АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року

м. Харків

Справа № 639/2821/18

Провадження № 22-ц/790/4611/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

учасники справи:

заявник: Публічного акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря»,

боржник: ОСОБА_1,

боржник:ОСОБА_2,

боржник:ОСОБА_3

розглянув в порядку спрощеного провадження цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» на ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 06 липня 2018 року в складі судді Баркової Н.В.В.,

встановив:

У червні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просили видати судовий наказ про стягнення з боржників за оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.06.2015 року по 01.05.2018 року в розмірі 26 503, 27 грн. та стягнути судові витрати.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 06 липня 2018 року у видачі судового наказу Публічного акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - відмовлено.

Не погодившись із вказаною вище ухвалою суду першої інстанції Публічне акціонерне товариство «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» звернувся на цю ухвалу з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт посилався на те, що заявником надані належні докази щодо місця реєстрації боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3: АДРЕСА_1 (раніше: АДРЕСА_1, згідно переліку перейменування назв елементів вулично-дорожньої мережі міста Харкова в 2015-16 роках) - довідки ЖЕД від 01.03.2018 року та 12.07.2018 року, відмітки у паспортах боржників. Таким чином, судом першої інстанції порушено право вибору позивача альтернативної підсудності, визначене ч. 15 ст. 28 ЦПК України.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 31 серпня 2018 року розгляд справи призначено в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Так, відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу суд першої інстанції виходив з положень ч. 9 ст. 165 ЦПК України.

Частинами 4-9 ст. 164 ЦПК України, передбачено дії суду для визначення підсудності заяви про видачу судового наказу.

Так, суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п'яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду.

Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

На виконання вимог вказаної статті судом було зроблено відповідний запит для визначення зареєстрованого у встановленому законом порядку місце проживання фізичних осіб - боржників.

Відповідно до відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області від 22.06.2018, яка отримана судом 03.07.2018 року, боржник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, але боржники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрованими за вищевказаною адресою не значаться. (а.с. 9-11).

Інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржників: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відсутня, а тому суд позбавлений можливості виконати вимоги ст. 169 ЦПК України, щодо надсилання судового наказу іншим боржникам.

При цьому, судом першої інстанції роз'яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Тобто, в даному випадку законодавцем встановлено, що стягувач (встановивши інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника) не позбавлений можливості звернутись до суду з повторною заявою про видачу судового наказу або з позовною заявою в порядку спрощеного провадження.

Відмовляючи у видачі судового наказу суд першої інстанції виходив з того, що без встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи - боржника, суд буде позбавлений можливості виконати вимоги ст. 169 ЦПК України, щодо надсилання судового наказу боржнику, що в свою чергу призведе до неможливості набрання судовим наказом законної сили.

Таким чином, суд правомірно відмовив у видачі судового наказу щодо боржників: ОСОБА_2 та ОСОБА_3у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 ЦПК Україниі підстав для скасування ухвали в цій частині не вбачаєтсься.

Між тим, з відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 22 червня 2018 року вбачається, що боржник- ОСОБА_1. з 18 липня 1998 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (раніше:АДРЕСА_1,що територіально відноситься до юрисдикції Жовтневого районного суду міста Харкова.

За таких обставин, суд прийшов передчасного висновку про відмову у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1

Ухвала суду в цій частині підлягає скасуванню з направленням для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.6, 379, 381-384 ЦПК України,-

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» - задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 06 липня 2018 року - у частині відмови у видачі судового наказу щодо ОСОБА_1 скасувати, направити справу в цій частині до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 13 вересня 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко