Справа № 760/8122/17
Провадження №2/760/3315/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року Солом'янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря Гаєвської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, 3-я особа Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва», про визнання права користування квартирою та членом сім'ї наймача жилого приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в травні 2017 р. звернулася до суду з позовом до відповідача Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому просила визнати її членом сім'ї ОСОБА_3, як наймача житлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; та визнати за нею право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 р. помер її батько ОСОБА_3.

ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав до моменту смерті за адресою: АДРЕСА_1.

З 2015 р. її батько ОСОБА_3 почав тяжко хворіти після перенесеного інсульту та потребував сторонньої допомоги. Інших родичів окрім неї він не мав, тому і звернувся до позивача з проханням щодо спільного проживання в квартирі, де був зареєстрований за вищезазначеною адресою з метою допомагати йому по господарству.

Позивач зазначає, що з моменту народження, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. вона проживала із батьком ОСОБА_3 та матір'ю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_5 р. її мати ОСОБА_4, померла.

ІНФОРМАЦІЯ_4 р. у позивача народилась донька ОСОБА_13.

В січні 2015 р. позивач зі своєю родиною, чоловіком та донькою Валерією, переїхала до батька ОСОБА_3 у вказану квартиру, в якості членів сім'ї наймача даної квартири.

Як вказує позивач, починаючи з січня 2015 р. вона зробила у вказаній квартирі ремонт, купувала всі необхідні предмети побутової техніки, постійно купувала продукти харчування, ліки необхідні для батька - ОСОБА_3, одяг, засоби особистої гігієни, тобто проживала з останнім однією сім'єю та вела з ним спільне господарство. Її батько, ОСОБА_3 постійно бажав зареєструвати позивача у вище вказаній квартирі. Однак здійснити цього не встиг, так як ІНФОРМАЦІЯ_6 р. він раптово помер. Усі витрати пов'язані з його похованням позивач взяла на себе.

У зв'язку із зазначеними обставинами та тим, що позивач тривалий час проживала в цій квартирі, вона несла необхідні витрати по оплаті вказаної квартири.

Коли позивач звернулась до відповідача Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації із письмовою заявою про здійснення реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, листом вих. № 108-108/В-375-881 від 09.03.2017 р. їй було відмовлено через відсутність права користування цим житлом, бо вона не є членом сім'ї наймача та втратила право користування квартирою АДРЕСА_1, що змусило її звернутись до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 16.02.2018 р. до участі у справі в якості третьої особи залучено Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва».

Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві, та надані докази.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову в повному обсязі, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Зазначила, що позивачем порядок вселення дотриманий не був, не доведений факт згоди наймача на реєстрацію позивача у квартирі, письмового звернення до наймодавця чи власника житла з питання його реєстрації не було, витрат з оплати комунальних послуг за спірною адресою на двох осіб позивач не несла, зберігає реєстрацію за іншим місцем проживання, тому Соломянська районна в м. Києві державна адміністрація вважає, що дані обставини вказують на те, що позивач не набула права користування спірним жилим приміщенням. Крім того, представник відповідача вказала, що за життя ОСОБА_3 позивач не була вселена у спірну квартиру як член сім'ї наймача та фактично могла б проживати (у разі надання відповідних доказів) у спірній квартирі як тимчасовий жилець зі згоди наймача, а після його смерті у зв'язку з припиненням договору найму жилого приміщення вона не набуває права користування житлом та підлягає виселенню. Враховуючи зазначене представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Надала суду відзив на позовну заяву, підтриманий в судовому засіданні.

