Номер провадження: 22-ц/785/5529/18
Номер справи місцевого суду: 509/1129/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання Бєляєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.05.2018 року, постановлену суддею Кириченком П.Л., про відмову у забезпеченні позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Житловий кооператив «Люстдорф» про визнання недійсними та скасування рішень позачергових загальних зборів членів обслуговуючого кооперативу «Житловий кооператив «Люстдорф» від 25.03.2018 року,

встановив:

02.04.2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОК «ЖК «Люстдорф» та просила суд визнати недійсними та скасувати рішення позачергових загальних зборів членів обслуговуючого кооперативу «ЖК «Люстдорф» від 25.03.2018 року, мотивуюче позовні вимоги тим, що оскаржуване рішення було прийнято з порушенням статуту кооперативу.

03.05.2018 року ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій, а саме: державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері держаної реєстрації, проводити будь які реєстраційні дії та вносити будь які записи (зміни) у ЄДР щодо реєстрації рішень позачергових загальних зборів членів ОК «ЖК «Люстдорф» від 25.03.2018 року та рішень правління ОК «ЖК «Люстдорф», що були прийняті після 24.03.2018 року.

Заяву ОСОБА_2 обґрунтувала тим, що, враховуючи тривалий строк розгляду справи по суті, застосування заходу унеможливить до вирішення спору надання повноважень стороннім особам щодо розпорядження майном кооперативу та змінення його структури до визначення неправомірності призначення цих осіб до органів управління кооперативу. Невжиття заходу може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених прав та інтересів позивача, як члену кооперативу внаслідок можливої незворотної втрати майна кооперативу. Також ОСОБА_2 зазначала, що відповідач проти забезпечення позову не заперечував, про що надана відповідна заява.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.05.2018 рокуу задоволені заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права ставиться питання про скасування ухвали та постановлення нового судового рішення про задоволення її заяви про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправомірно відмовив у задоволені її заяви про забезпечення позову, оскільки під час винесення ухвали судом не були взяті до уваги обґрунтування, які були зазначенні у даній заяві, а саме ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Крім того зазначає, що у разі не прийняття зазначених у заяві про забезпечення позову заходів до вирішення спору по суті існує можливість втручання у діяльність кооперативу не уповноважених осіб, в тому числі отримання ними доступу до банківських рахунків кооперативу, є можливість укладання цими особами угод з розпорядження майном кооперативу, штучного створення боргових зобовязань кооперативу, що може спричинити іншої невідворотної шкоди майну кооперативу та, відповідно інтересам її, як члену кооперативу. ОСОБА_2 звертає увагу, що ухвала суду спростовує наявність ризиків, які б перешкоджали в подальшому виконанню судового рішення, хоча вона у заяві наводила іншу, передбачену ст.149 ЦПК підставу.

Сторони в судове засідання не зявились. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялись належним чином.

Відповідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Справа розглянута судом на підставі ч. 2 ст. 247 та ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені заяви про забезпечення позову районний суд виходив з того що, оскільки предметом позову є визнання недійсними та скасування рішень позачергових загальних зборів членів обслуговуючого кооперативу «Житловий кооператив «Люстдорф» від 25.03.2018 року, та що підстав для задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову немає, так як вважає, що відсутні ризики, які б перешкоджали в подальшому виконанню судового рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти будь певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року у п.п. 4,5,6 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. Суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які повязані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств.

Таким чином колегія суддів вважає, що забезпечення позову в обраний позивачем спосіб шляхом заборони вчинення дій, а саме: державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері держаної реєстрації, проводити будь які реєстраційні дії та вносити будь які записи (зміни) у ЄДР щодо реєстрації рішень позачергових загальних зборів членів ОК «ЖК «Люстдорф» від 25.03.2018 року та рішень правління ОК «ЖК «Люстдорф», що були прийняті після 24.03.2018 року, не може бути застосований, оскільки він повязаний із втручанням у внутрішню діяльність відповідача.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, оскільки вони повторюють доводи заяви про забезпечення позову, яким судом першої та апеляційної інстанції надано правову оцінку.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що постановляючи ухвалу про відмову у забезпечені позову, судом першої інстанції були перевірені усі обставини справи, а також факти які мають значення для справи, зясував обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам, тому оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, а тому в силу ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала районного суду залишенню без змін.

У звязку з ухваленням рішення за відсутності учасників справи, відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.05.2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 25.10.2018 року.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

ОСОБА_3