Справа № 524/9916/17
Провадження № 2/524/951/18
12.10.2018 Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі: Головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Полтавської Є.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом, в якому просила суд визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою №22 в буд.29 по вул.Вадима Пугачова в м.Кременчуці.
Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. У даній квартирі зареєстровані ОСОБА_2, яка є її донькою та її онук, ОСОБА_3. В кінці січня 2017 року її донька та онук виїхали до Республіки Казахстан і проживають у ній до даного часу. У зв'язку із тим, що відповідачі зареєстровані в належному їй житлі, вона вимушена сплачувати кошти за комунальні послуги, які нараховуються з урахуванням факту їх реєстрації.
Представник позивача, ОСОБА_4, підтримав позов про що надав суду відповідну заяву.
Третя особа надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 25.10.1996 виданого Житлово-комунальним відділом автомобільного заводу.
У вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, що підтверджується довідкою відділу ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради.
Відповідачі за місцем реєстрації не проживають. Факт тривалого не проживання ОСОБА_2, ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 підтверджується актом ТОВ «Житлорембудсервіс» від 11.12.2017 №2411, відповідно до якого свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6. підтвердили те, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 з лютого 2017 року у вищевказаній квартирі не проживають.
Факт непроживання ОСОБА_3 у належній позивачу квартирі також підтверджується копією довідки ТОВ «Коледж управління», відповідно до якої ОСОБА_3 навчається у вказаному навчальному закладі за спеціальністю «Організація обслуговування готельних господарств» республіка Казахстан, на денному відділенні, термін закінчення навчання 01.06.2020.
Частиною 1 ст. 29 Цивільного кодексу України(далі ЦК України) встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Статтею 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання, на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним власником житла або законом.
Статтями 64, 156 ЖК України, передбачено, що до членів сім'ї власника квартири (квартири) належать дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Члени сім'ї власника жилого квартири (квартири), які проживають разом з ним у квартири (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Згідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.
V.ОЦІНКА СУДУ
Враховуючи те, що відповідачі не проживають у спірному житлі більше 1 року, а їх реєстрація у квартирі АДРЕСА_1 створює перешкоди для власника квартири, викликані необхідністю сплачувати вартість комунальних послуг з урахуванням реєстрації відповідачів, суд вважає, що права позивача порушені і підлягають захисту, а позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Таким чином, суд визнає ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою №22 в буд.29 по вул.Вадима Пугачова в м.Кременчуці Полтавської області.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 640 грн.
Керуючись ст. ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням -задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстровані за адресою: м.Кременчук, АДРЕСА_3 такими, що втратили право користування квартирою №22 в буд.29 по вул.Вадима Пугачова в м.Кременчуці Полтавської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на корись ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, рнокпп НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць