Справа № 351/1907/18
Номер провадження №2/351/822/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_3, 29.06.2016р. нар.

На даний час вони з відповідачем проживають окремо, син проживає біля неї та перебуває на її утриманні. Відповідач участі у вихованні та утриманні сина не бере. Зазначила, що ніде не працює, оскільки здійснює догляд за малолітньою дитиною. Тому коштів на утримання дитини не вистачає.

Просить стягувати з відовідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі - 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 2000 грн. щомісячно.

Представник позивачки в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач подав до суду відзив, в якому зазначає, що не погоджується із розміром аліментів, зазначеним в позові. Вказав, що ніде не працює, на даний час проживає за рахунок тимчасових підробітків або за рахунок родичів. Крім того, переніс операцію та найближчим часом запланована ще одна. На основі цього, згідно рекомендації лікарів йому протипоказана важка фізична праця. Просить позов задовольнити частково, стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно, в решті позовних вимог відмовити та розгляд справи провести без його участі, оскільки не має можливості зявитись в судове засідання.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб Серії І-НМ №144719, 21.05.2015р. зареєстровано шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2

Відповідно до свідоцтва про народження Серії І-НМ № 307453 вбачається, що у позивачки та відповідача народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Із довідки Красноставської сільської ради від 28.08.2018р. №711, вбачається, що склад сімї ОСОБА_1 становить: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який перебуває на її утриманні, мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, батько ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, брат ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6

Згідно довідки Красноставської сільської ради від 24.09.2018р. №747 слідує, що ОСОБА_2 ніде не працює з часу закінчення Підвисоцької ОСОБА_8 ст. 23.06.2009р. і по даний час.

Із довідки поліклінічного відділення Снятинської ЦРЛ від 25.09.2018р. вбачається, що у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, згідно медичного огляду, наявний діагноз: варикозна хвороба правої нижньої кінцівки ІІст. Субкомпенсація ХЛВН І-ІІ ст.Стан після лівобічного венекзерезу (ІІ 16р.). Хр. криптогенний гепатит. Висновок: протипоказана важка фізична праця, робота повязана з порушенням режиму харчування.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної ОСОБА_7 України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі 1200 грн. щомісячно, з дня пред'явлення позову, тобто з 29.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. А також, слід стягувати з відповідача на користь позивачки алменти на її утримання в розмірі 400 грн. щомісячно.

При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити учасникам процесу, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. з відповідача в дохід держави.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82 ЦПК України, керуючись ст.ст. 76, 141, 259, 263, 265, 273, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 29.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно, починаючи з 29.08.2018 року і до досягнення неповнолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьохрічного віку.

В решті позову відмовити.

У відповідності зі ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дружини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.