Справа № 727/6898/18
Провадження № 2/727/1395/18
Р І Ш Е Н Н Я

(ЗАОЧНО)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (місце проживання: 58000, м. Чернівці бул. ОСОБА_3, 22/295) до ОСОБА_4 (місце проживання: 58000, м.Чернівці вул.Гусятинська, 7/1) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.05.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м.Чернівці, за актовим записом №494. За час перебування в шлюбі у них народилися троє дітей, двоє повнолітніх на даний час ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Заявлені вимоги мотивує тим, що спільне життя не склалося, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини; подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо; подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Зазначає, що матеріальну допомогу відповідач на утримання дитини не надає, у звязку з чим просить стягнути аліменти на утримання сина. Спору про поділ майна не має. Просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно для дитини відповідного віку з часу подачі до суду і до досягнення дитиною повноліття, відновити дошлюбне прізвище «Клим», судові витрати поклати на відповідача, поданий нею позов задовольнити.

Сторони позивач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_4, відповідно належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися; позивачем подано заяву з клопотанням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала у випадку неявки відповідача проти заочного розгляду справи, просила задовольнити позов. Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надав.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.05.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м.Чернівці, за актовим записом №494 (а.с.7).

Згідно ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. На примирення сторони не погодилися.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, або заперечень.

Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року, чоловіки та жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог і вважає, що подальше збереження шлюбу не можливим.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати сімю. На примирення ні позивач, ні відповідач не погоджуються.

Отже, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обгрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України. у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та зазначення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Крім наведеного судом встановлено, що в шлюбі за період спільного проживання сторін однією сімєю народилися діти: двоє повнолітніх на даний час ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12) та неповнолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8), який проживає з нею та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою ПП «Санітарія» від 31.05.2018 року (а.с.9).

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно ст. 51 ч. 2 Конституції України та ст. 180 СК України, відповідач ОСОБА_4, як батько дитини неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 зобовязаний утримувати дитину до досягнення ним повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Статтею184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року до СК України внесено зміни, якими встановлено мінімальний розмір аліментів на одну дитину у розмірі не меншому, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України (зі змінами внесеними Законом від 17.05.2017 року №2037-VIII), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що неповнолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває на матеріальному утриманні позивача; як позивач, так і відповідач є працездатними; відповідач не має на утриманні інших осіб; суд вважає, що заявлені вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року N 15-рп/2004у справі N 1-33/2004.

Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з відповідача ОСОБА_4 підлягають стягненню судові витрати по справі на користь держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 105, 112, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 280-282, 284, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 16.05.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м.Чернівці, за актовим записом №494 між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця 58000, м.Чернівці вул.Гусятинська, 7/1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки 58000, м. Чернівці бул. ОСОБА_3, 22/295, ІПН НОМЕР_1, на утримання малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у твердій грошовій сумі, в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з 04.07.2018 року і до досягнення малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 - повноліття.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 відновити дошлюбне прізвище - «Клим».

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах сум платежів за один місяць, згідно ст. 430 ч.1 ЦПК України.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця 58000, м.Чернівці вул.Гусятинська, 7/1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки 58000, м. Чернівці бул. ОСОБА_3, 22/295, ІПН НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 704,80 грн. документально підтверджений квитанцією №29 від 04.07.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця 58000, м.Чернівці вул.Гусятинська, 7/1 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення (в порядку ст. 284 ЦПК України) може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 26.09.2018 року.

Суддя Слободян Г.М.