У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" вересня 2018 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В. перевіривши виконання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (02139, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (02139, АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

у с т а н о в и л а:

10.09.2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (02139, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (02139, АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів і була передана в провадження судді Марфіної Н.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

У відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом витребувана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) позивача та відповідача.

13.09.2018 року до судді надійшли відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) позивача та відповідача.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі виникла необхідність роз'єднання вимог, пред'явлених стосовно розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Частиною 6 ст. 188 ЦПК України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз'єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об'єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз'єднання позовних вимог.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи (зокрема, у зв'язку з необхідністю призначення складної експертизи за окремими вимогами, тривалого відрядження або тяжкого захворювання одного чи кількох з позивачів або відповідачів). У разі роз'єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз'єднання позовів і копія пред'явленого позову.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Таким чином, спір про стягнення аліментів на утримання дитини може бути розглянутий в порядку спрощеного позовного провадження, в той час, як, вирішення питання про розірвання шлюбу підпадає під обмеження, які визначені ч. 4 ст. 274 ЦПК України та розгляд якого слід проводити в загальному позовному провадженні.

Як вбачається із позовної заяви між відповідачем та позивачем виник спір з дох питань, а саме: розірвання шлюбу та стягнення аліментів, кожне з яких всебічно, повно і своєчасно має бути розглянуте та вирішене на засадах ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Оскільки заявлені у позові вимоги не пов'язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи, так як заявлені вимоги можуть бути розглянуті за різними видами позовного провадження з метою їх своєчасного розгляду, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для роз'єднання позовних вимог, шляхом виділення в самостійне провадження позовних вимог позивача до відповідача про стягнення аліментів на дитину.

На переконання суду, розгляд поєднаних вимог у даному випадку в одному провадженні ускладнює вирішення справи по суті, оскільки вимога про розірвання шлюбу може затягнути розгляд справи щодо стягнення аліментів, тож їх роз'єднання сприятиме виконанню завдань цивільного судочинства.

Вивчивши зміст позовної заяви про розірвання шлюбу та додатків до неї, приходжу до наступного.

Відповідно до заявлених позовних вимог, позивач просить суд розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем 25.06.2011 року та покласти на відповідача судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 704,80 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що на протязі останніх шести років сімейного життя відносини між подружжям поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з подружжя має протилежні погляди на сім'ю, що призвело до неможливості створити міцну і дружну сім'ю, а суперечності, що виникають між подружжям призвели до її розпаду. Сторони не підтримують подружніх стосунків, ведення домашнього господарства та проживають окремо. На примирення позивачка не згодна.

Вивчені матеріали свідчать, що позовна заява про розірвання шлюбу віднесена до предметної, суб'єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва.

Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, відмови в відкритті провадження у справі, відсутні.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 189, ч. 4 ст. 274 ЦПК України, приходжу до висновку про те, що вказана справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 11, 175, 177, 187, 188-193, 261, 274, 353 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Роз'єднати кілька поєднаних в одному провадженні вимог за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, виділивши в самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 (02139, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (02139, АДРЕСА_2) про стягнення аліментів.

Залишити за справою за позовом із вимогою ОСОБА_1 (02139, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (02139, АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу - єдиний унікальний №755/13551/18.

Провадження за вимогами ОСОБА_1 (02139, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (02139, АДРЕСА_2) про стягнення аліментів передати до канцелярії Дніпровського районного суду м. Києва для реєстрації та присвоєння такому провадженню окремого нового унікального номеру.

Відкрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (02139, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (02139, АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу.

Розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Призначити підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва (02105, м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, каб. 27) на 05.10.2018 року о 10 год. 00 хв.

Встановити строк для подання відповідачем відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів має бути надіслана відповідачем іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://dn.ki.court.gov.ua.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва у зв'язку з порушенням правил підсудності протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала в частині роз'єднання позовів оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України.

У відповідності до п/п 15.5) п/п 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя -