Справа № 236/1497/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

при секретарях Безорчук А.О., Колесник О.І.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

представників третьої особи Межерицької М.О.,

Роменської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Лиман цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки і піклування Лиманської міської ради Донецької області, про позбавлення відповідача батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки і піклування Лиманської міської ради Донецької області, про позбавлення відповідача батьківських прав, обґрунтувавши свої вимоги тим, що з 25.11.2006 року по 14.04.2010 року вона перебувала у шлюбу з відповідачем, та ІНФОРМАЦІЯ_7 у період шлюбу у них народилася дитина - ОСОБА_5. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 ОСОБА_1 не зверталась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, самостійно допомогу дитині відповідач не надавав, сином не опікувався, життям дитини не цікавився взагалі, матеріальної допомоги сину не надавав, не виконував своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини. З огляду на це, позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_4.

Відповідно до ч.9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації проживання ОСОБА_4 є АДРЕСА_1

Згідно із ст.1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області.

За таких обставин цивільна справа відносно відповідача ОСОБА_4 підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та навела доводи аналогічні позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 40), для участі в судовому засіданні не прибув, заяв про відкладення розгляду справи суду не надав, заперечень проти позову не висунув, про наявність поважних причин для неявки не повідомив, відзиву на позов не надав.

Представник третьої особи Роменська В.В. в судовому засіданні пояснила, вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно його малолітнього сина ОСОБА_5, у зв'язку з тим, що він повністю відсторонився від виховання та матеріального утримання дитини.

Ухвалою суду від 29.08.2018 року прийнято рішення про здійснення заочного розгляду справи.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2006 року до 14.04.2010 року, який було розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_2, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області 14.04.2010 року (а.с. 11)).

У період шлюбу у позивача та відповідача ІНФОРМАЦІЯ_7 народився син - ОСОБА_5 (свідоцтво про народження НОМЕР_3, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області (а.с. 10)).

Відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_4, виданого Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 02.03.2018 року, позивач уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила своє прізвище з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1" (а.с. 12).

Згідно із характеристикою, виданою на ім'я ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, учня 6-Б класу Лиманської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 Лиманської міської ради Донецької області, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2, навчається у данній школі з третього класу, дитина навчальний матеріал засвоює здебільшого на достатньому, з окремих предметів - на середньому рівні. На уроках уважний, проте не активний. З однолітками легко знаходить спільну мову, не конфліктує, до вчителів ставиться з повагою, дисципліну на уроках не порушує. До громадських обов'язків ставиться відповідально, доручення по класу виконує сумлінно. ОСОБА_5 проживає з матір'ю. На заняття не запізнюється, завжди має охайний вигляд. Мати відповідально ставиться до виконання батьківських обов'язків, відвідує батьківські збори, підтримує постійний зв'язок з класним керівником та вчителями. Батько у вихованні дитини участі не бере. (а.с. 14)

Відповідно до довідки, виданої Лиманською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 4 Лиманської міської ради Донецької області, ОСОБА_5, 2007 року народження, дійсно навчається у Лиманській загальноосвітньій школі І-ІІІ ступенів № 4 у 6-Б класі. Батько ОСОБА_5 - ОСОБА_4 з 2017 року і по теперішній час шкільним життям сина не цікавився, участь у батьківських зборах не брав, з вчителями не спілкувався. (а.с. 15)

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом з чоловіком ОСОБА_6, 1982 р.н. та сином від попереднього шлюбу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7. Колишній чоловік ОСОБА_4, 1978 р.н., за адресою: АДРЕСА_2 ніколи не проживав і на теперішній час не проживає. Життям свого сина не цікавиться та не провідує. У вихованні дитини участі не бере. (а.с. 16)

Відповідно до висновку № 26 від 18.09.2018 року Орган опіки та піклування Лиманської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, відносно його малолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10, оскільки батько повністю відсторонився від виховання та матеріального утримання дитини (а.с. 45).

Суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 32 Конституції України «Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України…». «…Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою» (ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» «…Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків».

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» «Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини… Держава надає батькам … допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей…, захищає права сім'ї».

«Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили» (ст. 14 згаданого Закону).

Відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття; малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до вимог ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Згідно зі ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі - позбавлення батьківських прав.

Відповідно до положень ст. 3 Конвенції ООН про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до положень ст. 9 Конвенції ООН про права дитини держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пп. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення,не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Суд погоджується із висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_4, оскільки такий висновок вмотивований, містить обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на малолітнього сина відповідача, відповідач життям та здоров'ям ОСОБА_5 не цікавиться, матеріально та морально йому не допомагає.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під час судового засідання пояснили, що вони знайомі з сином позивача - ОСОБА_5, який є вихованим та охайним хлопчиком. ОСОБА_1 - добра мати, має з сином добрі стосунки. Батька ОСОБА_5 - ОСОБА_4 вони не бачили жодного разу, він не цікавився долею дитини, не брав участі у вихованні хлопчика, не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини.

Отже, ухвалюючи рішення про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_4, суд вважає за необхідне залишити у позивача ОСОБА_1

Згідно з ч.3 ст. 166 СК України у разі задоволення позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Таким чином, хоча позивачем не ставилось питання щодо стягнення аліментів з ОСОБА_4, суд виходить за межі позовних вимог і вважає за можливе вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

При визначенні розміру аліментів суд згідно з п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» враховує думку сторін, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, яке є задовільним, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, яка є працездатною, однак ніде не працює, має можливість виплачувати аліменти, на неї не покладено інших зобов'язань матеріального характеру.

Згідно з зі ст.3 Конвенції ООН про права дитини незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Ст.27 цієї Конвенції дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини.

За змістом ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову(ч.1 ст. 191 СК України).

Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних способу регулювання сімейних відносин в Україні (ст. 7 СК України), суд за таких обставин вважає за можливе щомісячно стягувати з відповідача ОСОБА_4 аліменти на утримання його малолітнього сина в розмірі 2000,00 грн. щомісяця, починаючи з 29.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому на підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що суб`єктивні права дитини на утримання їх батьком є порушеними, визначений судом розмір стягнення з відповідача аліментів на дитини з урахуванням віку малолітнього сина, його потреб, є обґрунтованим, не є завищеним в нинішніх умовах проживання, відповідає засадам розумності і справедливості та не є таким, що створює для відповідача додаткові труднощі матеріального характеру. Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є особою працездатного віку, інших утриманців не має, є фізично здоровим, здатний працювати та виконувати обов'язок щодо утримання свого сина, сплачувати аліменти, доказів на підтвердження протилежного судом не встановлено.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_1 при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн., що підтверджено наданою позивачем квитанцією від 23.05.2018 року (а.с. 3). За цих обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору.

Суд додатково вважає за необхідне роз'яснити учасникам процесу, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Керуючись ст. ст. 150,155,164,165,166 СК України, ст. ст. 3,4,10, 12,13,19, 133,141, 258,259,264,265,280,281 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про позбавлення відповідача батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_9., адреса проживання: АДРЕСА_1 інформація щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків у справі відсутня) батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Стягувати з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_9., адреса проживання: АДРЕСА_1 інформація щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків у справі відсутня) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4., адреса проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок щомісяця, починаючи з 29.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання цього рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_9., адреса проживання: АДРЕСА_1 інформація щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків у справі відсутня) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4., адреса проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Краснолиманський міський суд Донецької області до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст цього рішення суду виготовлений 10.10.2018 року.

Суддя -