КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №756/5243/17 Головуючий у І інстанції - Тітов М.Ю.
апеляційне провадження №22-ц/824/1210/2018 Доповідач у ІІ інстанції - ПриходькоК.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Ігнатченко Н.В.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Київський завод шампанських вин «Столичний» на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19 липня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Київський завод шампанських вин «Столичний», третя особа: директор Приватного акціонерного товариства «Київський завод шампанських вин «Столичний» ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

Позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ «КЗШВ «Столичний», третя особа: Директор ПрАТ «КЗШВ «Столичний», про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Свій позов обґрунтовував тим, що 17 березня 2017 року наказом №77-0 від 14 березня 2017 року «Про припинення трудового договору» він був звільнений.

Однією із основних підстав, як випливає з наказу його звільнення був наказ №02-П від 03 січня 2017 року, з яким йому не дали можливості ознайомитись, чим порушили його права.

В той же час, вперше про своє звільнення він дізнався 17 січня 2017 року виходячи з тексту «попередження» від 17 січня 2017 року, яке було вручено під підпис. Цікавим моментом є те, що підставою його майбутнього звільнення був зовсім інший наказ, а саме - наказ №05-П від 03 січня 2017 року «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення штату працівників», з яким йому також не дали можливості ознайомитись.

Основна суть даного попередження зводилася до того, що його попереджали, що 17 березня 2017 року посада провідного інженера-технолога, яку він займав, скорочується, а він підлягає звільненню відповідно до наказу №05-П від 03 січня 2017 року «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення штату працівників» (а не №02-П, який значився в наказі про звільнення).

Основною причиною звільнення (скорочення) вважає особисте ставлення (особисті мотиви) до нього директора заводу - ОСОБА_3, оскільки в 2009 році приблизно 80% трудового колективу підписали скаргу (серед підписантів був і він) щодо посадових зловживань ОСОБА_3 (на той час був заступником директора), яку направили новим власникам заводу австрійсько-німецькій фірмі «Хенкель».

ОСОБА_3 був призначений директором, а всі ті, хто підписували, були з часом звільнені шляхом штучного скорочення і, в першу чергу, працівники вищого керівного складу (заступник директора з фінансових питань, заступник директора з питань якості, начальник юридичного відділу і т.д.).

Із більше 600 працівників, які на той час працювали на заводі, залишилось трохи більше 200, і то значна частина з них нові працівники, яких фактично взяли після скорочення «старих» - неугодних, змінивши тільки назву посад.

Крім того, даному директору не подобалось, коли позивач інколи висловлювався як професійний винороб (і до того ж член дегустаційної комісії) про сумнівну якість виноматеріалів, які доставлялись на завод для подальшого виробництва шампанського.

За роки свого перебування на посаді директора заводу, ОСОБА_3, користуючись своїм службовим становищем по відношенню до свого підлеглого, неодноразово принижував його безпідставними діями, він, був безсилий що-небудь зробити, так як було тільки два варіанти - або терпіти, або звільнятися за власним бажанням.

З1996 року, позивач був членом дегустаційної комісії заводу, ще задовго до призначення на посаду директора - ОСОБА_3 Після чергової дегустації в 2015 році, на якій був присутній ОСОБА_3, його виключили зі складу дегустаційної комісії не пояснивши причин, і це при тому, що він до самого моменту свого звільнення (скорочення) створював купажі.

В 2015 році, при підвищенні посадових окладів, він отримав найменший посадовий оклад в порівнянні з двома іншими провідними інженерами-технологами в цеху. Також у 2015 році йому не була виплачена премія за якість продукції, хоча цю премію отримали два інших провідних інженери-технологи цеху.

Після його службової записки від 05 грудня 2016 року на ім'я директора заводу - ОСОБА_3, в якій він доповідав про поставки на завод неякісного виноматеріалу, на нього 21 грудня 2016 року було накладене дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

В цеху, де працював позивач, було разом з ним три посади провідних інженерів-технологів. В кінці грудня 2016 року одного провідного інженера-технолога цеху призначили на посаду заступника начальника цеху приймання та ферментації виноматеріалів. Другого провідного інженера-технолога цеху призначили провідним технологом того ж цеху. Тобто, виключили в назві посади слово - «інженер», але всі посадові обов'язки залишились всі ті ж самі і, відповідно, залишилась та ж сама заробітна плата.

Аналогічно поступили і з чотирма інженерами технологами цеху, їх перевели на посади технологів і посадові функції на цих «нових» посадах також не змінились. Потім додатково ввели ще одну посаду технолога, на яку перевели робітника. А посаду позивача залишили без змін.

Позивач зразу зрозумів, що його посада буде скорочена, а він звільнений. По такій схемі було усунуто багатьох працівників заводу з самих різних цехів та відділів, які були неугодні директору - ОСОБА_3

Тобто, прийняття рішення про введення додаткової штатної посади технолога, на яку взяли робітника, та скорочення посади провідного інженера-технолога, яку займав позивач, фактично відбулося одночасно.

Знання, освіта та професійний досвід позивача цілком підходили для зайняття нововведеної посади технолога. І хоч це й була нижча за статусом посада, але це все-таки була робота, яка відповідала його кваліфікації та спеціальності. В його дипломі про вищу освіту зазначено, що він інженер-технолог, спеціальність - технологія бродильних виробництв.

Але, відповідач, знаючи про майбутнє звільнення шляхом скорочення посади, не запропонував зайняти цю цілком підходящу по спеціальності і професії посаду, а вибрав на зайняття нововведеної посади менш кваліфікованого працівника. Незаконно звільнивши його з роботи, виконавчий директор заводу ОСОБА_3 фактично позбавив його і трьох членів сім'ї, (інваліда 1 групи, малолітню дитину та вимушено непрацюючу дружину), засобів до існування. Адже сім'я жила фактично тільки на зарплату - 10 000 грн.

Просив суд, визнати незаконним його звільнення, скасувавши наказ №77-0 від 14 березня 2017 року, зобов'язати відповідача поновити його на роботі та стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді провідного інженера-технолога ПрАТ «КЗШВ «Столичний» з 17 березня 2018 року.

Стягнути з ПрАТ «КЗШВ «Столичний» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 167640,08 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПрАТ «КЗШВ «Столичний» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що позивач починаючи з 08 лютого 2010 року до дати звільнення працював на посаді провідного інженер-технолога цеху приймання виноматеріалів та ферментації.

03 січня 2017 року відповідачем, у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, було видано ряд наказів про зміни в штатному розписі та скорочення штату працівників, в тому числі і наказ за №05-П, згідно якого 17 березня 2017 року скорочувалась одна штатна одиниця - провідного інженер-технолога цеху приймання виноматеріалів та ферментації.

Із зазначеним наказом та попередженням про можливе майбутнє звільнення позивач був ознайомлений під особистий підпис 17 січня 2017 року.

02 березня 2017 року первинною профспілковою організацією відповідача було надано згоду на розірвання трудового договору з позивачем у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників. На засіданні профспілкового комітету був присутній позивач, у його присутності оголошено рішення щодо надання згоди на звільнення відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.

Наказом №77-0 від 14 березня 2017 року ОСОБА_2 було звільнено з роботи на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України, у зв'язку зі скороченням штату працівників, а посаду провідного інженер-технолога цеху приймання виноматеріалів та ферментації виключено зі штатного розпису, шляхом введення в дію з 18 березня 2017 року штатного розпису в новій редакції.

Звільняючи позивача з посади у зв'язку зі скороченням штату працівників згідно з пунктом 1 частини 1 статті 40 КЗпП України, відповідач дотримав процедуру звільнення відповідно до статті 49-2 цього ж Кодексу, оскільки попередив позивача про наступне звільнення своєчасно - за два місяці - 17 січня 2017 року при цьому, враховуючи, що в період з дати попередження позивача про наступне звільнення до дати його звільнення з посади, наявні вакантні посади чи робота за відповідною професією чи спеціальністю, чи інша вакантна робота, яку позивач міг виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду, були відсутні на підприємстві, відповідач був позбавлений об'єктивної можливості запропонувати їх позивачу та як наслідок його працевлаштувати.

