Справа № 489/5653/17
Номер провадження 2/489/780/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання - Мазницька Н.Ю.,

за участю:

представника позивача Нестеренко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніконджитбудсервіс" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2017 року ТОВ "Ніконджитбудсервіс" звернулось із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку та визнання осіб такими що втратили право користування житловим приміщенням.

Вказували, що гуртожиток по АДРЕСА_1 належить позивачеві на праві приватної власності з 2001 року, перебуває на їхньому балансі та підприємство здійснює функцію управителя гуртожитку. 17.12.2002 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір користування площею та проживання в гуртожитку в кімнаті НОМЕР_2. В подальшому відповідачу, у зв'язку з тим, що вона має дорослу доньку, було надано у користування кімнату НОМЕР_3. Уклавши вказаний договір, відповідач взяв на себе зобов'язання вносити оплату по встановлених ставках. Відповідачі не виконували взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 29 844 грн. 34 коп. та визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням кімнатами НОМЕР_3-НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, а також стягнути судовий збір в розмірі 3 200 грн.

В судовому засіданні представник ТОВ "Ніконджитбудсервіс" заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про місце та час розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористались.

Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Дослідивши надані докази, встановивши фактичні обставини, суд при вирішені справи виходить з такого.

ТОВ «Ніконджитбудсервіс» є власником 9068/10000 часток гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2005 року та з 2000 року по теперішній час є його балансоутримувачем.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1 належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Ніконджитбудсервіс" на праві спільної часткової власності. Основним видом діяльності ТОВ "Ніконджитбудсервіс" є надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

ОСОБА_2 звернулась до ТОВ "Ніконджитбудсервіс" з заявою про надання додаткової кімнати у зв'язку з тим, що має дорослу доньку ОСОБА_3 На підставі заяви було надано у користування кімнату НОМЕР_3.

17.12.2002 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір користування площею, проживаючими в гуртожитку ТОВ "Ніконджитбудсервіс", відповідно до якого наймодавець передав наймачу та членам його родини у строкове платне користування приміщення для проживання за адресою: АДРЕСА_1 в кімнатах НОМЕР_3-НОМЕР_2.

10.01.2007 року ТОВ "Ніконджитбудсервіс" було направлено ОСОБА_4 повідомлення, що договір на проживання в кімнаті НОМЕР_3 по АДРЕСА_1, розірваний та необхідно звільнити кімнату, у зв'язку із вселенням інших осіб які знаходять в трудових відносинах з ПАТ « Ніконд».

Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, опитаних у судовому засіданні, у кімнатах НОМЕР_3,НОМЕР_2 ніхто не мешкає більш ніж три роки, двері зачинені.

Відповідно до Актів про не проживання відповідачі в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, кім. НОМЕР_3-НОМЕР_2 не проживають з 2015 року, без поважної причини, їх особистих речей немає, комунальні послуги не сплачують.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном.

Гарантуючи захист власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК ).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 не виконує взятих на себе зобов'язань перед гуртожитком, не сплачує заборгованість за користування житлом, яке займає особа, а також вартості комунальних послуг, що споживає наймач та його родина, тому просить стягнути заборгованість саме з ОСОБА_2, як відповідальної особи.

У відповідності до п. п. 1.1, 4.1 та 4.2 договорів про користування площею від 17.12.2002 року, укладених між цим товариством та ОСОБА_2 строком на один рік, ТОВ «Ніконджитбутсервіс» передало у користування останній кімнати НОМЕР_3-НОМЕР_2. Плата за користування житловою площею проводиться по встановленим ставкам, витрати на комунальні послуги входять до ставки плати за користування житловою площею та окремо плата за них не стягується. Оплата вноситься не пізніше 10 числа наступного, що підлягає оплаті місяця.

14.09.2015 року відповідачу ОСОБА_2 було направлено повідомлення про підвищення вартості проживання в гуртожитку до 630 грн. 00 коп.

16.09.2015 року відповідачу ОСОБА_2 направлено листа про досудове врегулювання спору, в якому зазначається, що борг за спожиті послуги становить 3250 грн.

29.07.2016 року ТОВ "Ніконджитбудсервіс" направлено повідомлення ОСОБА_2, про підвищення тарифів за комунальні послуги з березня місяця ставка за користування житловою площею становить 780 грн. Разом з тим відповідача було повідомлено про те що сплив строк дії договору на користування житловим приміщенням гуртожитку, укладеного між нею та позивачем 2002 р., а також про наявність заборгованості по оплаті за користування гуртожитком станом на 01.07.2016 року в розмірі 9480 грн.

26.04.2017 року ТОВ "Ніконджитбудсервіс" направлено повідомлення ОСОБА_7, що з 01.03.2015 року оплата за оренду кімнати НОМЕР_3-НОМЕР_2 в гуртожитку по АДРЕСА_1 становить 1261 грн.

07.07.2017 року ТОВ "Ніконджитбудсервіс" було направлено претензія-вимога №1 .ОСОБА_7, та повідомлено, що станом на 01.07.2017 утворилась заборгованість за користування найманим майном в розмірі 20827 грн. 00 коп. у разі не сплати заборгованості підлягають виселенню без надання іншого помешкання.

Згідно наданого ТОВ "Ніконджитбудсервіс" розрахунку, за період з 01.03.2015 року по 01.11.2017 року, утворилась заборгованість за користування найманим майном в розмірі 25873 грн. 40 коп. Також позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 3 % річних за період з 01.03.2015 р. по 31.12.2017 р. в сумі 865 грн. 34 коп. та інфляційних нарахувань за період з 01.03.2015 р. по 01.11.2017 р. в сумі 3145 грн. 90 коп.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості свідчить про те, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, а саме проводили оплату за надані послуги з урахуванням змінених тарифів.

Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, вимоги позивача про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 865 грн. 34 коп., та інфляційних нарахувань у розмірі 3145 грн. 90 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір 1 378 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніконджитбудсервіс" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку та визнання осіб такими що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням кімнатами НОМЕР_3, НОМЕР_2 в гуртожитку по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,і.н. НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніконджитбудсервіс" заборгованість за проживання, за період з 01.03.2015 року по 01.11.2017 року, в розмірі 25873 грн. 40 коп., 3 % річних за період з 01.03.2015 р. по 31.12.2017 р. в сумі 865 грн. 34 коп. та інфляційний витрати за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 01.03.2015 р. по 01.11.2017 р. в сумі 3145 грн. 90 коп., що разом складає 29844 грн. 64 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, і.н. НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніконджитбудсервіс" судовий збір в розмірі 3 200 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніконджитбудсервіс", , місцезнаходження: АДРЕСА_1;

Відповідачі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, і.н. НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, кім. НОМЕР_3,НОМЕР_2;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, і.н.НОМЕР_4, місце проживання: АДРЕСА_1, кім. НОМЕР_3,НОМЕР_2.

Повний текст рішення суду складено 17.09.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова