Справа № 182/6526/17
Провадження № 2/0182/680/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.01.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом, посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на:

- житловий будинок з надвірними будівлями, що складається з житлового будинку (літ.«А»), житловою площею 15,5 кв.м, загальною площею 58,2 кв.м; вбиральні (літ.«Б»); літньої кухні (літ.«В»); гаражу (літ.«В?»); підвалу (літ.«Г»); споруджень 1-3,І, що знаходяться в АДРЕСА_1, які належали спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом р. № 1-1291 від 06.06.2007 року;

- земельну ділянку, площею 0,1657 га, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Менжинською сільською радою 13 липня 2004 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 85;

- житловий будинок садибного типу та приватизовану земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

З листа приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Іопеля С.О. № 651/01-16 від 29.06.2017 року йому стало відомо, що 04 лютого 2011 року за реєстровим № 229 був посвідчений заповіт від імені його батька на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, стосовно житлового будинку садибного типу та приватизованої земельної ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2. Згідно з ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті батька, відповідно до ст.1261 ЦК України, є він - його син, та його мати - дружина батька ОСОБА_2. Таким чином, за законом спадкується спадкове майно, що залишилось після смерті батька, окрім житлового будинку з приватизованою земельною ділянкою, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2. На майно, охоплене заповітом, він не претендує. На день своєї смерті його батько був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3. З його матір'ю ОСОБА_2 батько припинив подружні стосунки близько 10 років тому. Вони проживали за різними адресами, хоча шлюб не розривали. З заявою про прийняття спадщини після смерті батька у встановлений ст.1270 ЦК України строк ні він, ні мати не звернулися. Саме тому у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1570/02-31 від 29.06.2017 року державним нотаріусом Першої нікопольської державної нотаріальної контори Чубенко І.С. було вказано, що ним пропущено строк для прийняття спадщини. Його мати, відповідач по справі, з заявою про прийняття спадщини не зверталась, разом з батьком не проживала, тобто, відповідно до ст.1268 ЦК України, вважається такою, що не прийняла спадщину. Фактично батько проживав разом з ним в АДРЕСА_3 з листопада 2011 року, хоча і не був там зареєстрований. Причиною їх з батьком спільного проживання став його похилий вік, у зв'язку з чим він потребував постійної сторонньої допомоги. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Саме тому в нього виникла необхідність встановлення в судовому порядку факту прийняття ним спадщини після смерті батька ОСОБА_3 Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Звернувшись в шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, він отримав усне роз'яснення, що, проживаючи разом з батьком, він спадщину прийняв фактично, тому подання заяви не потрібне. Саме тому він у встановлений ст.1270 ЦК України, строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Про пропущення ним строку йому стало відомо при отриманні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.06.2017 року. Перепоною в оформленні його спадкових прав також є наявність самочинного будівництва, здійсненого батьком у 1996 - 2004 роках, а саме: прибудова до будинку, площею 3,5 кв.м, літня кухня «В», гараж «В?», підвал «Г». Прийняття в експлуатацію житлових будинків та господарських споруд, збудованих до 12.03.2011 року, відповідно до Наказу міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79 здійснюється за Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт. Відповідно до п.6 р.2 вказаного Порядку, технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, загальною площею до 300 квадратних метрів включно, а також господарських (присадибних) будівель і споруд, загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться виконавцем (експертом (інженером) з технічної інвентаризації) під час їх технічної інвентаризації лише за результатами попереднього (візуального) етапу обстеження. Таке обстеження житлового будинку було здійснене інженером-проектувальником ОСОБА_8 (сертифікат НОМЕР_3). За результатами технічного обстеження встановлено: реконструкція житлового будинку «А», загальною площею 58,2 кв.м, житловою площею 15,5 кв.м; літньої кухні «В», розміром 3,20х6,10 м, загальною площею 19,5 кв.м; гаражу «В?», розміром 4,0х6,10 м, загальною площею 24,4 кв.м; підвалу «Г», площею 17,3 кв.м., із входом, площею 2,4 кв.м, відповідають вимогам Державних будівельних норм України ДБН 360-92**. За вимогами ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Згідно ст.375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. У відповідності до ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Означене будівництво здійснено на земельній ділянці, що знаходиться у приватній власності спадкодавця з додержанням цільового використання земельної ділянки, та не зачіпає інтересів інших осіб, розміщення будинку відповідає вимогам державних будівельних норм. Згідно п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 року, з урахуванням змін, внесених Постановою КМУ від 08.09.2015 року № 750, у разі, коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тому, лише після вирішення у судовому порядку питання про визнання за ним, у порядку спадкування права власності спадкове майно, він зможе ввести його в експлуатацію, згідно вимог чинного законодавства.