Крім того, на звільнення позивача надано згоду профспілкового комітету підприємства.

Не відповідає фактичним обставинам справи і є помилковим висновок суду першої інстанції стосовно наявності у позивача переважного права на залишення на роботі.

Як слідує з наказу №05-П від 03 січня 2017 року «Про зміни в штатному розписі та скорочення штату працівників» та штатних розписів введених в дію з 31 грудня 2016 року, з 03 січня 2017 року та 18 березня 2017 року 17 березня скорочено посаду провідного інженер-технолога цеху приймання виноматеріалів та ферментації.

Посаду провідного інженер-технолога цеху приймання виноматеріалів та ферментації, крім позивача, в Товаристві не займав ніхто, відповідно застосування за таких обставин відповідачем ст.42 КЗпП України є неприйнятним.

На зазначену апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 подав відзив, який обґрунтовував тим, що відповідач не привів жодної додаткової аргументації щодо заперечення позовних вимог позивача в порівнянні з тим, що вже наводилось ним та було предметом дослідження у суді першої інстанції. Відповідач трактує мотивувальну частину рішення суду на власний розсуд, або ж наводить дещо неправдиву інформацію.

Суд першої інстанції чітко з'ясував, що жодних змін в організації виробництва і праці на підприємстві насправді не відбулося. В посадових інструкціях були змінені лише назви посад, але завдання та обов'язки працівників залишились ті ж самі, що й були в посадових інструкціях з іншими назвами посад.

Щодо твердження відповідача, що на момент початку процедури скорочення позивача в товаристві посаду провідного інженера-технолога не займав ніхто і відповідно застосування статті 42 КЗпП України є неможливим, зазначив, що процедура скорочення розпочалася відповідачем не з 03 січня 2017 року, а фактичну відразу після скандальної офіційної службової записки позивача на ім'я директора заводу - ОСОБА_3 від 05 грудня 2016 року щодо поставки на завод неякісного виноматеріалу, а саме з 13 грудня 2016 року коли була скорочена посада одного провідного інженера-технолога та введена посада заступника начальника цеху приймання виноматеріалів та ферментації, яку колись займав позивач.

Пізніше, 26 грудня 2016 року була скорочена ще одна посада провідного інженера-технолога та введена посада провідного технолога. Тобто до моменту фактичного початку процедури скорочення позивача - 13 грудня 2016 року існувало ще дві посади провідного інженера-технолога.

Залишаючи навмисно одну посаду провідного інженера-технолога, яку займав позивач, знаючи завчасно про її скорочення, відповідач, коли вводив нові посади замість посад провідного інженера-технолога чомусь не запропонував зайняти їх позивачу. Так само не запропонував позивачу і інші посади, які вводились в цей період.

Зважаючи на той факт, що процедура скорочення штатів з подальшим звільненням позивача та інших працівників фактично розпочалося 13 грудня 2016 року, то зважаючи на вимоги законодавства щодо дотримання роботодавцем трьохмісячного строку при проведенні процедури звільнення працівників шляхом скорочення, всі зміни в штатному розкладі, що відбувалися в межах трьохмісячного строку, є нерозривною дією відповідача, в ході якої відповідач з численними порушеннями норм законодавства змінював штатний розпис аж до остаточного звільнення позивача та інших працівників заводу шляхом скорочення штатів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у 1992 році позивач закінчив Київський технологічний інститут харчової промисловості та отримав спеціальність - «технологія бродильних виробництв», за кваліфікацією - «інженера-технолога», з 1993 року прийнятий на роботу в Колективно-орендне підприємство Київський завод шампанських вин, а з 01 травня 1996 року почав працювати інженером технологом 1 категорії.

