.

Відповідно до п. 1 постанови № 245 робітники, спеціалісти і службовці державних підприємств, установ і організацій мають право працювати за сумісництвом, тобто виконувати, крім своєї основної, іншу роботу на умовах трудового договору. На умовах сумісництва працівники можуть працювати на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації або в громадянина у вільний від основної роботи час.

Відповідач ОСОБА_6 вказує, що позивач у своєму позові визнав, що він виконував обовязки водія, а відтак в період виконання ним обовязків згідно основної роботи, на нього не можуть розповсюджувати посадові обовязки експедитора, а тому, в день аварії, на нього фактично не було покладено відповідальність, згідно договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Також відповідач зазначає, що трудовим законодавством чітко визначено, що підставою настання повної індивідуальної матеріальної відповідальності є наявність договору про дану відповідальність і для накладення на працівника матеріальної відповідальності необхідно довести наявність вини у діях працівника, яким спричинена шкода, з цих підстав вважає, що наявності вини у його діях як водія немає.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_2 щодо задоволення позовних вимог ТОВ «Європа ОСОБА_3» до ОСОБА_6 заперечив, вказуючи, що відповідач своїх трудових обовязків не порушував та просив відмовити у їх задоволенні, оскільки заявлені вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами письмові докази, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Європа ОСОБА_3» до ОСОБА_6 не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно наказу про прийняття на роботу № І/г- від 19 червня 2017 року, виданого керівником ТОВ « Європа ОСОБА_3» ОСОБА_7, ОСОБА_4 прийнятий на основну роботу з 20.06.2017 року водієм транспортних засобів (вантажного автомобіля).

Також, згідно наказу про прийняття на роботу № 1/г-000000465 від 19 червня 2017 року, виданого керівником ТОВ « Європа ОСОБА_3» ОСОБА_7Б, ОСОБА_4 прийнятий на роботу експедитором за сумісництвом.

Між ТОВ «Європа ОСОБА_3» та відповідачем у 2017 році, без визначення точної дати, укладено Договори про повну матеріальну відповідальність ОСОБА_4, як водія та експедитора.

Відповідно товарно-транспортної накладної № 02/10-04 від 02.10.2017 року, до автомобіля ТОВ «Європа ОСОБА_3» було завантажено мінеральні добрива (діамофос) масою 32 тонни на загальну суму 366 258 грн..

03 жовтня 2017 року складено акт про недостачу № 01, в якому зазначено, що комісією в складі начальника служби безпеки ПСРУ ПрАТ «Райз-Максимко» ОСОБА_8, директора господарства ТОВ «Федорівка і К» с. Будилка ОСОБА_9, головного агронома господарства ТОВ «Агро-Край» ОСОБА_10, було встановлено недостачу товару, а саме мінеральних добрив діамофоски у кількості 16 тонн. В даному акті, також, вказано, що 02.10.2017 року вантажовідправником ТОВ «Агро-край» було завантажено мінеральні добрива діамофоски (NPK 10:26:26) перевізнику ТОВ «Європа ОСОБА_3» на автомобіль Камаз АТ 45608ВХ причіп АТ 2221 ХР під керуванням водія/експедитора ОСОБА_4 в кількості 32 тонни, що підтверджується товарно-транспортною накладною №02/10-04 від 02.10.2017. 03.10.2017 року до пункту розвантаження с. Будилка, Лебединського району, Сумської області перевізником ТОВ «Європа ОСОБА_3» було доставлено лише 16 тонн мінеральних добрив, інша частина була втрачена під час перевезення, що підтверджується відміткою у товарно-транспортній накладній №02/10-04 від 02.10.2017.

Згідно накладної №31/10-1 від 31.10.2017 року , ТОВ «Європа ОСОБА_3» через ОСОБА_11 було прийнято від ОСОБА_4 5000 кг діамофоски на суму 57 228 грн.

Згідно із ч.1 ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

За приписами статті 135-1 КЗпП України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками, що досягли вісімнадцятирічного віку, які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв»язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджується в порядку, який визначається КМУ.

Перелік посад і робіт, що заміщуються чи виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм на збереження, обробку, продаж (відпуск), перевезення або застосування в процесі виробництва, затверджено постановою Державного комітету ОСОБА_1 Міністрів СРСР з праці та соціальних питань і Секретаріатом Всесоюзної центральної ради професійних спілок від 28 грудня 1977 року № 447/24, яка діє на території України відповідно до постанови Верховної ОСОБА_1 України від 12 вересня 1991 року № 1545-ХІІ «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» . Цей перелік не підлягає розширеному тлумаченню. Договори про повну матеріальну відповідальність із працівниками, чиї посади (виконувані роботи) в зазначеному переліку не вказані, юридичної сили не мають. В названому вище Переліку значиться посада експедитора з перевезення вантажів.

Таким чином, посада водія автотранспортних засобів з виконанням функцій експедитора до зазначеного Переліку не відноситься.

Тому, враховуючи вищевикладене, договори про повну матеріальну відповідальність, укладені між ТОВ «Європа ОСОБА_3» та ОСОБА_4 у 2017 році, як водієм так і експедитором, без зазначення дати їх укладення, юридичної сили не мають .

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд критично відноситься щодо даних, зазначених в акті про недостачу № 01 від 03 жовтня 2017 року, оскільки він складений та затверджений комісією до складу якої входять посадові особи, які не перебувають у трудових відносинах з ТОВ «Європа ОСОБА_3», а саме: начальником служби безпеки ПСРУ ПрАТ «Райз-Максимко» ОСОБА_8, директором господарства ТОВ «Федорівка і К» с. Будилка ОСОБА_9, головним агрономом господарства ТОВ «ОСОБА_3 - Край» ОСОБА_10 та затверджений директором ПСРУ ПрАТ «Райз-Максимко» ОСОБА_12 .

Окрім того, стороною позивача не було надано документів на підтвердження підстав щодо створення даної комісії та їх повноважень про встановлення факту недостачі товару, що належить ТОВ «Європа ОСОБА_3».

Також, позивачем не було надано доказів на підтвердження суми завданих збитків ТОВ «Європа ОСОБА_3» , повязаних із втратою мінеральних добрив діамофоски.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, судом не встановлено та позивачем не надано жодного доказу, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, тому суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог ТОВ «Європа ОСОБА_3» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди , завданої працівником під час виконання трудових обовязків відмовити.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позовних вимог ТОВ «Європа ОСОБА_3» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обовязків відмовлено, тому і вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Європа ОСОБА_3» сплаченого судового збору в сумі 1888,51 грн. задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10 - 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні позовних вимог ТОВ «Європа ОСОБА_3» до ОСОБА_4 про відшкодування нанесених збитків в сумі 125901 грн. та стягнення судового збору в розмірі 1888,51 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, при проголошенні вступної та резолютивної частини з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне судове рішення складено 22.10.2018 року.

Сторони:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Європа ОСОБА_3» - місце знаходження: м. Івано-Франківськ,вул. В.Івасюка, буд. 62, .

Відповідач : ОСОБА_4: місце проживання - с. Веприк, вул. Замкова, буд. 10, ІПН НОМЕР_2.

Головуюча: О. А. Заколодяжна