ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №638/7830/16-ц

Провадження № 22-ц/818/205/18

17 жовтня 2018 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря Чабан А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості

представник позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_4

представник відповідача ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного міста Харкова від 02 лютого 2017 року (суддя Шишкін О.В.) по справі № 638/7830/16-ц за позовом ОСОБА_1 загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_4 про стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_1 загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення суми.

В обґрунтування позову зазначає, що 21 листопада 2003 року ОСОБА_4 вперше звернулась за сприянням у працевлаштуванні до Дзержинського районного центру зайнятості, правонаступником якого є Харківський міський центр зайнятості, де була зареєстрована як така, що шукає роботу з відкриттям персональної картки за № 12100002.

Наказом директора Харківського міського центру зайнятості від 28 листопада 2003 року № НТ003112 відповідачу надано статус безробітного з призначенням допомоги по безробіттю як застрахованій особі з 28 листопада 2003 року по 21 листопада 2004 року.

Наказом № НТ040120 від 20 січня 2004 року відповідача знято з обліку у звязку із працевлаштуванням з 08 січня 2004 року.

Вдруге ОСОБА_4 зареєстрована в Харківському міському центрі зайнятості 04 грудня 2009 року з відкриттям персональної картки № 80700002.

Згідно з договором № 149/09 від 21 грудня 2009 року, укладеним між Харківським обласним центром зайнятості та ТОВ «Міжнародний соломонів університет», з метою сприяння подальшому працевлаштуванню, в період з 22 грудня 2009 року по 06 квітня 2010 року відповідачку направлено до навчального закладу зі строком навчання 3, 24 місяці.

Наказом від 05 травня 2011 року № НТ110505 відповідачу припинено реєстрацію безробітного у звязку із невідвідуванням центру зайнятості протягом 30 і більше календарних днів без поважних причин.

За заявами ОСОБА_4 від 28 листопада 2003 року та 11 грудня 2009 року, у яких вона зазначає та засвідчує власним підписом, що не працює як найманий працівник, в тому числі за договором підряду, цивільно-правового характеру, за сумісництвом, не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, їй був наданий статус безробітного і, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", "Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності", призначена виплата допомоги по безробіттю з 28 листопада 2003 року по 21 листопада 2004 року та з 11 грудня 2009 року по 20 травня 2011 року відповідно.

09 жовтня 2014 року отримано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичний осіб та фізичних осіб- підприємців № 19245475, згідно якого відповідач була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 20 березня 1995 року по 30 липня 2014 року, у звязку з чим складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення.

У зв'язку з цим, Харківським міським центром зайнятості 17 жовтня 2014 року видані накази №1610 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ФОП ОСОБА_4» у сумі 106,06 грн. за період з 28 листопада 2003 року по 07 січня 2004 року та з 11 грудня 2009 року по 17 березня 2011 року у сумі 6563,54 грн., а також вартості наданих соціальних послуг за період з 21 жовтня 2010 року по 24 грудня 2010 року - кошти відшкодовані на ОГР - Харківська місцева громадська організація інвалідів «Соціально - реабілітаційний центр незрячих» в сумі 2697, 47 грн. та наказ № 1723 «Про повернення коштів, витрачених на професійне навчання ОСОБА_4 у сумі 3461,55 грн. за період з 22 грудня 2009 року по 06 квітня .2010 року.

Відповідачу направлені претензії з пропозицією повернути кошти протягом 15 днів з дня втримання претензії у добровільному порядку, однак кошти не повернуто.

Просить стягнути вартість матеріального забезпечення у сумі 6669,60 грн., вартість наданих соціальних послуг в сумі 3461,55 грн., а також судові витрати.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала.

Рішенням Дзержинського районного міста Харкова від 02 лютого 2017 року позов Харківського міського центру зайнятості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 6669,60 грн., вартість наданих соціальних послуг в сумі 3461,55 грн., а всього 10131,15 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 гривень.

Рішення мотивовано тим, що ОСОБА_4 при реєстрації в службі зайнятості не повідомила про не скасовану реєстрацію її як фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності, вона неправомірно набула статусу безробітного і, відповідно, отримувала допомогу по безробіттю та соціальні послуги з професійного навчання за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" безпідставно, а тому ці суми підлягають стягненню.

На судове рішення ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, в який вона просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволені позову.

Зазначає, що з 24 грудня 2003 року вона була знята з обліку платників податків в ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова.

Станом на 2003 рік обовязок внесення даних щодо припинення підприємницької діяльності фізичних осіб підприємців було виключно компетенцією податкового органу.

Зазначила, що позивач вже звернувся до суду з позовом про стягнення вартості матеріального забезпечення в сумі 6669,60 грн. та коштів витрачених на професійне навчання в сумі 3461,55 грн. в порядку адміністративного судочинства. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 лютого 2016 року провадження по справі закрито.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та провадження у справі закрито.

Постановою Верховного Суду від 15 серпня 2018 року ухвалу суду апеляційної інстанції від 11 квітня 2017 року скасовано та справу передано до апеляційного суду для продовження розгляду.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 21 листопада 2003 року ОСОБА_4 звернулась до Дзержинського районного центру зайнятості, правонаступником якого є Харківський міський центр зайнятості, за сприянням у працевлаштуванні, де і була зареєстрована як така, що шукає роботу з відкриттям персональної картки за № 12100002.

28 листопада 2003 року наказом директора Харківського міського центру зайнятості № НТ003112 ОСОБА_4 надано статус безробітного з призначенням допомоги по безробіттю як застрахованій особі з 28 листопада 2003 року по 21 листопада 2004 року.

Наказом № НТ040120 від 20 січня 2004 року відповідача знято з обліку у звязку із працевлаштуванням з 08 січня 2004 року.

04 грудня 2009 року ОСОБА_4 звернулась повторно до Харківського міського центру зайнятості та наказом від 11 грудня 2009 року №НТ091211 відповідачці надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю у розмірі встановленому законодавством з 11 грудня 2009 року по 05 травня 2014 року.

Згідно з договором № 149/09 від 21 грудня 2009 року, укладеним між Харківським обласним центром зайнятості та ТОВ «Міжнародний соломонів університет» в період з 22 грудня 2009 року по 06 квітня 2010 року ОСОБА_4 направлено для проходження професійної підготовки зі строком навчання 3, 24 місяці.

Наказом від 22 грудня 2009 року №НТ0921222 припинено виплату допомоги по безробіттю та призначено матеріальну допомогу у період професійного навчання з 22 грудня 2009 року по 06 квітня 2010 року.

Наказом від 07 квітня 2010 року №НТ100407 припинено виплати матеріальної допомоги у період професійного навчання та поновлено виплату допомоги по безробіттю.

Наказом від 05 травня 2011 року № НТ110505 ОСОБА_4 припинено реєстрацію безробітного у звязку із невідвідуванням центру зайнятості протягом 30 і більше календарних днів без поважних причин.

Актом №282ФОП розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплати матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 17 жовтня 2014 року встановлено, що ОСОБА_4 в період перебування на обліку в центрі занятості була зареєстрована як фізична особа- підприємець, однак під час кожної реєстрації щодо перебування на обліку у заявах підтверджувала ,що не зареєстрована як ФОП. Факт реєстрації ОСОБА_4 з 20 березня 1995 року по 30 липня 2014 року як ФОП встановлено даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Харківським міським центром зайнятості видано накази 17 жовтня 2014 року №1610 про повернення коштів, виплачених ОСОБА_4

На виконання вищезазначених наказів відповідачці направлено листи - претензії з пропозицією повернути кошти протягом 15 днів з дня отримання претензії у добровільному порядку; кошти нею не повернуто.

Стягуючи з ОСОБА_4 кошти загальним розміром 10131 грн. 15 коп. суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що відповідачкою безпідставно набуті данні кошти, оскільки під час перебування на обліку як безробітня нею надано недостовірну інформацію щодо відсутності реєстрації у якості ФОП.

Статтею 1,2 Закону України «Про зайнятість населення» в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах: громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві;

Безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних державною службою зайнятості визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 7 пункту 5.5 розділу 5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України 14 грудня 2000 року № 915/5136 виплата допомоги по безробіттю припиняється, зокрема, при призначенні виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості (з дня встановлення порушення).

Відповідно до частин другої та третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. . Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Отже, неповідомлення особою обставини, яка не дає право їй для визнання її безробітною свідчить про невиконання нею своїх обов'язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення.

Заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_4 посилається, що вона як ФОП вона була знята з реєстрації у 2003 році, а тому матеріальна допомога їй нарахована обґрунтовано та підстави для стягнення коштів відсутні.

Між тим, законодавством передбачено певний порядок державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням.

Згідно ст. 47, 51 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців»(у редакції на час виникнення спірних правовідносин) для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням фізична особа - підприємець або уповноважена нею особа не раніше двох місяців з дати публікації повідомлення у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації подає державному реєстратору особисто (надсилає рекомендованим листом з описом вкладення) такі документи:

заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням; свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця;

довідку відповідного органу державної податкової служби про зняття фізичної особи - підприємця з обліку як платника податків;

довідку відповідного органу Пенсійного фонду України про зняття з обліку; довідки відповідних органів фондів соціального страхування про зняття з обліку.

За відсутності підстав для залишення документів, які передбачені частиною тринадцятою цієї статті, без розгляду державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Державний реєстратор не пізніше наступного робочого дня з дати державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем повинен видати або надіслати заявнику копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця із спеціальною відміткою про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем.

Державний реєстратор не пізніше наступного робочого дня від дати державної реєстрації припинення фізичної особи - підприємця у порядку, визначеному статтями 47-50 цього Закону, зобов'язаний надіслати відповідним органам статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування повідомлення про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем та відомості реєстраційної картки про проведення державної реєстрації припинення фізичної особи - підприємця.

Матеріали справи не містять доказів щодо припинення підприємницької діяльності ОСОБА_4

Зняття з податкового обліку в ДПІ не свідчить про дотримання відповідачем порядку припинення підприємницької діяльності у повному обсязі.

Як пояснив представник позивача у суді апеляційної інстанції у ході перевірки обґрунтованості виплат працівниками ОСОБА_1 було неодноразово запропоновано ОСОБА_4 надати відповідне свідоцтво або довідку про припинення діяльності, однак такі довідки нею надані не були.

Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця із спеціальною відміткою про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 представлено не було.

Доказів, що нею зроблено усі дії по припиненню підприємницької діяльності матеріали справи не містять.

З даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців вбачається, що державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ОСОБА_4 здійснено 30 липня 2014 року за власним рішенням.

В суді апеляційної інстанції відповідач пояснив, що до 2011 року нею подавались до податкових органів щорічні декларації, а у квітні 2011 року декларацію не прийнято та повідомлено, що з обліку в ДПІ її знято у 2003 році. Необхідність здійснення таких дій у разі відсутності здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_4 пояснити не змогла.

Також, з матеріалів справи вбачається, що у податковому органі відповідач знята з обліку у грудні 2003 року, між тим, вперше до центру зайнятості ОСОБА_4 звернулась у листопаді 2003 року, ще навіть перебуваючи на обліку в ДПІ.

За таких обставин, вважати, що діяльність ОСОБА_4 як ФОП була припинена у 2003 році підстав не має.

Посилання ОСОБА_4 щодо подвійної бухгалтерії ОСОБА_1 та невідповідності сум, що були виплачені та сум, які стягнуто рішенням суду безпідставне.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів щодо неотримання таких сум допомоги ОСОБА_4 не надано; розрахунку ОСОБА_1 не спростовано.

Зазначення певних сум в довідці з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб Державної фіскальної служби України не є беззаперечним доказом отримання інших сум, оскільки в цій довідці також зазначено, що ця інформація потребує уточнення у джерел доходів.

Джерелом доходу у даному випадку є Харківський міський центр зайнятості, а ними надано довідку з зазначенням нарахованих сум.

За таких обставин підстав для відмови у задоволенні позову не вбачається.

Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права; підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного міста Харкова від 02 лютого 2017 року залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2018 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

ОСОБА_6