АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи: 6661188/16
Номер провадження: 22-ц/791/1115/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Херсон

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючий Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)

Судді: Вейтас І.В.

Радченко С.В.,

Секретар: Зварич С.А.,

Прокурор: Волкова Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання адвоката Кравчук Тетяни Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_3, про закриття провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 травня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Хайдарової І.О., у справі за позовом Херсонської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, Херсонської обласної державної адміністрації до ОСОБА_3, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство «Херсон Інвест Агро", фермерське господарство «Антонівське», про розірвання договору оренди земельної ділянки та її повернення,

в с т а н о в и в :

У березні 2016 року перший заступник керівника Херсонської місцевої прокуратури звернувся до суду з зазначеним позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, Херсонської обласної державної адміністрації.

Позовна заява мотивована тим, що розпорядженням голови Херсонської обласної державної адміністрації від 28 грудня 2012 року №995 затверджено проект землеустрою щодо відведення та надання ОСОБА_3 в оренду строком на 49 років земельної ділянки орієнтовною площею 1201,0075 га зі складу земель запасу сільськогосподарського призначення, розташованих на території Антонівської селищної ради Дніпровського району міста Херсона, для ведення фермерського господарства.

На підставі прийнятого розпорядження, 28 грудня 2012 року між Херсонською обласною державною адміністрацією та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 1201,0075 га, для ведення фермерського господарства строком на 49 років, яка відповідно до акту прийому-передачі того ж дня передана у користування відповідачу ОСОБА_3, а право оренди зареєстровано в управлінні Держкомзему у м.Херсоні Херсонської області за №01165.

06 лютого 2013 року ОСОБА_3 зареєстровано фермерське господарство «Антонівське», проте фермерське господарство не здійснює підприємницької діяльності щодо обробітку переданої в оренду землі.

20 лютого 2013 року ОСОБА_5 звернувся до Херсонської обласної адміністрації із клопотанням про передачу в суборенду ТОВ «СП «Херсон Інвест Агро» отриманої в оренду землі.

Позивач зазначив, що за відсутності згоди розпорядника земель, яким з 01 січня 2013 року є Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, та без проведення земельних торгів, передбачених ст. 124 ч.2 ЗК України, головою фермерського господарства «Антонівське» ОСОБА_3 01 квітня 2013 року укладено договір суборенди спірної земельної ділянки із ТОВ СП «Херсон Інвест Агро».

Оскільки фермерське господарство «Антонівське» не використовує передану в оренду земельну ділянку для здійснення своєї підприємницької діяльності, а отже не виконує умови договору оренди землі від 28 грудня 2012 року, перший заступник керівника Херсонської місцевої прокуратури просив розірвати договір оренди земельної ділянки загальною площею1201,0075га від 28 грудня 2012 року, укладений між Херсонською обласною державною адміністрацією та ОСОБА_3, розташованої на території Антонівської селищної ради Дніпровського району м.Херсона та зобов'язати повернути земельну ділянку до земель запасу державної власності.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 23 травня 2018 року позов задоволений, ухвалено розірвати договір оренди земельної ділянки від 28 грудня 2012 року укладений між Херсонською обласною державною адміністрацією та ОСОБА_3, зареєстрований в управлінні Держкомзему у м. Херсоні, Херсонської області за №01165 від 28.12.2012 року про надання в строкове платне користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, із земель запасу загальною площею 1201,0075 га, кадастрові номери земельних ділянок № № НОМЕР_1; НОМЕР_2; НОМЕР_3; НОМЕР_4; НОМЕР_5; НОМЕР_6; НОМЕР_7; НОМЕР_8, які знаходяться на території Антонівської селищної ради Дніпровського району м. Херсона;

Зобов'язано відповідача повернути земельні ділянки загальною площею 1201,0075 га, нормативна грошова оцінка яких складає 189055612,11 грн. за кадастровими номерами НОМЕР_1; НОМЕР_2; НОМЕР_3; НОМЕР_4; НОМЕР_5; НОМЕР_6; НОМЕР_7; НОМЕР_8, до земель запасу державної власності, які розташовані на території Антонівської селищної ради Дніпровського району м. Херсона;

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь прокуратури Херсонської області витрати по сплаті судового збору у розмірі 2756,00грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, від імені якого діє адвокат Кравчук Тетяна Миколаївна, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представником ОСОБА_3 - адвокатом Кравчук Т.М. заявлено клопотання про закриття провадження у справі з посиланням на наявність між сторонами правовідносин, які повинні розглядатися в порядку господарського судочинства з огляду на суб'єктний склад учасників справи. Представник пояснила, що з 2016 року ФГ «Антонівське» самостійно обробляє передану господарству в оренду землю. Упродовж усього строку дії договору оренди господарство сплачує земельний податок та інші обов'язкові платежі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши адвоката Кравчук Т.М., яка просила клопотання задовольнити, прокурора Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_6 та представника Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області ОСОБА_7, які проти задоволення клопотання заперечували, колегія суддів дійшла висновку про задоволення клопотання про закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Встановлено, що розпорядженням голови Херсонської обласної державної адміністрації від 28 грудня 2012 року №995 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель запасу сільськогосподарського призначення, загальною площею 1201,0075га, розташованих на території Антонівської селищної ради Дніпровського району міста Херсона, для ведення фермерського господарства.

