КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/3107/2018 Доповідач - Ратнікова В.М.
У х в а л а

м. Київ Справа № 752/3435/16

18 жовтня 2018 року суддя Судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ратнікова В.М., перевіривши виконання вимог ст. 354, ст. 356 ЦПК України за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 09 серпня 2018 року, постановлену під головуванням судді Шевченко Т.М., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09 серпня 2018 року клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі задоволено.

Провадження у цивільній справі № 752/3435/16 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом зупинено до вирішення цивільної справи № 355/1055/18 за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи - ОСОБА_2 та Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту родинних відносин, що знаходиться в провадженні Баришівського районного суду Київської області.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 11 вересня 2018 року ОСОБА_2 надіслала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 09 серпня 2018 року скасувати та повернути справу для продовження розгляду.

Також надіслала клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 09 серпня 2018 року, посилаючись на те, що даний строк пропущено з поважних причин.

Зазначила, що оскаржувану ухвалу постановлено 09 серпня 2018 року, 23 серпня 2018 року вона надіслала безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 09 серпня 2018 року, проте ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 30 серпня 2018 року апеляційну скаргу повернуто без розгляду у зв'язку з порушенням порядку її подання.

Посилаючись на те, що вперше апеляційна скарги була подана у передбачений законодавством строк, просила процесуальний строк на подання скарги поновити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність поданої апеляційної скарги вимогам ст.ст. 354, 356 ЦПК України, вивчивши доводи клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що 09 серпня 2018 року у судовому засідання за участю позивача, його представника, а також відповідача ОСОБА_2 та її представника було проголошено вступну та резолютивну частину ухвали від 09 серпня 2018 року про зупинення провадження у справі.

23 серпня 2018 року ОСОБА_2, в межах п'ятнадцятиденного строку, направила апеляційну скаргу безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва.

В зв'язку з порушенням порядку подання скарги, ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 30 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 09 серпня 2018 року повернуто без розгляду.

Таким чином, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 мала намір оскаржити ухвалу суду першої інстанції, дотрималася визначеного законом строку подання скарги, проте, в зв'язку з закріпленням нових процесуальних вимог, допустила порушення порядку оскарження.

Враховуючи все викладене, варто зробити висновок, що доводи апелянта про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є обґрунтованими, узгоджуються з матеріалами справи і можуть бути прийняті до уваги.

Стаття 129 Конституції України закріпила, що забезпечення апеляційного та, у визначених законом випадках, касаційного оскарження рішення суду є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини третьої статті 129 Конституції України).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує, що стаття 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлює вимог до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Проте там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 Рішення у справі &quпу;Делкур проти Бельгії&q? &; від 17 січня 1970 року та пункт 65 Рішення у справі &qu п;Гофман проти Німеччини&ququ; від 11 жовтня 2001 року).

За таких обставин, з метою забезпечення дотримання закріпленого в законодавстві принципу апеляційного оскарження судового рішення, оскільки матеріалами справи підтверджується, що вперше апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 було подано у передбачений законом строк, вважаю за необхідне поновити відповідачу ОСОБА_2 процесуальний строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 09 серпня 2018 року, оскільки він пропущений з поважних причин.

Також ОСОБА_2 надіслала клопотання про відстрочення та зменшення сплати судового збору за подання апеляційної скарги. В обґрунтування клопотання зазначила, що розгляд справи проводиться повторно, оскільки Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасовано рішення суду першої та апеляційної інстанцій, за подання апеляційної та касаційної скарг вона сплачувала судовий збір, проте для неї це значні кошти враховуючи, що єдиним джерелом її доходів є пенсія, розмір якої менший за розмір мінімальної заробітної плати.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання ОСОБА_2 про відстрочення та зменшення сплати судового збору, вважаю, що дане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, ч. 1 ст. 136 ЦПК України передбачає, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

За правилом ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; 2) або якщо про відстрочення збору клопочуть позивачі, які є а) військовослужбовцями; б) батаками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину - інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокою матір'ю (батьком), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину - інваліда; г) членом малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; г) особою, яка діє в інтересах малолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Вирішення питання щодо відстрочення стороні сплати судового збору здійснюється у відповідності до загальних принципів цивільного судочинства, зокрема, принципу змагальності, відповідно якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з принципом змагальності, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Заявляючи клопотання про відстрочення та зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_2 не навела доводів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору в розмірі 352,40 грн.

Надана апелянтом довідка Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 20 серпня 2018 року, з якої убачається, що за 2017 рік вона отримала пенсію у розмірі 20 760,19 грн., не є доказом на підтвердження неспроможності сплати судового збору у розмірі 352,40 грн.

З огляду на вказане, клопотання апелянта ОСОБА_2 про відстрочення та зменшення розміру для сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 09 серпня 2018 року не підлягає задоволенню як таке, що є необґрунтованим і не доведеним.

Оскільки в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору було відмовлено, вважаю, що апеляційна скарга на ухвалу суду підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Частина 4 ст. 356 ЦПК України встановлює, що до апеляційної скарги додається, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Стаття 185 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду апеляційної скарги на ухвалу суду, судовий збір оплачується в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, виходячи з положень статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подачу апеляційної скарги на ухвалу, складає 352,40 грн. (1762,00 грн.*0,2).

Проте, з матеріалів справи вбачається, що при подачі апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, апелянт не сплатив судовий збір у встановленому законом порядку.

За наведених обставин, суд пропонує апелянту усунути зазначені недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду оригіналу документу про сплату судового збору на суму 352 грн. 40 коп. за реквізитами: одержувач - УК у Солом.р-ні/Соломян р-н/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 0024, МФО банку: 899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 38050812 та/або належні та допустимі докази на підтвердження звільнення апелянта від сплати судового збору.

Керуючись ст. 185, 354, 356, 357,

у х в а л и в:

Поновити відповідачу ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 09 серпня 2018 року.

В задоволені клопотання ОСОБА_2 про відстрочення та зменшення розміру сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 09 серпня 2018 року - відмовити.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 09 серпня 2018 року, постановлену під головуванням судді Шевченко Т.М., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз'яснити, що у разі не виконання вимог даної ухвали у визначений строк, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя: