Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Пр. № 22-ц/778/1917/18Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Воробйової І.А.

за участі секретаря Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, правонаступником якого є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про поділ майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила здійснити поділ спільного майна подружжя у вигляді квартири АДРЕСА_1, житлового будинку АДРЕСА_2, земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_2, площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 : НОМЕР_3 по ? частці кожному.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що вона проживала з ОСОБА_3 однією сім'ю з 1996 року без реєстрації шлюбу. 18 лютого 2005 року вони узаконили свої відносини та зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син, який проживає разом з нею. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 листопада 2012 року шлюб між ними розірвано. З цього часу вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. У період проживання з відповідачем однією сім'єю та за час шлюбу і до моменту фактичного припинення шлюбних відносин нею та ОСОБА_3 за їх кошти набуто наступне майно: двокімнатна квартира АДРЕСА_1, реєстраційний номер в РПВН 5891986, придбана 08.08.2004 р. вартістю 60000 грн.; житловий будинок АДРЕСА_2, реєстраційний номер в РПВН 2195087, придбаний 18.09.2008 р. вартістю 3664310 грн.; земельна ділянка, розташована по АДРЕСА_2, площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 : НОМЕР_4, присадибна 18.09.2008 р. вартістю 700690 грн. Зазначене майно є їх спільною сумісною власністю.

Ухвалою суду першої інстанції від 16 грудня 2013 року (а.с. 14) провадження у цій справі за вищезазначеним позовом позивача відкрито.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 січня 2014 року (а.с. 38-40) позовні вимоги ОСОБА_2 у цій справі задоволено частково.

Поділено між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловий будинок АДРЕСА_2; земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на: 1/2 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1;

1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2;

1/2 частину земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_2.

Залишено у власності ОСОБА_3: 1/2 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1;

1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2;

1/2 частину земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_2.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 3441,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, ПАТ «ОТП Банк», як особа, що не приймала участі у справі, на підставі ст. 352 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, просило (а.с. 49-66) рішення суду першої змінити, у задоволенні позову в частині визнання права власності за ОСОБА_2 на 1/2 частину двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, відмовити.

З 15.12.2017 року набрав законної сили ЦПК України в новій редакції, якою має керуватись апеляційний суд при апеляційному перегляді цієї справи.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується (п. 8 Перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року).

В автоматизованому порядку у цій справі визначено склад колегії суддів апеляційного суду: головуючий суддя Гончар М.С., судді Кочеткова І.В. та Маловічко С.В. (а.с.68).

Ухвалою апеляційного суду (а.с. 75) апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою Банку у цій справі відкрито, зупинено дію оскаржуємого рішення у цій справі відповідно до ст. 359 ч. 4 ЦПК України.

Підстави для застосування вимог ст. 358 ч. 2 ЦПК України (відмови у відкритті провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі через сплив однорічного строку з дня складання повного тексту судового рішення) відсутні, оскільки скаргу подано Банком, який не був залучений до участі у цій справі, а суд ухвалив рішення про його права… та обов'язки.

Ухвалою апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 77) з урахуванням навантаженості судді - доповідача та колегії суддів, яка має постійний склад, (в Апеляційному суді Запорізької області замість 71 судді за штатом фактично працює 20 суддів, з яких - 13 у судовій палаті з розгляду цивільних справ), а також відпустки колегії суддів та судді-доповідача у період з 04.06.2018 року по 13.07.2018 року включно (довідка а.с. 112).

Позивач ОСОБА_2 через свого представника подала апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу Банку у цій справі (а.с. 88-99).

Відповідач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, тобто після ухвалення рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині у цій справі 15 січня 2014 року (свідоцтво про смерть, копія а.с. 59).

Правовідносини у цій справі допускають правонаступництво.

Ухвалою апеляційного суду від 26 липня 2018 року (а.с. 128) залучено у цій справі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, як єдиного із спадкоємців який прийняв спадщину у вигляді ? частини вищезазначеної спірної квартири АДРЕСА_1 (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27.04.2016 року, копія а.с. 197), в якості правонаступника відповідача ОСОБА_3, якій помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Витребувано у Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області фотокопію спадкової справи № 441/2014 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, для долучення до матеріалів цієї справи.

Клопотання ПАТ «ОТП Банк» (а.с. 115-124) задоволено.

