Провадження №2/331/397/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Антоненко М.В., при секретарі Андрієнко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, яка була уточнена 21.02.2018 року, до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики та поруки.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 27.08.2017 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 надала відповідачу ОСОБА_2 позику в розмірі 500 000 гривень 00 копійок, які відповідач зобов'язався повернути позивачеві до 01.12.2017 року, при цьому умовами договору передбачено, що за зобов'язання відповідача ОСОБА_2 поручився відповідач ОСОБА_3

Після звернення позивача до суду із позовною заявою, відповідачем ОСОБА_2 було частково сплачено заборгованість в розмірі 300 000 триста тисяч гривень 00 копійок, у зв'язку з чим позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідачів у солідарному порядку 200 000 двісті тисяч гривень 00 копійок.

Позивач неодноразово звертався до відповідачів усно з проханням повернути грошові кошти, але на зазначені вище вимоги відповідачі не реагували.

Оскільки відповідачі допустили однобічну відмову від виконання зобов'язань, чим істотно порушили умови договору позики, борг своєчасно не повернули, то позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь залишок заборгованості за договором позики в розмірі 200 000 двісті тисяч гривень 00 копійок та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача просив позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позовної заяви не заперечував, зазначивши що не має можливості виконати зобов'язання у зв'язку із тимчасовими фінансовими складнощами.

Відповідач ОСОБА_3, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи до суду не з'явився, причини неявки не повідомив.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що 27.08.2017 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 надала відповідачу ОСОБА_2 позику в розмірі 500 000 гривень 00 копійок, які відповідач зобов'язався повернути позивачеві до 01.12.2017 року, при цьому умовами договору передбачено, що за зобов'язання відповідача ОСОБА_2 поручився відповідач ОСОБА_3

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а ст. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, за яким відповідач взяв на себе обов'язок сплатити позивачу суми, передбачені договорами позики.

Виходячи зі змісту ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 1046, 1047 ЦК України.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 виконала свої зобов'язання за договором позики, передав грошові кошти відповідачеві ОСОБА_2, однак відповідачі в обумовлені сторонами строки зобов'язання щодо повернення позичених сум не виконали, на момент подачі позову до суду борг відповідача перед позивачем був неповернутий.

15.02.2018 року відповідач ОСОБА_2 повернув частково позивачу суму боргу у розмірі 300 000 гривень 00 копійок, що не заперечувалося сторонами, крім того представником відповідача ОСОБА_2 надано до матеріалів справи копію розписки від 15.02.2018 року, складеної ОСОБА_1 про отримання від ОСОБА_2 вказаної суми коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі порушення зобов'язання боржник повинен відшкодувати збитки.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення боргу за договором позики в розмірі 200 000 грн. є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням положень ст. 141 ЦПК Украъни, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2000 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 526, 530, 610, 615, 629, 1046, 1049 ЦК України, 3,4,11-13, 19, 263, 265 , 279, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2), на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання: АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_3) заборгованість за договором позики та поруки в сумі 200 000 двісті тисяч гривень 00 копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2), на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання: АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_3) судовий збір 2000 гривень 00 копійок.

Вжиті заходи забезпечення позову залишити в силі до виконання рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: М.В. Антоненко