Справа № 444/1361/18
Провадження № 2/444/803/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з відповідачем 29.10.2007 року зареєстрували шлюб у Рава-Руській міській раді Жовківського району Львівської області у звязку із чим вона змінила своє дошлюбне прізвище на ОСОБА_2.

Стверджує, що під час подружнього життя в них народилося четверо дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Зазначає, що за час перебування у шлюбі з відповідачем життя в них не склалося, щораз виникають непорозуміння, у них різні погляди на сімю. Протягом тривалого часу вони не проживають разом, а тому просить розірвати шлюб, терміну для примирення не надавати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Білик".

Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, просить такі задовольнити. Додатково пояснила, що втратила почуття любові та поваги до відповідача, кохає іншого чоловіка.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні незважаючи на зміну своєї позиції під час розгляду справи, в кінцевому результаті позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення. Визнав, що він з позивачем тривалий час не проживають і не підтримують шлюбно-сімейні відносини.

Заслухавши думку позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно із ч. 1 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

З свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 076662, яке видано виконкомом Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області 29.10.2007 року вбачається, що позивач ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище- Дробязго) ОСОБА_7 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 29.10.2007 року у Рава-Руській міській раді Жовківського району Львівської області, про що складено цього ж дня в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 78.

Від даного шлюбу у позивача та відповідача народилася четверо дітей, а саме: сини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, шо підтверджується копіями їх свідоцтв про народження (а. с. 5-8).

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, різні погляди на сімю, окреме проживання, втрата почуття любові, поваги і розуміння.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сімя розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сімя фактично не існує. Суд враховує, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, просить розірвати шлюб. А тому суд приходить до висновку, що слід розірвати шлюб.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

А тому вимога відповідача про залишення їй прізвища "Білик" підлягає до задоволення.

Суд враховує, що позивач не ставить вимог про стягнення судового збору з відповідача, а тому питання розподілу судових витрат не є предметом розгляду судом під час ухвалення рішення по справі.

Керуючись ст. ст. 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ст. 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 105, 110, 112 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище-Дробязго) ОСОБА_7, який зареєстровано 29.10.2007 року у Рава-Руській міській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 78.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище " Білик".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.