САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/1641/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2018 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Ажмяковій Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про витребування правовстановлюючих документів,

за участю: представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2018 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2, третя особа: Державний нотаріус Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори про витребування правовстановлюючих документів. В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що 01.06.2007 року між нею та ОСОБА_5 було укладено шлюб від якого вони мають дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. 15.11.2009 року ОСОБА_5 помер. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина. Вона, її донька та мати померлого ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом. В шестимісячний строк вона звернулася із відповідною заявою про прийняття спадщини до Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори. Оскільки жодних відомостей щодо наявності будь-якої спадщини до неї не надходило, вона зробила висновок, що після ОСОБА_5 спадщина у вигляді будь-яких прав і обовязків щодо будь-якого майна не залишалась. 05.03.2011 року вона уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила своє прізвище на ОСОБА_7. З реєстру речових прав на нерухоме майно їй стало відомо, що її померлому чоловіку ОСОБА_5 належить 1/3 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1. Дата прийняття рішення про державну реєстрацію права власності 25.02.2004 року. Інша частина зазначеної нерухомості отримана на тих самих правових підставах та розділена в рівних частках між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 Вона звернулась до Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори із повідомленням про наявність майна, яке може бути успадковане нею та її малолітньою дитиною. Там вона дізналася, що також заяву про прийняття спадщини подала її колишня свекруха ОСОБА_2, яка продовжує проживати у зазначеній квартирі. Вона не надала до Восьмої Дніпровської держаної нотаріальної контори оригінали документів, які б підтверджували, що її померлому чоловіку належить 1/3 частина квартири за вищезазначеною адресою. Оскільки оригінали документів знаходяться у ОСОБА_2, надавати їх вона не збирається, отримати їх іншим чином вона не може. 21.11.2017 року державний нотаріус ОСОБА_9 видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Просить суд витребувати у відповідача ОСОБА_2 оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, необхідних для оформлення спадщини.

11.04.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження (а.с.23).

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні на підставі обставин, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позивач не зверталася до відповідача з проханням надати їй оригінали правовстановлюючих документів на квартиру. Відповідач пропонувала передати документи, але позивач відмовлялася їх отримувати та повідомила, що вже подала до суду, вважає, що спору про право немає.

Представник третьої особи Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, але на адресу суду від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з 01.06.2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 (а.с.9).

Від шлюбу у позивача та ОСОБА_5 народилася донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

15.11.2009 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 19.11.2009 року, актовий запис №1152 (а.с.47).

05.03.2011 року позивач ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила своє прізвище на ОСОБА_7 (а.с.12).

Як вбачається з копії спадкової справи, спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли ОСОБА_10 в своїх інтересах та як законний представник своєї малолітньої доньки ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.46, 51).

На підставі свідоцтва про право власності від 25.02.2004 року ОСОБА_11, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на праві приватної власності належить по 1/3 частині квартири АДРЕСА_2 (а.с.14-15).

21.11.2017 року на постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії, позивачу діючій від свого імені та як законний представник від імені та в інтересах своєї малолітньої дочки ОСОБА_6, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 після смерті чоловіка та батька ОСОБА_5 у звязку з тим, що в неї відсутні правовстановлюючі документі щодо належності цього майна спадкодавцеві (а.с.66).

На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 не бажає надавати оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3, які необхідні їй для оформлення спадщини. Однак позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував факт того, що вона зверталася до відповідача ОСОБА_2 з проханням надати їй оригінали правовстановлюючих документів на вищезазначену квартиру та не надано доказів того, що відповідач відмовила їй в наданні зазначених документів.

Окрім того позивачем на надано суду правового обґрунтування позовних вимог щодо необхідності витребування у відповідача правовстановлюючих документів на спірну квартиру.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню у звязку з чим необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (АДРЕСА_4, іпн.) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_5, іпн.), третя особа: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора (м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, 3, код ЄДРПОУ 05383454) про витребування правовстановлюючих документів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 жовтня 2018 року.

Суддя О.П.Румянцев