Справа № 364/868/18
Провадження № 2/364/293/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2018 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участю секретаря Бондаренко Л. С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 24 липня 2018 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що 04 квітня 2006 року померла його баба, ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: Київська область, Володарський район, с. Тарасівка, вул. Дружби, 111 та земельна ділянка площею 0,568 га, яка розташована в с. Тарасівка по вул. Дружби, 111, Володарського району Київської області.

На даний час позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку та житловий будинок втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушений звернутися до суду.

Позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначену спадкову земельну ділянку та житловий будинок, після смерті ОСОБА_6, яка померла 04 квітня 2006 року.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі.

Відповідач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просила суд розглядати справу без її участі.

Треті особи подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги визнають та просили суд розглядати справу без їхньої участі.

Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

По справі встановлено, що 04 квітня 2006 року померла ОСОБА_5, що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 038364 (а.с.14). Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 0,568 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, та земельної ділянки площею 0,318 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що в сукупності становлять земельну ділянку площею 0,568 га, яка розташована в с. Тарасівка по вул. Дружби, 111, Володарського району Київської області та належала померлій ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 068637 (а.с.26).

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є внуком померлої ОСОБА_5, що стверджено письмовими доказами, тож є спадкоємцем за законом. Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є онукою померлої ОСОБА_5, що стверджено письмовими доказами та рідною сестрою позивача ОСОБА_1. Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є онуками померлої ОСОБА_5.

Держаний нотаріусом ОСОБА_7, надала до суду спадкову справу після померлої 04 квітня 2006 року ОСОБА_5, з матеріалів якої вбачається, що свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку та житловий будинок не видавались.

Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном.

Оформити спадщину у нотаріуса позивач не зміг у звязку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку було втрачено (а.с.38), тому позивач змушений звернутись до суду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1222 ч. 1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, визнання відповідачем та третіми особами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Керуючись ч. 5 ст. 3 Закону України „ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року № 20/5), п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1261, 1265, 1266, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 83, 89, 141, 200-206, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 04 квітня 2006 року, на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: Київська область, Володарський район, с. Тарасівка, вул. Дружби, 111.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 04 квітня 2006 року, на земельну ділянку площею 0,568 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, та земельної ділянки площею 0,318 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що в сукупності становлять земельну ділянку площею 0,568 га, яка розташована в с. Тарасівка по вул. Дружби, 111, Володарського району Київської області та належала померлій ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 068637.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області (п. 15 п.п. 15.1, 15.5 ч.1 розділу ХІІІ „Перехідні положення ЦПК України (у редакції Закону №2147-VІІІ).

Суддя О. В. Ткаченко