В судове засідання сторони не прибули, позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, відповідачка проти задоволення позову не заперечувала.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру.

Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Згідно зі ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до ст.375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно з ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 року, з урахуванням змін, внесених Постановою КМУ від 08.09.2015 року № 750, у разі, коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію, згідно з цим Порядком.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 (а.с.6, 47-48). Після його смерті відкрилась спадщина на:

- житловий будинок з надвірними будівлями, що складається з житлового будинку (літ.«А»), житловою площею 15,5 кв.м, загальною площею 58,2 кв.м; вбиральні (літ.«Б»); літньої кухні (літ.«В»); гаражу (літ.«В?»); підвалу (літ.«Г»); споруджень 1-3,І, що знаходяться в АДРЕСА_1, які належали спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом р. № 1-1291 від 06.06.2007 року (а.с.8-10, 32-33);

- земельну ділянку, площею 0,1657 га, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Менжинською сільською радою 13 липня 2004 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 85 (а.с.7, 16, 31);

- житловий будинок садибного типу та приватизовану земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.34-39).

Відповідно до листа приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Іопеля С.О. № 651/01-16 від 29.06.2017 року, 04.02.2011 року за реєстровим № 229, був посвідчений заповіт від імені спадкодавця на користь ОСОБА_5 стосовно житлового будинку садибного типу та приватизованої земельної ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.19). Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті батька, відповідно до ст.1261 ЦК України, є сторони по справі. Таким чином, за законом спадкується спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця ОСОБА_3, крім житлового будинку з приватизованою земельною ділянкою, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2. На майно, охоплене заповітом, позивач не претендує. На день смерті спадкодавець був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.5). З заявою про прийняття спадщини після смерті батька у встановлений ст.1270 ЦК України строк сторони до нотаріальної контори не звернулись, що й було зазначено нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1570/02-31 від 29.06.2017 року (а.с.17-18). Відповідачка по справі з заявою про прийняття спадщини не зверталась, разом зі спадкодавцем не проживала. Фактично спадкодавець проживав разом з позивачем в АДРЕСА_3 з листопада 2011 року, хоча і не був там зареєстрований, через свій похилий, у зв'язку з чим потребував постійної сторонньої допомоги. Звернувшись в шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, позивач отримав усне роз'яснення, що, проживаючи разом з батьком, він спадщину прийняв фактично, тому подання заяви не потрібне. Через це позивач у встановлений ст.1270 ЦК України, строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Про пропущення ним строку йому стало відомо при отриманні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.06.2017 року. Перепоною в оформленні спадкових прав також є наявність самочинного будівництва, здійсненого спадкодавцем у 1996 - 2004 роках, а саме: прибудова до будинку, площею 3,5 кв.м, літня кухня «В», гараж «В?», підвал «Г».

Прийняття в експлуатацію житлових будинків та господарських споруд, збудованих до 12.03.2011 року, відповідно до Наказу міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79 здійснюється за Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до п.6 р.2 вказаного Порядку, технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, загальною площею до 300 квадратних метрів включно, а також господарських (присадибних) будівель і споруд, загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться виконавцем (експертом (інженером) з технічної інвентаризації) під час їх технічної інвентаризації лише за результатами попереднього (візуального) етапу обстеження.

Відповідно до обстеження житлового будинку, здійснене інженером-проектувальником ОСОБА_8, реконструкція житлового будинку «А», загальною площею 58,2 кв.м, житловою площею 15,5 кв.м; літньої кухні «В», розміром 3,20х6,10 м, загальною площею 19,5 кв.м; гаражу «В?», розміром 4,0х6,10 м, загальною площею 24,4 кв.м; підвалу «Г», площею 17,3 кв.м., із входом, площею 2,4 кв.м, відповідає вимогам Державних будівельних норм України ДБН 360-92** (а.с.20-25). Зазначене будівництво здійснено на земельній ділянці, що знаходиться у приватній власності спадкодавця з додержанням цільового використання земельної ділянки, та не зачіпає інтересів інших осіб, розміщення будинку відповідає вимогам державних будівельних норм.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті свого батька ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1, який складається з: житлового будинку «А», загальною площею 58,2 кв.м, житловою площею 15,5 кв.м; літньої кухні «В», гаражу «В?», підвалу «Г», вбиральні «Б», споруд № 1-3, І за умови подальшого введення в експлуатацію.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку, площею 0,1657 га, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал