Справа № 315/1287/17
Номер провадження № 2/315/35/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді Романько О.О.,

за участю секретаря Атрошенко Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гуляйпільської міської обєднаної територіальної громади в особі Гуляйпільської міської ради Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору комунальне підприємство «Імпульс» Пологівської міської ради Запорізької області, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до Гуляйпільської міської ради Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору комунальне підприємство «Імпульс» Пологівської міської ради Запорізької області, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог (а.с.38-40) позивач зазначив, що з травня 2005 року він проживає у домоволодінні № 344 по вул. Великій (стара назва 9 Січня) у м. Гуляйполе Запорізької області. Власниця вказаного домоволодіння ОСОБА_2, покинула його у 2004 році і стала проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1 Крим, після чого її домоволодіння залишилося без догляду, стало руйнуватися, так як у ньому ніхто не жив та не доглядав його.

Далі в позові зазначив, що оскільки через сімейні обставини йому потрібне було житло, а вищевказаний будинок пустував та потребував догляду, він переїхав у нього жити і до теперішнього часу відкрито користується ним та земельною ділянкою в розмірі 2760 кв. +м., яка була наділена та зареєстрована Гуляйпільською міською радою Запорізької області на ОСОБА_2. Він доглядає за будинком, утримує його, робить в ньому поточний та капітальний ремонт, газифікував його, що підтверджується технічними умовами № 4087 на газопостачання житлового будинку № 344 вул. 9 Січня у м. Гуляйполе Запорізької області, Актом первинного огляду димових і вентиляційних каналів, звертався до Гуляйпільської міської ради з заявою про оформлення права власності на збудовані обєкти нерухомого майна за час проживання за даною адресою. Так, 29.11.2012 року було прийняте рішення виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області № 202 про оформлення права власності на збудовані обєкти нерухомого майна за даною адресою за ним.

Як вказав далі в позові позивач, ОСОБА_2 померла 14.12.2005 року в с. Акимівка Нижнегірського району, Автономна Республіка Крим. У 2006 році знайомі ОСОБА_2, у яких вона проживала останнім часом в Автономній Республіці Крим, віддали йому всі її документи на житловий будинок, копію свідоцтва про її смерть. Зазначив, що в звязку зі смертю ОСОБА_2 він позбавлений можливості нотаріально укласти з нею договір купівлі-продажу на житловий будинок № 344 по вул. Велика в м. Гуляйполе Запорізької області.

Оскільки з травня 2005 року і дотепер він добросовісно та відкрито користується нерухомим майном на протязі більше 10 років після того, як його покинула власниця, прохає визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок № 344 з господарськими надвірними спорудами, розташований по вул. Велика у м. Гуляйполе Запорізької області.

В судове засідання позивач не зявився, подав через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохав розглянути справу за його відсутності в звязку з сімейними обставинами, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 49, 58).

В судове засідання представник відповідача Гуляйпільської міської обєднаної територіальної громади в особі Гуляйпільської міської ради Запорізької області не зявився, подали через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохали розглянути справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечували (а.с. 33, 59).

В судове засідання представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору КП «Імпульс» Пологівської районної ради не зявився, подали через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохали розглянути справу без їх участі та винести рішення на розсуд суду (а.с. 43, 47).

В силу вимог п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VІІ, якій набрав чинності з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оскільки провадження по даній справі було відкрито до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти з 15 грудня 2017 року, передбачених новим ЦПК України у редакції Закону № 2147.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до довідки, виданої депутатом міської ради ОСОБА_3 від 16.10.2017 року, підпис якого засвідчено секретарем міської ради ОСОБА_4, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в тому, що він зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, а фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (9 Січня), буд. 344 з 07 травня 2005 року, про що свідчать громадяни ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 24.07.1992 року виконкомом Гуляйпільської міської ради народних депутатів, весь житловий будинок з належними до нього будовами та спорудами, який знаходиться в м. Гуляйполе по вул. 9 Січня за № 344 дійсно належить ОСОБА_2 на праві особистої власності, яке видане на підставі рішення виконавчого комітету міської Ради народних депутатів за № 173 від 10.07.1992 року взамін свідоцтва про право особистої власності від 04.02.1987 року (а.с. 9).