Представник третьої особи КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, в зв'язку з його недоведеністю та безпідставністю. Так, позивачем не доведений факт проживання позивача та згоди наймача на реєстрацію позивача у квартирі, письмового звернення до наймодавця чи власника житла з питання його реєстрації не було, витрат з оплати комунальних послуг за спірною адресою на двох осіб позивач не несла, дані обставини вказують на те, що позивач не набула права користування спірним жилим приміщенням. Представником третьої особи були надані суду письмові пояснення, підтримані в судовому засіданні.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, пояснення представника відповідача та представника третьої особи, врахувавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

У відповідності до ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного на житло, визначено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Здійснення громадянами житлових прав здійснюється у порядку визначеному законодавством, в тому числі Цивільним кодексом України та Житловим кодексом Української РСР.

Судом встановлено, що житловий будинок № АДРЕСА_1 належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Відповідно до розпорядження Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації № 279 від 06.05.2015 р. «Про передачу та закріплення майна, яке передано до сфери управління Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» (зі змінами, внесеними розпорядженням від 11.11.2016 р. №838), будинок АДРЕСА_1 закріплено на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва».

Відповідно до рішення виконачого комітету Залізничної районної ради народних депутатів м.Києва від 13.07.1981 року № 1241 закрито особовий рахунок на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на гр.ОСОБА_6 та відкрито особовий рахунок на вказану житлову площу на ім"я ОСОБА_3.

Згідно даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 р. В графі батьки зазначено: батько - ОСОБА_3, мати ОСОБА_4.

Як вбачається з даних свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, позивач ОСОБА_7 18 червня 2011 р. зареєструвала шлюб з гр. ОСОБА_8 та змінила прізвище на «ОСОБА_1».

Мати позивача, ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 р., що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві 05 вересня 2011 р.

Батько позивача, ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р., що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві 20 травня 2016 р.

Позивач, звертаючись до суду з позовною заявою до Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, просить визнати за нею право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та визнати її членом сім'ї ОСОБА_3, як наймача зазначеного житлового приміщення, посилаючись на вимоги ст.ст. 64, 65, 106 ЖК України. Обставинами вимог позивача є те, що вона тривалий час проживала в цій квартирі та несла необхідні витрати по оплаті вказаної квартири.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом статті 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно довідки № 37 від 25.02.2018 р., виданої КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» ЖЕД № 903, на АДРЕСА_3 був зареєстрований ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення виконавчого комітету Залізничної ради народних депутатів м. Києва від 13.07.1981 р. № 1241, помер та знятий з реєстрації 02.09.2016 р. На даний час квартира не приватизована, зареєстрованих немає, у зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_6 р. нарахування за утримання будинків, споруд та прибудинкової території не проводиться.

Встановлено, що батько позивача ОСОБА_3, працював робітником з комплексного прибирання та утримання будинків та прибудинкової території ЖЕД-903 з 01 травня 2015 р. (наказ № 57-к від 30.04.2015 р.). Останній робочий день відповідно до табелю обліку використання робочого часу за травень 2016 р. Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» був 17.05.2016 р. Надалі ОСОБА_3 згідно наказу № 123-к від 23.05.2016 р., був виключений із списків особового складу підприємства у зв'язку зі смертю 20 травня 2016 р., що підтверджується довідкою від 24.04.2018 р. № 186.

Відповідно до довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_5 за період з 01.09.2016 р. нарахування по квартирі АДРЕСА_4 за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не проводиться. Відповідно до квитанцій з 01.01.2016 р. по 01.09.2016 р. нарахування за утримання будинків та прибудинкових територій проводилось на одну особу (ОСОБА_3.). Оплата за надані комунальні послуги в період 2015-2016 роки не проводилась. Заборгованість станом на травень 2016 року становить 4520,38 грн.

Згідно з пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Отже, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов'язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (стаття 65 ЖК УРСР). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім'ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

Позивач посилається на те, що вона тривалий час проживала у спірній квартирі разом з батьком та несла необхідні витрати по оплаті вказаної квартири.

Постанової державного нотаріуса Дев"ятої Київської державної нотаріальної контори від 18.01.2017 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 після смерті її батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року, оскільки у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, згідно повідомлення Солом"янської районної в м.Києві державної адміністрації від 18.07.2016 року № 108-11272, квартира не приватизована.

