Справа № 500/3089/18
Провадження № 2-о/500/88/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Грубіян Л.І.

при секретарі Івановій Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа відділ держземагенства в Ізмаїльському районі Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановити факт приналежності Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №855175, виданого 29.12.2010 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №57, кадастровий номер земельної ділянки №1-:01:001:0443; кадастровий номер земельної ділянки №2-:01:001:0444, виданого на імя «Ненкова» ОСОБА_3.

Вказана заява обґрунтована тим, що відповідно до рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 28.03.2018 р., та ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду від 02.04.2018 року, за заявником було визнане право власності в порядку спадкування за законом після смерті його брата ОСОБА_4, померлого 17.01.2015 р., право власності на земельну ділянку площею 1,88 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Однак у державному акті була допущена помилка у прізвищі власнка, а саме: замість «Нєнков» вказано «Ненков».

Те, що прізвище його брата, «Нєнков» а не «Ненков», як зазначено помилково в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА №855175, виданого 29.12.2010 року, Ізмаїльською районною державною адміністрацією і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №57, підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 від 29.01.2015 р., серії 1-ЖД №398401, яке видається на підставі паспорта громадянина України.

Заявник та його представник у судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про слухання справи у їх відсутність, заяву підтримують у повному обсязі, просять її задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином, причина неявки суду не відома.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні, з матеріалів справи встановлено, державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА №855175 видано на «Ненкова Юхима Семеновича» (а.с.6)

В свідоцтві про смерть серії 1-ЖД №398401 виданого 29.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області прізвище зазначена «Нєнков» (а.с.5)

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

У відповідності із п.4 ч.1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я , по батькові, місце і час народження якої , зазначені в документі, не збігаються з імям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Організація, яка видала правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на землю, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, оскільки згідно із п.2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» - виправлення та внесення змін до вказаних документів не допускаються.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 315, 316 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована відділ держземагенства в Ізмаїльському районі Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4, померлого 17 січня 2015 року, Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №855175, виданого 29.12.2010 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №57, кадастровий номер земельної ділянки №1-:01:001:0443; кадастровий номер земельної ділянки №2-:01:001:0444, виданого на імя «Ненкова» ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: ОСОБА_5