На підставі цього розпорядження, 28 грудня 2012 між Херсонською обласною державною адміністрацією (орендодавець) та ОСОБА_3 (орендар) укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_3 надано в строкове платне користування земельну ділянку площею 1201,0075га для ведення фермерського господарства. Право ОСОБА_3 на земельну ділянку зареєстровано відповідно до вимог статті 182 Цивільного кодексу України.

06 лютого 2013 року проведена державна реєстрація фермерського господарства «Антонівське», засновником якого є ОСОБА_3, про що свідчить статут господарства та виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

01 квітня 2013 року між фермерським господарством «Антонівське» в особі голови господарства ОСОБА_3 та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Херсон Інвест Агро» укладений договір суборенди спірної земельної ділянки.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 20, частини четвертої статті 188 ЦПК України, не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

За положеннями частин першої - третьої статті 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ст.20 ч.1 п.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

Особливості участі прокурора в розгляді справ визначено статтею 56, 57 ЦПК України та статтею 53 ГПК України , за змістом положень яких у разі прийняття судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

У справі, яка розглядається, прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області та Херсонської обласної державної адміністрації з цивільним позовом до фізичної особи про розірвання договору оренди земельної ділянки, наданої для ведення фермерського господарства, укладеного між відповідачем і місцевим органом виконавчої влади, та про зобов'язання повернути цю земельну ділянку у зв'язку з невиконанням орендарем вимог законодавства щодо її цільового використання.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про фермерське господарство», (у редакції, чинній на час надання відповідачеві земельної ділянки, укладення оспорюваного договору та реєстрації фермерського господарства) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Відносини, пов'язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України (стаття 2 цього Закону). У таких правовідносинах Закон України «Про фермерське господарство» є спеціальним нормативно-правовим актом.

Право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради (частина перша статті 5, частина перша статті 7 Закону України «Про фермерське господарство»).

Після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб (стаття 8 Закону).

Тобто, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов'язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов'язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

За приписами статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земельфермерського господарства.

Аналізуючи норми статей 1, 5, 7, 8, 12 Закону України «Про фермерське господарство» Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року по справі №348/992/16ц (провадження №14-5цс18) зробила висновок, що після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство реєструється в установленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов'язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, підвідомчі господарським судам.

З матеріалів справи встановлено, що між ОСОБА_3 та Херсонською обласною адміністрацією укладено договір оренди земельної ділянки з метою ведення фермерського господарства на підставі Закону України «Про фермерське господарство».

Після державної реєстрації цього договору відповідачем засновано фермерське господарство, яке зареєстроване як юридична особа. Тобто у правовідносинах користування спірною земельною ділянкою відбулася фактична заміна орендаря і обов'язки землекористувача земельної ділянки перейшли до фермерського господарства з дня його державної реєстрації, а тому сторонами у спірних правовідносинах мають бути юридичні особи.

З огляду на наведене можна дійти висновку, що спір виник між суб'єктами господарювання і такий спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд закриває провадження у справ, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст.256 ч.1 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом першим частини першої статті 255 цього Кодексу, позивачам слід роз'яснити до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Ураховуючи, що між сторонами існує спір, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість заявленого клопотання про закриття провадження у справі та його задоволення, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції в порядку ст.377 ч.1 ЦПК України підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. 255 ч.1 п.1, 256 ч.1, 374, 377, 382-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання адвоката Кравчук Тетяни Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_3, про закриття провадження у справі - задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 травня 2018 року скасувати, провадження по справі за позовом Херсонської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, Херсонської обласної державної адміністрації до ОСОБА_3, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство Херсон Інвест Агро", фермерське господарство «Антонівське», про розірвання договору оренди земельної ділянки та її повернення, закрити.

Роз'яснитиХерсонській місцевій прокуратурі, яка діє в інтересах держави, Головному управлінню Держгеокадастру у Херсонській області, Херсонській обласній державній адміністрації те, що вони мають право на звернення за захистом своїх прав до господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 12 вересня 2018 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: І.В. Вейтас

С.В. Радченко