20.02.2017 р. позивач звернулась до відповідача Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації із письмовою заявою про здійснення реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Листом вих. № 108-108/В-375-881 від 09.03.2017 р. їй було відмовлено в реєстрації в квартирі АДРЕСА_1.

Як вбачається з копії паспорту громадянина України, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, знята з реєстрації 06.02.2017 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_6. Позивач є його сусідкою. В квартирі № 72 мешкали батьки позивача. Її мати померла приблизно 7 років назад. Позивач навчалась у школі № 43. Батько позивача помер у 2016 р. Позивач мешкала за іншою адресою 3-4 роки. Позивач приносила батькові продукти харчування, бачив її 2-3 рази на місяць біля будинку. В квартирі 72 свідок не був.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що що приблизно 27 років він мешкає в квартирі АДРЕСА_7. Позивач є його сусідкою та з народження разом з батьками мешкала в кв. № 72, навчалась в школі № 43. Зазначив, що позивач доглядала за батьком. Він бачив її дуже часто, а саме за останні 2 місяця бачив позивача 5-6 разів. Також вказав, що батько позивача бажав приватизувати квартиру та казав, що квартира залишиться доньці.

З довідки від 19.04.2018 р. № 65, виданої директором спеціалізованої школи № 43 з поглибленим вивченням предметів суспільно-гуманітарного циклу «Грааль» м. Києва ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_3), вбачається, що вона дійсно навчалася з першого класу (01.09.1998 р.) по третій клас (31.05.2001 р.) та з восьмого класу (07.02.2004 р.) по десятий клас (17.01.2007 р.) у середній загальноосвітній школі № 43 м. Києва. Під час навчання в шкільній документації (алфавітна книга запису учнів) була вказана адреса АДРЕСА_1.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивачем не надано жодних доказів про те, що в зазначений в позовній заяві період вона проживала в квартирі, єдиним наймачем в якій зазначався ОСОБА_12, що підтверджується матеріалами справи.

Наймач квартири - батько позивача ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, за життя не звертався до відповідних органів з питання реєстрації ОСОБА_1 у спірній квартирі.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 ЖК України, наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасових жильців), в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом сім'ї наймача.

Ст. 99 ЖК України передбачено, що піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання.

У разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сім'ї, а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмовлення вони підлягають виселенню в судовому порядку, а з будинків, що загрожують обвалом, - в адміністративному порядку. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 106 ЖК України, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 не був дотриманий порядок вселення у спірну квартиру АДРЕСА_9, не доведений факт згоди наймача на реєстрацію позивача у квартирі, звернення до наймодавця чи власника житла з питання реєстрації позивача не було, письмової згоди померлого батька на її вселення до квартири не надала, витрат з оплати комунальних послуг за спірною адресою на двох осіб позивач не несла, на день смерті наймача квартири позивач зберігала реєстрацію за іншим місцем проживання, тому дані обставини вказують на те, що позивач не набула права користування спірним жилим приміщенням.

Крім того, за життя ОСОБА_3 позивач не була вселена у спірну квартиру як член сім'ї наймача та фактично могла б проживати (у разі надання відповідних доказів) у спірній квартирі як тимчасовий жилець зі згоди наймача, а після його смерті у зв'язку з припиненням договору найму жилого приміщення вона не набуває права користування житлом.

Встановлені судом обставини справи виключають можливість задоволення позовних вимог, так як позивачем не доведено набуття нею права користування спірним житловим приміщенням у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищевикладене у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 47 Конституції України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», ст.ст. 64, 65, 98, 99, 106 ЖК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 15, 76-81, 89, 258, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Соломянськой районної в місті Києві державної адміністрації, 3-я особа Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» про визнання права користування квартирою та членом сім'ї наймача жилого приміщення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: С.І. Кушнір