Справа № 438/952/18
Номер провадження 2/438/382/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 вересня 2018 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Гадубяк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики грошей,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2, 11.02.1964р.н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, в його ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, користь 62 839,24 грн., (шістдесят дві тисячі вісімсот тридцять дев»ять гривень 24 копійки), що становить основну суму боргу, згідно договору позики грошей від 27 квітня 2018року.

Позовні вимоги мотивує тим, що 27 квітня 2018року між ОСОБА_1, як позикодавцем, та ОСОБА_2, як позичальником, укладено договір позики грошей, який посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу ОСОБА_3 27.04.2018року та зареєстрованого в реєстрі за №319.

Відповідно до договору позики грошей від 27.04.2018року, він, ОСОБА_1, як позикодавець передав у власність позичальника ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 61902,91грн (шістдесят одна тисяча дев»ятсот дві гривні 91 копійка), що за офіційним курсом, встановленим Національним банком на день укладення цього договору, становить еквівалент 2360,00 доларів США (дві тисячі триста шістдесят доларів США 00 центів), які позичальник зобов'язувався повернути позикодавцеві в повному обсязі не пізніше 27 червня 2018року.

На підтвердження факту отримання ОСОБА_2 грошових коштів, того ж таки 27.04.2018 року було складено акт приймання-передачі відповідно до якого він, ОСОБА_1, передав у власність ОСОБА_2, грошові кошти в розмірі 2360,00 доларів США (дві тисячі триста шістдесят доларів США 00 центів), а ОСОБА_2 прийняв дану суму грошових коштів.

Однак, в обумовлений укладеним договором позики грошей строк, тобто не пізніше 27.06.2018 року, ОСОБА_2 суму позики не повернув.

На усні вимоги позивача, відповідач ОСОБА_2 суму боргу так і не повернув, мотивуючи це тим, що в даний час у нього немає в наявності грошових коштів для повернення суми боргу, оскільки грошові кошти йому необхідні для нотаріального оформлення відчуження належної йому 1/2 частки в нежитловому приміщенні магазину, що знаходиться по вул. Шкільна, 1 в м.Бориславі Львівської області, і що суму боргу він поверне, як тільки у нього буде така можливість.

28.06.2018 року позивач вручив ОСОБА_2 письмовий лист-нагадування про необхідність повернення суми боргу згідно договору позики грошей від 27.04.2018року. Однак письмову вимогу про повернення суми боргу відповідач також не виконав.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані клопотання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що згідно договору позики грошей від 27 квітня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу ОСОБА_3 27 квітня 2018 року та зареєстрованого в реєстрі за №319; як позикодавець ОСОБА_1 передав у власність позичальника ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 61902,91 грн. (шістдесят одна тисяча дев»ятсот дві гривні 91 копійка), що за офіційним курсом, встановленим Національним банком на день укладення цього договору, становить еквівалент 2360,00 доларів США (дві тисячі триста шістдесят доларів США 00 центів), які позичальник зобов'язувався повернути позикодавцеві в повному обсязі не пізніше 27 червня 2018року.

На підтвердження факту отримання ОСОБА_2 грошових коштів, 27 квітня 2018 року було складено акт приймання-передачі відповідно до якого він, ОСОБА_1, передав у власність ОСОБА_2, грошові кошти в розмірі 2360,00 доларів США (дві тисячі триста шістдесят доларів США 00 центів), а ОСОБА_2 прийняв дану суму грошових коштів.

Однак, в обумовлений укладеним договором позики грошей строк, тобто не пізніше 27 червня 2018 року, ОСОБА_2 суму позики не повернув.

28 червня 2018 року позивач ОСОБА_1 вручив ОСОБА_2 лист-нагадування про необхідність повернення суми боргу згідно договору позики грошей від 27 квітня 2018 року.

На сьогоднішній день позичальник ОСОБА_2 так і не повернув суму боргу згідно договору позики грошей.

Відповідно правового висновку, який міститься в постанові від 18 вересня 2013р. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах по справі № 6-63 цс 13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Судом встановлено, що у зв'язку з не виконанням зобов'язань за Договором позики від 27 квітня 2018 року, - відповідач ОСОБА_2, перед позивачем має заборгованість на суму боргу в розмірі 62839,24 грн., (шістдесят дві тисячі вісімсот тридцять дев»ять гривень 24 копійки), що еквівалентно 2360 доларів США (офіційний курс гривні до долара США встановлений Національним Банком України станом на 26 липня 2018 року становить 2662,68грн. за 100 доларів США), виходячи з наступного розрахунку: 2360 доларів США х 2662,68 грн. / 100грн. = 62 839,24 грн.

Всебічно, повно та об'єктивно оцінивши всі надані докази, суд вважає, що позивач правомірно вимагає повернення суми позики, посилаючись на договір позики та норми чинного законодавства, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує законних прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому позовні вимоги слід задовольнити.

Крім того, на підставі імперативних приписів частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати за сплачений судовий збір. Водночас, зважаючи на визнання відповідачем даного позову, суд застосовує частину першу статті 142 ЦПК України, за якою у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма закріплена частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 9-13, 81, 200, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 549, 551, 554, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, в його ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, користь 62839,24 грн., (шістдесят дві тисячі вісімсот тридцять дев»ять гривень 24 копійки), що становить основну суму боргу, згідно договору позики грошей від 27 квітня 2018року.

Повернути ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого в сумі 704,80 грн., тобто в розмірі 352 гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 судовий збір у сумі 352 гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя А.Т. Слиш