За записами будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку по вул. 9 Січня в м. Гуляйполе, в даному будинку були зареєстровані ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 10-11).

Відповідно до технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок № 344 по вул. 9 Січня в м. Гуляйполе, його єдиним власником зазначена ОСОБА_2 (а.с. 12-14).

Відповідно до рішення № 186 виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради народних депутатів від 29.07.1992 року, про наділ земельною ділянкою, було вирішено наділити та зареєструвати за ОСОБА_2, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7 земельну ділянку в розмірі 2760 кв.м. в звязку з переоформленням спадщини. Рахувати дане рішення тимчасово замінюючим державний акт на право використання землі (а.с. 15).

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 15.12.2005 року Акимівською сільською радою Нижньогірського району Автономної Республіки Крим, Україна, ОСОБА_2 померла 14.12.2005 року у віці 78 років в с. Акимівка Нижньогірського району, Автономна Республіка Крим, Україна, про що 15.12.2005 року складено відповідний актовий запис № 35 (а.с. 16).

Позивачем надано документ на підтвердження газифікування ним будинку № 344 по вул. 9 Січня, а саме технічні умови № 4087 на газифікацію будинку, підписані гол. Інженером Оріхівського УГГ ОСОБА_8 (а.с. 17), а також акт первинного огляду димових та вентиляційних каналів будинку № 344 по вул. 9 Січня, замовник ОСОБА_1 (а.с. 18).

За рішенням № 202 від 29.11.2012 року виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області, оформлено право власності на збудовані обєкти нерухомого майна, розташовані в м. Гуляйполе по вул. 9 Січня, буд. 344 на ОСОБА_1 з подальшою їх реєстрацією в КП «Імпульс» Пологівської районної ради Запорізької області (а.с. 20).

Згідно відповіді Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області від 27.12.2017 р. наданої на запит суду повідомлено, що після померлої 14 грудня 2005 року ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася.

Таким чином, позивач понад 10 років фактично користується та володіє зазначеним домоволодінням.

Як передбачає ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Набувальна давність поширюється на випадки фактичного володіння чужим майном та виключає наявність у володільця певних правових підстав користування майном (наприклад, ордеру, договору найму, тощо). Володіння має бути відкритим, очевидним для третіх осіб. Позивач володів будинком відкрито, про це знали його власники та сусіди, зокрема які підтвердили це при опитувані їх депутатом місцевої ради при складанні довідки щодо фактичного місця проживання позивача.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови)

Дійсно, як зазначено у п. 6 ОСОБА_9 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року, позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка знає, хто є власником.

Проте, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що колишній власник спірного житлового будинку ОСОБА_2 померла 14.12.2005 року. За одинадцять років з моменту смерті ОСОБА_2 спадкоємці не з'являлися, з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися, відомості щодо їх наявності відсутні.

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів майном і понад 11 років продовжує відкрито, безперервно володіти житловим будинком № 344 по вул. Великій в м. Гуляйполе Запорізької області, суд вважає за можливе визнати за ним право власності на вищезазначене нерухоме майно за набувальною давністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Гуляйпільської міської обєднаної територіальної громади в особі Гуляйпільської міської ради Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору комунальне підприємство «Імпульс» Пологівської міської ради Запорізької області, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_9, паспорт серії СВ № 337900 виданий 07.09.2001 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області, право власності на житловий будинок № 344 по вул. Великій (9 Січня) в м. Гуляйполе Запорізької області та господарські будівлі, що належали ОСОБА_2, за набувальною давністю.

Судові витрати віднести а рахунок позивача.

Рішення повністю складене та підписане 12.01.2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Гуляйпільський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХШ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_10