Витребувано у державного нотаріуса Сальнік О.Ю. Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області фотокопію всіх матеріалів, які стали підставою для посвідчення договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 08.09.2004 року між ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_3, р. № 4-671.

Витребувано у приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Порохня О.В. фотокопію всіх матеріалів, які стали підставою для посвідчення договору іпотеки № PML-203/196/2008 квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 12.09.2008 року між АТ «ОТП «Банк» та ОСОБА_3, р. № 2629.

Копію цієї ухвали надіслано Бердянській державній нотаріальній конторі Запорізької області та державному нотаріусу Сальнік О.Ю. Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області (71112 вул. Р. Люксембург, 31 м. Бердянськ Запорізька область), а також приватному нотаріусу Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Порохня О.В. (адреса 71100 м. Бердянськ вул. Енгельса, 70) для виконання.

Встановлено строк виконання цієї ухвали до 16 серпня 2018 року.

ОСОБА_4, як правонаступник померлого відповідача ОСОБА_3 у цій справі, подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу Банку у цій справі (а.с. 101-111).

Бердянська державна нотаріальна контора Запорізької області надала апеляційному суду відповідні матеріали на виконання вищезазначеної ухвали апеляційного суду (а.с. 146-203).

Приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Порохня О.В. надала апеляційному суду відповідні матеріали на виконання вищезазначеної ухвали апеляційного суду (а.с. 204-225).

Банк через свого представника після ознайомлення із вищезазначеними документами нотаріусів подав апеляційному суду додаткові письмові пояснення до своєї апеляційної скарги Банку у цій справі (а.с. 229).

В автоматизованому порядку суддею Воробйовою І.А. у цій справі замінено суддю Кочеткову І.В. у зв'язку із тривалою відпусткою останньої (а.с. 230-231).

У судове засідання 13 вересня 2018 року належним чином повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи (а.с. 129, 131) позивач ОСОБА_2 та правонаступник померлого відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 не з'явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання позивача ОСОБА_2 та правонаступника померлого відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю представника Банку за довіреністю - адвоката (а.с.64-65) ОСОБА_10, представника позивача ОСОБА_2 за довіреністю - адвоката (а.с. 94-95) ОСОБА_11 та представника правонаступника померлого відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 за довіреністю (а.с. 233) ОСОБА_12

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення всіх з'явившихся учасників цієї справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Банку підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної скарги переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що сторони у цій справі із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції погодились, останнє в апеляційному порядку не оскаржували.

Таким чином, предметом перевірки апеляційним судом законності та обґрунтованості у цій справі є рішення суду першої інстанції лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги Банку і лише в оскаржуємій частині - в частині задоволення позовних вимог позивача в частині поділу квартири АДРЕСА_1 та визнання права власності за ОСОБА_2 на 1/2 частину двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В силу вимог ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення … і ухвалити … нове рішення …

Відповідно до ст. 376 ч. 3 п. 4 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв рішення про права… обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, судовими рішеннями є рішення, постанови.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового… є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи вищезазначений позов позивача ОСОБА_2 в частині вказаної спірної квартири у цій справі, керувався ст. ст. 60, 69, 70 СК України, ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності вказаних позовних вимог позивача у цій частині у тому числі.

Проте із такими висновками суду першої інстанції в оскаржуємій частині погодитись не можна з наступних підстав.

При перевірці законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині у цій справі апеляційний суд виходить із положень ЦПК України, в редакції, що була чинною до 14.12.2017 року включно, тобто чинною на час ухвалення рішення судом першої інстанції в оскаржуємій частині у цій справі (15 січня 2014 року).

Відповідно до ст. 213 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Однак, зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині у цій справі не відповідає.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст. 10 ч. 4 ЦК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, не сприяв повному та всебічному з'ясуванню обставин цієї справи щодо спірної квартири АДРЕСА_1, неправильно встановив фактичні обставини цієї справи в частині вказаної квартири та, відповідно, висновки суду першої інстанції в оскаржуємій частині, що стосуються цієї спірної квартири, у цій справі не відповідають фактичним обставин цієї справи.

Суд першої інстанції у цій справі ухвалив рішення, яким вирішив питання про права… обов'язки ПАТ «ОТП Банк», що не було залучено до участі у справі.

Так, апеляційним судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була придбана померлим відповідачем ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 08.09.2004 року (а.с. 147-148) ще до укладення шлюбу із ОСОБА_2 18.02.2005 року (а.с.200).

При цьому, у п. 5.6 вищезазначеного договору померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3, як покупець, зазначав, що він у шлюбі та фактичних шлюбних стосунках не перебуває, що підтверджується паспортом, де у графі «Сімейний стан» відсутня будь-яка відмітка про реєстрацію шлюбу.

29.09.2008 року між ПАТ «ОТП Банк» та померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки № РМL -203/196/2008, предметом якого стала вищезазначена спірна квартира АДРЕСА_1.

В п. 1.2 вищезазначеного договору іпотеки ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3, як іпотекодавець, заявляв, гарантував і зобов'язувався, що на дату укладення цього договору предмет іпотеки не перебуває, і протягом терміну дії цього договору не перебуватиме, у будь-якій іншій іпотеці, оренді (суборенді) під забороною відчуження чи під будь-яким іншим обтяженням, крім встановленого в цьому договорі та боргом за комунальні чи інші послуги і податки не обтяжений. Предмет іпотеки чи його частина не є предметом судового спору.

Іпотекодавець довів до відома Іпотекодержателя, а іпотекодержатель взяв до уваги той факт, що квартира, яка передається і іпотеку не є спільною сумісною власністю та є особистою приватною власністю, і осіб, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на квартиру (її частку), у тому числі відповідно до ст. ст. 65,74 та 97 СК, немає.

Зазначене обтяження (іпотека) було зареєстроване 12.09.2008 року у Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна (а.с. 221) та є чинним досі та, відповідно, було чинним на час ухвалення рішення судом першої інстанції у цій справі в оскаржуємій частині (Витяг з Реєстру станом на 27.04.2016 року а.с. 192-193), про що було відомо сторонам у цій справі, але останні свідомо не повідомили про це суд першої інстанції на виконання вимог ст. 131 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, що міг також безпосередньо встановити суд першої інстанції за власною ініцативою, якщо б останній на виконання вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, сприяв повному та всебічному засуванню обставин цієї справи в оскаржуємій частині рішення та витребував відповідну інформацію із відповідного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав на нерухоме майно, державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна.

Належні допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Як вбачається із змісту оскаржуємого рішення суду першої інстанції у цій справі, відповідач у судове засідання до суду першої інстанції у цій справі не з'явився, представник відповідача у суді першої інстанції позов позивача у цій справі визнав.

В силу вимог ст. 174 ч. 4 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, суд першої інстанції не мав права приймати до уваги у цій справі у судовому засіданні 15.01.2014 року (а.с. 36-37) визнання відповідачем ОСОБА_3 в особі його представника за довіреністю (а.с. 19-20) ОСОБА_13 позову позивача у цій справі в частині вищезазначеної спірної іпотечної квартири, оскільки воно суперечило закону та порушувало права ПАТ «ОТП Банк».

Прийнявши при вищевикладених фактичних обставинах цієї справи рішення в оскаржуємій частині про визнання спільною сумісною власністю сторін у цій справі - ОСОБА_2 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3, як подружжя, іпотечної квартири АДРЕСА_1 та здійснивши поділ останньої у цій справі на ідеальні частки по ? частині кожній із сторін у цій справі, яка забезпечувала виконання основного зобов'язання ОСОБА_3 перед ПАТ «ОТП Банк» до 12.09.2016 року у сумі 58700 доларів США тощо, суд першої інстанції прийняв рішення про права… обов'язки ПАТ «ОТП Банк», як іпотекодержателя цієї квартири за вищезазначеним іпотечним договором, яке не було залучено до участі у цій справі, що у свою чергу є обов'язковою підставою для скасування апеляційним судом вищезазначеного рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині у цій справі в силу вимог ст. 376 ч. 3 п. 4 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, а не для зміни рішення в оскаржуємій частині у цій частині, як помилково просив Банк у своїй вищезазначеній апеляційній скарзі у цій справі.

Однак, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч. 4 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року).

При вищевикладених обставинах, після скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині у цій справі слід постановити нове судове рішення у цій частині вимог позивача ОСОБА_2, яким у задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_2 щодо спірної квартири у цій справі слід відмовити.

Оскільки, ОСОБА_2 в силу вимог ст. 3 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року, й мала право на звернення до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання за нею у будь-який спосіб права власності на частину вищезазначеної іпотечної квартири.

Проте, при цьому, ОСОБА_2 мала залучати за своїм позовом також в якості належного відповідача ПАТ «ОТП Банк», який є іпотекодержателем цього нерухомого майна, та одночасно просити звільнити це майно з - під обтяження (арешту).

Оскільки, в силу вимог Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" «обтяження - це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору».

За приписами ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Як роз'яснила постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року № 5 позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник та особа, в інтересах якої накладено арешт на майно (у даному випадку - це ОСОБА_3 та ПАТ «ОТП Банк»).

Безпідставними, при цьому, при вищевикладених обставинах у цій справі є посилання позивача ОСОБА_2 в особі її представника на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 листопада 2012 року у справі ЄУН 801/11203/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, яким начеб - то встановлено, що сторони у цій справі з 1996 року проживали однією сім'єю.

В силу вимог ст. 82 ч. 5 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

ПАТ «ОТП Банк» не брав участі у вищезазначеній цивільній справі ЄУН 801/11203/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Банку також було відмовлено у прийнятті його апеляційної скарги на вищезазначене рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 листопада 2012 року у справі ЄУН 801/11203/2012 ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 30 березня 2018 року (копія а.с. 234).

Апеляційний суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги Банку у цій справі.

Так, в силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Доказами, передбаченими ст. 367 ч. 3 ЦПК України, які можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги у цій справі, є матеріали:

-надані Банком до його апеляційної скарги (договір іпотеки від 12.09.2008 року а.с. 55-58, відзив ОСОБА_2 від 19.02.2018 року в іншій цивільній справі а.с. 60-61, згода ОСОБА_2 від 12.09.2008 року на ім'я ПАТ «ОТП Банк» на укладення кредитного договору від 12.09.2008 року а.с. 62, копія ухвали апеляційного суду від 30.03.2018 року в цивільній справі ЄУН 801/11203/2012 а.с. 234),

-надані апеляційному суду Бердянською державною нотаріальною конторою фотокопія спадкової справи № 441/2014 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 та фотокопія всіх матеріалів, які стали підставою для посвідчення договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 08.09.2004 року між ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_3, р. № 4-671(а.с. 146-203),

-надані апеляційному суду приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Порохня О.В. фотокопії всіх матеріалів, які стали підставою для посвідчення договору іпотеки № PML-203/196/2008 квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 12.09.2008 року між АТ «ОТП «Банк» та ОСОБА_3, р. № 2629 (а.с. 204-225),

якими лише підтверджуються правильно встановлені апеляційним судом фактичні обставини цієї справи в оскаржуємій частині.

Доказами, передбаченими ст. 367 ч. 3 ЦПК України, які також можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги у цій справі, є матеріали, надані апеляційному суду правонаступником відповідача у цій справі - ОСОБА_4 (копія позову Банку про звільнення майна з-під арешту від а.с. 103-105). Однак, останніми не спростовуються фактичні обставини цієї справи, встановлені апеляційним судом в оскаржуємій частині.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції в оскаржує мій частині у цій справі є незаконним та необґрунтованим.

За таких обставин, апеляційну скаргу Банку слід задовольнити частково, рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 січня 2014 року у цій справі в оскаржуємій частині в частині поділу квартири АДРЕСА_1 та визнання права власності за ОСОБА_2 на 1/2 частину двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 у цій справі слід скасувати; ухвалити у цій частині нове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_2 у цій справі слід відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.

Крім того, у разі задоволення апеляційної скарги Банку частково при вищевикладених обставинах, з позивача ОСОБА_2 на користь Банку слід стягнути судові витрати, пов'язані із розглядом цієї справи апеляційним судом, зокрема: у вигляді судового збору, сплаченого Банком при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду у цій справі у розмірі 4456,70 грн.

Керуючись ст. ст. 10 ч. 4, 174, 212-215 ЦК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, ст.ст. 12, 141, 368, 371 - 372, 374, 376, 381-384, п. 8 Перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 січня 2014 року у цій справі в оскаржуємій частині в частині поділу квартири АДРЕСА_1 та визнання права власності за ОСОБА_2 на 1/2 частину двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, скасувати.

Ухвалити у цій частині нове рішення.

У задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_2 у цій справі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» () судові витрати, пов'язані із розглядом цієї справи апеляційним судом, у розмірі 4456,70 грн.

В решті рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 17.09.2018 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Воробйова І.А.