Справа № 544/974/18
№ пров. 2/544/443/2018
Номер рядка звіту 49
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 вересня 2018 року м. Пирятин

Пирятинский районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Ощинської Ю.О.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду по вул. Ярмарковій, 17 у м. Пирятин у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

у с т а н о в и в :

До суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_2 у якій зазначила, що згідно рішення Апеляційного суду Полтавської області від 21 грудня 2010 року по цивільній справі № 22-ц-14528/2010 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання спільного неповнолітнього сина ОСОБА_4, народження 25.06.2008, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.01.2010 року. 08 липня 2017 року набрав чинності ЗУ № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», згідно з яким аліменти на дитину мають бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки син знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач є працездатним та отримує пенсію, позивач просить суд збільшити мінімальний розмір аліментів, який було встановлено вищевказаним рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 21 грудня 2010 року по цивільній справі № 22-ц-14528/2010 на утримання неповнолітньої дитини згідно із законом України № 2037-VIII, визначивши його в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

Ухвалою суду від 14 серпня 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, з підстав викладених у позові, про що подала заяву.

Відповідач вказав у своїй заяві що позовні вимоги, на його думку, є формальними у відповідності до Сімейного кодексу України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом установлено, щоОСОБА_2 перебувала з ОСОБА_3 у стосунках у результаті яких у них з відповідачем народилася спільна дитина син ОСОБА_4, народження 25 червня 2008 року (а.с. 6).

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 21 грудня 2010 року по цивільній справі № 22-ц-14528/2010 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання спільного неповнолітнього сина ОСОБА_4, народження 25.06.2008, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.01.2010 року (а.с. 7-9).

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції ОСОБА_5 № 2901-IV від 22.09.2005 року), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

08 липня 2017 року набрав чинності Закон України № 2037-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів».

ОСОБА_5 частину 2 ст. 182 СК України викладено в наступній редакці: «розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Частина 2 статті 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір ОСОБА_5 України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини.

Постановою відділу державної виконавчої служби Пирятинського РУЮ від 03.03.2011 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-149/2010 виданого 22.02.2011 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини яким з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання спільного неповнолітнього сина ОСОБА_4, народження 25.06.2008, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.01.2010 року. ОСОБА_5 України № 2037-VIII не передбачає автоматичного перерахунку раніше призначених аліментів.

Відповідно до ст. 7 ОСОБА_5 України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

30% прожиткового мінімум для дітей відповідного віку складає: з 1 січня 2018 року 620 гривень, з 1 липня 648 гривень, з 1 грудня 676 гривень.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме: з 1 січня 2018 року 930 гривень, з 1 липня 972 гривні, з 1 грудня 1013,50 гривень.

Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст. 71 ОСОБА_5 України «Про виконавче провадження» в редакції ОСОБА_5 № 2234-VIII від 07.12.2017 передбачено, що порядок стягнення аліментів визначається цим законом.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 № 512/5 (із змінами та доповненнями) та ОСОБА_5 України "Про виконавче провадження; нормативно-правовий акт № 1404-VIII від 02.06.2016", ОСОБА_5 України «Про виконавче провадження» не передбачено право державного виконавця під час здійснення виконавчих дій, у разі зміни встановленого законодавством мінімального розміру аліментів на дитину, проводити подальше стягнення з урахуванням встановленого законодавством нового мінімального розміру аліментів, а тому таке право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Враховуючи викладене, а також те, що обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до норм чинного законодавства, покладено на обох батьків та зважаючи на встановлений ОСОБА_5 розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років, суд приходить до висновку, що сплата відповідачем аліментів, які визначені рішенням суду, на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 щомісячно, вочевидь не є достатнім розміром аліментів, який би забезпечував гармонійний розвиток дитини.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що позивач просить змінити не в цілому розмір стягуваних аліментів (1/4 частину доходу), а лише збільшити мінімальний його розмір з 30-ти на 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (на рівні розміру, встановленого ОСОБА_5 № 2037-VIII), беручи до уваги, що відповідач зустрічного позову про зменшення розміру стягуваних аліментів не заявляв, як і не надав відзив на позов та враховуючи, що максимальний розмір стягуваних аліментів (в розмірі не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку) не передбачено при стягненні аліментів в порядку позовного провадження (такий розмір передбачено лише при стягненні в порядку наказного провадження частиною 5 ст. 183 СК України), має дохід отримуючи пенсію, фізично здоровий, - суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення даного позову в частині збільшення мінімального розміру стягуваних аліментів з часу набрання рішенням законної сили.

При цьому, у новому розмірі, аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 ОСОБА_5 України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. 182 Сімейного Кодексу України, ст. 71 ОСОБА_5 України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2, 4, 12, 81 - 83, 141, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Апеляційного суду Полтавської області від 21 грудня 2010 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, народження 25 червня 2008 року, в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), збільшивши мінімальний розмір аліментів, визначивти його в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття ОСОБА_4.

Після набрання даним рішенням суду законної сили відкликати виконавчий лист виданий у справі № 2-149/2010 від 22.02.2011.

Стягнути з ОСОБА_3, народження 27 квітня 1962 року, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія КО № 951662 виданий Гребінківським РС УДМС України в Полтавській області 24.12.2013, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Ю.О.Ощинська