Провадження № 2/127/4209/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Помазанові М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення виклику сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 07.10.2007 року сторони перебували у шлюбі, який згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2013 року у цивільній справі №127/14706/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу було розірвано.

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Неповнолітня дитина сторін проживає разом із позивачем. Позивач має намір забезпечити повноцінний відпочинок сину в країні Єгипет за для підвищення рівня світогляду дитини, покращення його здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов'язків.

Позивач неодноразово зверталась в усній та письмовій формах до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд сина, однак прохання були проігноровані відповідачем.

А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон до країни Єгипет у період з 21.11.2018 року по 25.11.2018 року включно у супроводі матері без згоди та супроводу батька.

Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 10.10.2018 року розгляд по справі здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач ОСОБА_2 своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, проте від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради своїм правом на подання письмових пояснень щодо позову не скористався.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що з 07.10.2007 року сторони перебували у шлюбі, який згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2013 року у цивільній справі №127/14706/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу було розірвано (а.с.5).

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 10.07.2010 року (а.с.6).

Неповнолітня дитина сторін проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, згідно довідки Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради про реєстрацію місця проживання від 13.09.2017 року №27498 (а.с.9).

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток

Стаття 152 СК України передбачає гарантоване право дитини на належне батьківське виховання.

Відповідно до ч.1 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.2 ст.155 СК України).

Зі змісту позову вбачається, що позивач має бажання та можливість забезпечити сину відпочинок за межами України - в Арабській Республіці Єгипет в період часу з 21.11.2018 року по 25.11.2018 року, з метою покращення здоров'я дитини, її фізичного, духовного та морального розвитку, зокрема з метою розширення кругозору, ознайомлення з культурою інших народів, стимулювання вивчення іноземних мов та підготовкою до самостійного життя.

Однак, у зв'язку з відмовою відповідача надати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини за кордон без супроводу батька позивач позбавлена можливості здійснити виїзд малолітньої дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення останньої у передбаченому чинним законодавством порядку.

Згідно п.п.2 п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 , виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до ч.1 ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування.

Згідно ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

А тому, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходить з того, що відповідач не є позбавлений батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, а тому має право на здійснення своїх батьківських прав та виконання своїх батьківських обов'язків. Однак, суд зважує на те, що позбавлення можливості неповнолітньої дитини виїхати за кордон порушує її законні права та інтереси, зокрема ст.33 Конституції України, яка визначає для громадян України вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України та ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», згідно якої громадянин України має право виїхати з України і не може бути обмежений у праві на в'їзд в Україну.

Окрім того, суд вважає, що виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню світогляду останньої та добре позначиться на її фізичному, духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, не порушить прав відповідача як батька дитини і не позбавить останнього можливості брати участь у вихованні неповнолітньої доньки, та відповідатиме волі та бажанню дитини щодо відпочинку та оздоровлення разом з матір'ю за кордоном, а тому позов підлягає задоволенню.

Судові витрати залишити за позивачем, як на тому наполягала остання.

На підставі викладеного, керуючись ст.33 Конституції України, ст.16 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.1, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», ст.ст.141, 154, 155 СК України, ст.313 ЦК України, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 263-265, 273, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл неповнолітньому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасову поїздку за межі України до Арабської Республіки Єгипет з 21.11.2018 року по 25.11.2018 року включно у супроводі матері ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_2.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, місцезнаходження за адресою: вул. Соборна, 50, м. Вінниця, 21050.

Суддя: