Справа № 408/2518/18-ц
Провадження 2/408/992/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2018 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого-судді Кускової Т.В.

при секретареві: Сіпаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Біловодська цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Біловодської селищної ради, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Біловодської селищної ради з вимогою про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 19 березня 2010 року помер їх батько ОСОБА_3, який на момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своєю дружиною ОСОБА_4.

03 липня 2017 року померла їх мати ОСОБА_4, яка на момент смерті була зареєстрована та мешкала за адресою вул.. Центральна буд.34 с. Новолимарівка, Біловодського району, Луганської області.

За життя 28.07.2010 року ОСОБА_4 склала заповіт згідно якого вона заповіла все своє майно ОСОБА_1, ОСОБА_2 у рівних долях.

До складу спадкового майна померлої ОСОБА_4 належить житловий будинок розташований за адресою вул.. Центральна буд.34 с. Новолимарівка Біловодського району, Луганської області.

З ціллю оформлення спадкових справ позивачі звернулися до державного нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори, проте отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок.

У звязку з наведеним просили суд визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за заповітом, право власності на ? житлового будинку, що розташований за адресою вул.. Центральна буд.34 с. Новолимарівка, Біловодського району, Луганської області. Визнати за ОСОБА_2, як спадкоємцем за заповітом, право власності на ? житлового будинку, що розташований за адресою вул.. Центральна буд.34 с. Новолимарівка, Біловодського району, Луганської області.

Позивачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою в якій просить розглядати справу за відсутності представника, заперечень проти задоволення позову не має.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ЕД №330509 від 09.10.1972 року, ОСОБА_3 вказаний батьком, а ОСОБА_4 вказана матірю ОСОБА_1. (а.с.8)

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії V-УР №1670426 від 30.01.1963 року, ОСОБА_3 вказаний батьком, а ОСОБА_4 вказана матірю ОСОБА_2. (а.с.9)

З довідки №686 від 20.10.2004 року виданою Новолимарівською сільською радою слідує, що ОСОБА_3 на праві привітної власності знаходиться будинок розташований за адресою вул.. Леніна буд.34 с. Новолимарівка Біловодського району, Луганської області. (а.с.23)

З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД №234944 вбачається, що ОСОБА_3 помер 19.03.2010 року (а.с.10)

З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД №504447 вбачається, що ОСОБА_4 померла 03.07.2017 року (а.с.11)

Довідкою №385 від 20.06.2018 року підтверджується, що ОСОБА_3 до моменту смерті 19.03.2010 року проживав спільно з дружиною ОСОБА_4 яка померла 03.07.2017 року за адресою вул.. Центральна буд.34 с. Новолимарівка, Біловодського району, Луганської області. (а.с.13)

Довідкою №519 від 06.07.2017 року підтверджується, що ОСОБА_4 до моменту смерті 03.07.2017 року проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.14)

З копії заповіту посвідченого секретарем виконавчого комітету Новолимарівської сільської ради Біловодського району Луганської області від 28 липня 2010 року вбачається, що ОСОБА_4 усе своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, що буде їй належати на день смерті і на що за законом вона буде мати право заповіла своїм синам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у рівних долях.(а.с.16)

З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій слідує, що державним нотаріусом Біловодської державної нотаріальної контори було відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. (а.с.15)

З копії технічного паспорту на житловий будинок розташований за адресою вул.. Леніна буд.34 с Новолимарівка Біловодського району, Луганської області слідує, що в графі прізвище, імя, по батькові власника вказаний ОСОБА_3 (а.с.18)

У силу вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями, однак отримати свідоцтва про право на спадщину не можуть.

Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У порядку статей 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту № 296/5 від 22 лютого 2012 року та зареєстрованого в Мінюсті 22 лютого 2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Порядок отримання правовстановлюючих документів взамін втрачених або зіпсованих врегульовано ст. 37 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ № 1141 від 26 жовтня 2011 року, відповідно до якої у разі втрати, пошкодження чи зіпсування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав у Державному реєстрі прав, за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, оформляє свідоцтво, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування.

Проте, особа, яка має право на таке звернення (власник майна) помер, в звязку з чим втратив свою правоздатність. Тому, виходячи з наведених обставин, позивач позбавлений можливості скористатися процедурою повторного отримання свідоцтва на нерухоме майно, що передбачена ст. 37 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На підставі наказу Міністерства юстиції № 1844/5 від 14 грудня 2012 року «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна», зареєстрованого в Мінюсті 18 грудня 2012 року за № 2102/22414, органи, що видавали свідоцтва на право власності на нерухоме майно втратили повноваження щодо видачі дублікатів правовстановлюючих документів, що мають силу оригіналу.

Таким чином, позивачі як спадкоємці, не можуть отримати повторно документ про право власності на житловий будинок або дублікат правовстановлюючого документу, що має силу оригіналу, з метою надання його нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, так, як відсутній правовий механізм для його отримання, що, в свою чергу обмежує права позивача, як спадкоємця, щодо набуття права власності на спадкове майно у визначеному чинним законодавством порядку шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про визнання такого права.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивачів знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому вони підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259,265,268ЦПК України, ст. ст. 1261, 1270 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за заповітом, право власності на ? житлового будинку, що розташований за адресою вул.. Центральна буд.34 с. Новолимарівка, Біловодського району, Луганської області.

Визнати за ОСОБА_2, як спадкоємцем за заповітом, право власності на ? житлового будинку, що розташований за адресою вул.. Центральна буд.34 с. Новолимарівка, Біловодського району, Луганської області.

Копію рішення направити сторона для відома.

Рішення набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд Луганської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Кускова Т.В.