Справа № 303/2307/15-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 жовтня 2018 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді : Джуги С.Д.

суддів: Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.

при секретарі: Пилип Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23 листопада 2015 року, ухваленого суддею Пак М.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Закарпатської обласної дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди (упещеної вигоди),-

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 19 лютого 2008 року між ним та ПАТ АБ «Укргазбанк» укладено депозитний договір, за умовами якого він розмістив на поточному рахунку ПАТ АБ «Укргазбанк» грошові кошти у сумі 10 000 доларів США строком до 21 лютого 2010 року зі сплатою 12% річних. У березні 2009 року позивач звернувся до банку з вимогою про виплату йому процентів за користування депозитними коштами, однак йому було відмовлено у звязку з відсутністю коштів на депозитному рахунку. Згодом ОСОБА_1 стало відомо, що працівник банку ОСОБА_3, зловживаючи службовим становищем, протиправно отримала в касі ПАТ АБ «Укргазбанк» грошові кошти у сумі 10 000 доларів США, що знаходилися на його депозитному рахунку. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 липня 2013 року за поданням прокурора Вукста Ж.В. звільнена від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 199 КК України у звязку із закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 11 вересня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 листопада 2014 року, стягнено з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 депозитний вклад у сумі 10 000 доларів США та 12% річних за користування депозитом за період з 19 лютого 2008 року по 21 лютого 2010 року у сумі 2 400 доларів США у гривневому еквіваленті за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Зазначене рішення суду виконано відповідачем 11 березня 2015 року. На підставі викладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив стягнути з ПАТ АБ «Укргазбанк» на свою користь майнову шкоду (упущену вигоду) у сумі 6 310 доларів США, що станом на момент звернення до суду з позовом еквівалентно 138 820 грн, які він би міг одержати, якби його право не було порушено.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 листопада 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 01 березня 2016 року рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду (упущену вигоду) у сумі 6 310 доларів США.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року рішення апеляційного суду Закарпатської області від 01 березня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити у даній справі нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням обставин, які мають значення для справи. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не враховано фактичні обставини, які ним наведені в позовній заяві та не дано їм правильної юридичної оцінки.

В запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в заявленому позові, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі рішення суду від 27 травня 2014 року з банку на користь позивача стягнено суму депозитного вкладу та проценти за користування депозитом у гривневому еквіваленті станом на час ухвалення рішення. Вказане рішення суду виконано банком і позивачем не доведено, що саме неправомірні дії відповідача стали причиною неотримання ним прибутку.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Матеріалами справи встановлено, що 19 лютого 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ АБ «Укргазбанк» укладено депозитний договір, за умовами якого позивач розмістив на поточному рахунку ПАТ АБ «Укргазбанк» грошові кошти у сумі 10 000 доларів США строком до 21 лютого 2010 року, зі сплатою процентної ставки 12 % річних.

У березні 2009 року позивач звернувся до банку з вимогою про виплату йому процентів за користування депозитними коштами, однак йому було відмовлено у звязку з відсутністю коштів на депозитному рахунку.

Згодом ОСОБА_1 стало відомо, що працівник банку ОСОБА_3, зловживаючи службовим становищем, протиправно отримала в касі ПАТ АБ «Укргазбанк» грошові кошти у сумі 10 000 доларів США, що знаходилися на його депозитному рахунку.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 липня 2013 року за поданням прокурора Вукста Ж.В. була звільнена від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 199 КК України у звязку із закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 11 вересня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 листопада 2014 року, стягнуто з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 депозитний вклад у сумі 10 000 доларів США та проценти за користування депозитом у розмірі 12 % річних за період з 19 лютого 2008 року по 21 лютого 2010 року у сумі 2 400 доларів США у гривневому еквіваленті за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Зазначене рішення позивачем не оскаржувалось, 11 вересня 2014 року воно набуло законної сили.

За даним рішенням 01 жовтня 2014 року видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 06.11.2014 року за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження та надано строк для добровільно виконання рішення до 13.11.2014 року .

Копію даної постанови ПАТ АБ «Укргазбанк» отримано 26.11.2014 року в звязку з чим банком подано заяву про відкладення виконавчих дій на строк 10 днів для добровільного виконання рішення суду.

У межах виконавчого провадження 10 грудня 2014 року ПАТ АБ «Укргазбанк» перерахувало на рахунок відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві 145 714 грн. 28 коп., що станом на 27 травня 2014 року складало 12 400 доларів США. Дані обставини підтверджуються меморіальним ордером №2668 від 10 грудня 2014 року (а.с.117т.2)

10 березня 2015 року відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві перераховано на поточний рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 132376 грн. 62 коп., а 27 квітня 2015 року - 13337,66грн.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 27 квітня 2015 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа за № 303/2147/14-ц, виданого 01 жовтня 2014 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ВАТ АК Укргазбанк на користь ОСОБА_1, суму у розмірі 12400, 00 доларів США - закінчено у звязку із виконанням рішення суду у повному обсязі та сплатою боржником 12 400 доларів США у гривневому еквіваленті за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пункт третій ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що однією з підстав виникнення зобов'язання встановлює завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Зобов'язання, яке зводиться до сплати грошей є грошовим зобов'язанням.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.2 ст.533 ЦК України).

За змістом наведених норм права, відшкодування упущеної вигоди є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного звязку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Отже, відшкодування упущеної вигоди може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності.

Матеріалами справи доведено, що за рішення суду від 27 травня 2014 року сума грошового зобовязання, що підлягала стягненню з банку на користь позивача визначена у розмірі 12 400 доларів США за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Офіційний курс гривні, визначений Національним банком України станом на 27 травня 2014 року (дата ухвалення рішення) становив 100 доларів США = 1 175 грн12 коп.

Банк 10 грудня 2014 року добровільно перерахував на рахунок відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві 145 714 грн. 28 коп., що станом на 27 травня 2014 року складало 12 400 доларів США.

Таким чином, банком було виконано рішення суду та повернуті кошти у гривневому еквіваленті за курсом встановленим НБУ на день ухвалення рішення.

Натомість відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві дані кошти на рахунок позивача перераховані в повному обсязі лише 27.04.2015 року, а саме: 132 376,62 грн. згідно платіжного доручення №64010 від 10.03.2015 року та 13337,66 грн. згідно платіжного доручення №308 від 27.04.2015 року (а.с.125, 134 т.2).

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не доведено правових підстав для цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді упущеної вигоди та обґрунтовано відмовив позивачу у заявленому позові.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає. Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки повністю спростовуються вищенаведеними матеріалами справи.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23 листопада 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду

Повний текст судового рішення складено 26 жовтня 2018 року.

Головуючий :

Судді: