Справа №621/926/18
РІШЕННЯ

іменем України

18 жовтня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Шахової В.В..,

за участю секретаря судового засідання Міненко Н.Є.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

23.04.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого народилася дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина мешкає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча має таку можливість, оскільки є працездатною особою, у звязку з чим ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_2 не погодившись із позовом, подав відзив, в якому вказав, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Після розірвання шлюбу строни домовились, що відповідач, щомісячно і до досягнення повноліття дитини сплачуватиме аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), так само і в натуральній формі шляхом придбання продуктів, ліків, предметів одягу та побуту, памперсів, електронних засобів (телефон, планшет, комп'ютер). За визначеною домовленістю, ОСОБА_2 сплачує позивачу аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 2011 року і на даний час. Для вказаних цілей відповідач відкрив в банківській установі АТ КБ "Приватбанк" на підставі договору № SAMDNFF08 від 21.10.2013 року рахунок на ім'я позивача, на які, щомісячно перераховує 1/4 частину від свого заробітку (доходу) на утримання сина. На відкритий відповідачем рахунок також перераховує аліменти колишній чоловік позивача - ОСОБА_4 на утримання їх спільної дитини. Таким чином, посилання позивача на те, що лише вона за свій власний кошт утримує дітей, як вказано в позові спростовується випискою із банку за 2013 - 2018 роки. Відповідач ОСОБА_2 за для поліпшення участі ОСОБА_1 у вихованні дитини інваліда 06.08.2012 року подав до суду позов про визначення місця проживання дитини, однак в задоволенні позову було відмовлено. Позивач ОСОБА_1, яка отримувала кошти (соціальну допомогу) на дитину, витрачала їх на оренду житла. В разі, якщо б син проживав разом із батьком і знаходився на його утриманні, він був забезпечений медичною допомогою, в якій край потребує. У зв'язку із тим, що позивач, як мати дитини не зверталась за допомогою, син маючи захворювання дистрофія перестав самостійно пересуватись та прикутий до ліжка, обтяжуючи позивача доглядом за ним.Також, відповідач на обґрунтування своїх заперечень проти позову посилався на наявність у ОСОБА_1 місця роботи, що вона на даний час перебуває в цивільних відносинах з іншим чоловіком, отримує соціальну допомогу на дитину інваліда, крім того має аліменти на утримання дитини від іншого шлюбу. З вказаних підстав відповідач ОСОБА_2 вважає, що сім'я позивача є достатньо матеріально забезпеченою, а відтак підстав для звернення позивача до суду із вказаним позовом про стягнення аліментів не має та просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ухвали від 12 червня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження.

В судовому засіданні за клопотанням позивача, відповідно до ч. 3 ст. 91 ЦПК України було допитано свідка ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, стягнувши з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення сином повноліття. Крім того в поясненнях зазначила, що вона фактично проживає разом із сином в м. Харків та винаймає квартиру, у зв'язку із чим, несе витрати на її оренду.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.

У зв'язку із неявкою в судове засідання відповідача та його представника, суд розглянув справу за їх відсутності на підставі ч. ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що 22.03.2011 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 розірвано рішенням Зміївського районного суду Харківської області. (а.с. 6)

02.09.2004 року народився ОСОБА_3, батьками якого є сторони у справі. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про народження, серії 1-ВЛ № 283243, актовий запис № 17 (а.с. 5)

Син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований разом із матір'ю - ОСОБА_1, за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Шелудьківка, вул. Озерна, 63. Зазначене підтверджується довідкою Виконавчого комітету Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області. (а.с. 14)

Мати разом із сином фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1, що встановлено судовим розглядом та не заперечується відповідачем.

Відповідно до копії медичного висновку № 35 від 02.09.2005 року про дитину інваліда віком до 16 років, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 має захворювання "Прогресуюча м'язова дистрофія псевдогіпертрофична форма Дюшена. (а.с. 7)

Згідно копії довідки №02-37/457 вбачається, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Зміївському УСЗН Зміївської РДА Харківської області та отримує соціальну допомогу на дитину-інваліда. (а.с. 8)

Як вбачається з копії довідки № 588 від 06.03.2018 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 у Зміївському районному центрі зайнятості не обліку не перебуває. (а.с. 10)

Згідно копії довідки № 2084-02/50 від 06.03.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 на обліку в Зміївському об'єднаному УПФ України в Харківській області не перебуває. Пенсію та надбавку на дитину-інваліда не отримує. (а.с. 11)

Як вбачається з копії довідки №5/9 від 02.07.2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 проходить службу в Державній кримінально-виконавчій службі України на посаді начальника оперативного відділу державної установи "Харківська виправна колонія № 43" (а.с. 33)

Із копій довідок про доходи відповідача ОСОБА_2 вбачається, що за період липень 2017 - червень 2018 року загальна сума нарахованих коштів складає 171 116,99 грн., з яких 35302,16 грн. утримано, 135864,83 грн. виплачено. (а.с. 34, 35)

Свідок ОСОБА_5в судовому засіданні надала пояснення стосовно обставин справи в яких зазначила, що позивач ОСОБА_1 є гарною матір'ю, працює швачкою. Дитина ОСОБА_3 є інвалідом. Свідок приходить до позивача два рази на тиждень і допомагає позивачу. Свідок давала позивачу кошти в займи. Батька дитини вона не бачила взагалі, дитину він не відвідує. Знає, що батько приходить на Новий рік до дитини. Вказала, що позивач несе великі витрати на придбання дитині ліків.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Отже, встановлено, що син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із матірю ОСОБА_1, відповідач має офіційне місце працевлаштування та займає посаду начальника оперативного відділу державної установи "Харківська виправна колонія № 43", має можливість надавати матеріальну допомогу.

Щодо відзиву відповідача,в якому він просить відмовити в задоволенні позову про стягнення з нього аліментів на утримання сина, суд зазначає, що обов'язок по утриманню дитини покладається на обох батьків (ст. 180 СК України), в свою чергу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначені законом, як за домовленістю між ними так і за рішенням суду. Право звернення до суду та отримувати аліменти в розмірі від частки заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі закріплено ст. ст. 183, 184 СК України.

Крім того, посилання відповідача на отримання ОСОБА_1 соціальної допомоги на утримання дитини-інваліда є безпідставними, оскільки даний вид допомоги визначений іншими законодавчими актами.

Факт отримання позивачем в добровільному порядку грошових коштів від відповідача ОСОБА_1 не спростовувався.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та необхідність стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки на утримання дитини в розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 180-183 СК України, ст. ст. 10, 11, 12, 81, 141, 206, 263-265, 430 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не меньше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 до Державного бюджету України (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп., які перерахувати на рахунок отримувача р/р 6001 отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 , МФО: 899998 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Класифікації доходів бюджету: 22030106

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.10.2018 року.

позивач - ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса реєстрації: 63440, Харківська область, Зміївський район, с. Шелудьківка, вул. Озерна, буд. № 63; адреса фактичного місця проживання: 61096, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1)

відповідач - ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, адреса реєстрації: 61124, м. Харків, проспект Гагаріна, буд. № 176, копр. 4, кв. 68, працюючого в Харківській виправній колонії №43)

Головуючий: В.В. Шахова