Справа № 310/284/18
РІШЕННЯ

Іменем України

25 жовтня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді Крамаренка А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

за участі: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який поживає з нею. Відповідач проживає окремо та ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання сина.

В звязку з цим вона звернулась до суду і просить стягнути на її користь з ОСОБА_3 аліменти на утримання сина в розмірі 5000 грн. щомісячно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, відповідно до відзиву на позов не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1500 грн. щомісячно. При ухваленні рішення просив врахувати розмір його заробітної плати, що складає 4800 грн. на місяць, та наявність у нього на утриманні непрацездатних батьків.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З наданих до суду документів видно, що ОСОБА_4 народився 22 грудня 2005 року і її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Позивач та відповідач не досягли згоди щодо участі останнього в матеріальному забезпеченні дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтями 181, 183 СК України встановлено що одним із способів утримання дитини є сплата аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно довідки Фермерського господарства «МІРАЖ К» від 20.02.2018 року, ОСОБА_3 працює на посаді водія і його заробітна плата складає 4800,00 грн. в місяць.

Також, ОСОБА_3 здійснює підприємницьку діяльність з ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.02.2018 року.

Отже судом встановлено, що сукупний дохід на місяць ОСОБА_3 є мінливим і відповідно до приписів ч.1 ст. 184 СК України за заявою одержувача аліментів їх розмір має бути визначений у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище сторін, рівний обовязок обох батьків брати участь в утриманні дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і вважає за можливе стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 16 січня 2018 року і до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. І. Крамаренко