У 1999 році прийнятий на посаду інженера-технолога 1 категорії в цех виноматеріалів за переведенням з КОП «Київський завод шампанських вин». В період з 01 березня 2009 року по 08 лютого 2010 року займав посаду заступника начальника цеха приймання виноматеріалів та ферментації, в подальшому займав посаду інженера технолога.

З 31 грудня 2015 року за штатним розписом у цеху приймання виноматеріалів та ферментації перебувало два провідних інженера-технолога з посадовим окладом - 12000 грн., один провідний інженер-технолог з посадовим окладом - 10000 грн. (займав цю посаду ОСОБА_2.) та чотири інженера-технолога 1 категорії з посадовим окладом - 8000 грн.

ОСОБА_2 написав службову записку 05 грудня 2016 року на ім'я Директора ОСОБА_3, якою доводив до відома, що «за період 2015 рік ТОВ «Південний регіон», ТОВ «Шампань України» та Фермерське господарство «Кулевча» поставили виноматеріал, в якому 30-50% не вино.

Урожай 2016 року - виноматеріал, який вони одержали з «Південного регіону» та з «Шампані України» теж на 30-50% не вино. Від такого виноматеріалу потрібно відказуватися. Зазначив, що вони получили фальсифікат».

В подальшому наказом директора від 13 грудня 2016 року в структурному підрозділі «цех приймання виноматеріалів та ферментації» введено з 13 грудня 2016 року 1 штатну одиницю посади заступника начальника цеху з посадовим окладом - 12000 грн., а посаду провідного інженера технолога з посадовим окладом - 12000 грн. виведено.

Наказами директора від 20 грудня 2016 року введено з 20 грудня 2016 року в структурному підрозділі «цех приймання виноматеріалів та ферментації» посаду технолога приймання виноматеріалів та обробки дільниці приймання та підготовки виноматеріалів з посадовим окладом 8000 грн. у кількості 2 штатних одиниць та посаду технолог ферментації дільниці ферментації з посадовим окладом 8000 грн. у кількості 3 штатних одиниць. Виведено з 20 грудня 2016 року в структурному підрозділі «цех приймання виноматеріалів та ферментації» посаду інженера-технолога 1 категорії з посадовим окладом 8000 грн. та одну штатну одиницю посади машиніста машин і установок у харчовій промисловості дільниці приймання та підготовки виноматеріалів з посадовим окладом 8000 грн.

В цей же день чотири інженера-технолога 1 категорії та машиніст машин і установок у харчовій промисловості дільниці приймання та підготовки виноматеріалів (виведені посади) зайняли посади вказані посади вищевказаних технологів.

21 грудня 2016 року ОСОБА_2 за порушення трудової дисципліни, а саме неналежне виконання своїх посадових обов'язків - недотримання технологічних процесів з обробки купажів виноматеріалів перед процесом фільтрації із застосуванням фільтру Pall, оголошено догану.

Далі 26 грудня 2016 року введено в структурному підрозділі «цех приймання виноматеріалів та ферментації» одну штатну одиницю посади провідного технолога з посадовим окладом 12000 грн. та відповідно виведено з структурного підрозділу «цех приймання виноматеріалів та ферментації» одну штатну посаду провідного інженера-технолога з посадовим окладом 12000 грн.

У зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці наказом директора скорочено з 17 березня 2017 року одну штатну одиницю провідного інженера-технолога цеху приймання виноматеріалів та ферментації.

Позивач 17 січня 2017 року отримав попередження про скорочення його посади 17 березня 2017 року та своє звільнення, а також про відсутність вакантних посад на підприємстві на які він може претендувати, виходячи з кваліфікації та досвіду.

Засідання профспілкового комітету відбулося 02 березня 2017 року, на якому вирішено те, що профком немає аргументованих підстав для того, щоб не дати згоду на звільнення ОСОБА_2, всі вимоги по процедурі скорочення були витримані, порушень законодавства та умов колективного договору з боку адміністрації не має, тому аргументовану відмову профком надати не може. На засіданні профспілкового комітету позивач зазначив, що дана ситуація на заводі виникла з вини керівництва, не реалізується продукція, немає достатньо коштів, збитки за результатами роботи - це відповідальність керівництва, на його думку, з боку адміністрації підприємства до нього існує упереджене ставлення.

17 березня 2017 року позивача звільнено з посади провідного інженера-технолога цеху приймання виноматеріалів та ферментації у зв'язку зі скороченням штату працівників згідно п. 1 ст.40 КЗпП України.

З посадової інструкції провідного інженера-технолога цеху приймання виноматеріалів та ферментації, яка затверджена директором підприємства 19 травня 2014 року, вбачається, що провідному інженеру-технологу підпорядковується: інженер-технолог 1 категорії, старший оброблювач виноматеріалів та вина, оброблювач виноматеріалів та вина, старший апаратник виробництва шампанського, апаратник виробництва шампанського, готувач шампанського, машиніст машин і установок у харчовій промисловості, а з посадової інструкції провідного технолога цеху приймання виноматеріалів та ферментації, яка затверджена директором підприємства 26 грудня 2016 року вбачається, що провідному технологу підпорядковується: технолог ферментації, технолог приймання виноматеріалів та обробки, старший оброблювач виноматеріалів та вина, оброблювач виноматеріалів та вина, старший апаратник виробництва шампанського, старший готувач шампанського, готувач шампанського, машиніст машин і установок у харчовій промисловості.

Цими ж посадовими інструкціями передбачені і завдання та обов'язки провідного інженера-технолога та відповідно провідного технолога, які аналогічні за своїм змістом. Стосовно підпорядкованих посадових осіб, то різниця лише в тому що провідному інженеру технологу підпорядковується інженер технолог 1 категорії, а провідному технологу - технолог ферментації, технолог приймання виноматеріалів та обробки, старший оброблювач виноматеріалів та вина, однак 20 грудня 2016 року посаду інженер технолог 1 категорії в кількості 4 штатні одиниці виведено зі штату та введено відповідно 3 посади технолога ферментації та 2 посади технолога приймання виноматеріалів та обробки.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 24 жовтня 2017 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року скасовано та ухвалено рішення наступного змісту, а саме позов ОСОБА_2 задовольнити та визнати незаконним наказ директора Публічного акціонерного товариства «Київський завод шампанських вин «Столичний» №536-0 від 21 грудня 2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2.».

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивача було звільнено без законних підстав, а саме змін в організації виробництва і праці не було, ОСОБА_2 має переважне право на залишенні на роботі, його було звільнено з особистих мотивів, а тому він підлягає поновленню на роботі.

При обчисленні розміру середнього заробітку за час затримки суд виходив з Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100. З довідки відповідача вбачається, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 становить 504,94 грн., а тому середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.03.2017 року по 19.07.2018 року становить 167640,08 грн. (332 дні х 504,94 грн.).

Що стосується вимоги про визнання незаконним звільнення та скасування наказу №77-о від 17 березня 2017 року «Про припинення трудового договору», то в цій частині суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовної вимоги, з тих підстав, що поновлюючи позивача на роботі суд фактично визнав звільнення незаконним, а скасування наказу належить до компетенції відповідача.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ст.43 Конституції України, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

За положеннями ч.1 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках зокрема змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч.3 ст.36 КЗпП України, у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

При скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації тощо (ст.42 КЗпП України).

Також, згідно ч.3 ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв'язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, оскільки посадові завдання та обов'язки як провідного інженера-технолога та провідного технолога, інженера-технолога 1 категорії та технолога ферментації, технолога приймання виноматеріалів та обробки не змінилися, а тому змін в організації виробництва і праці не було, а фактично змінювалися лише назви посад, в той час як внаслідок цих так званих змін і було незаконно звільнено позивача.

Викладені в апеляційній скарзі доводи є непереконливими, такими що не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року слід залишити без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський завод шампанських вин «Столичний» залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлений 26 жовтня 2018 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

Н.В. Ігнатченко