Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/2105/18
Провадження № 2/191/608/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Гречко Ю. В.
при секретарі - Борисовій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Вільнянської РДА Запорізької області, Служба у справах дітей Синельниківської РДА Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Вільнянської РДА Запорізької області, Служба у справах дітей Синельниківської РДА Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав. Свою вимоги обґрунтовує тим, що вона, ОСОБА_1, разом з ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.11.2009 р. по 24.02.2011 р.
Під час шлюбу у них народився син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина народилася хворою. В наслідок цього у неї з відповідачем погіршилися взаємовідносини та все частіше виникали непорозуміння один до одного. Та не вдовзі шлюб між ними був розірваний.
Відповідач повністю ігнорував хвору дитину, кошти на утримання дитини не надавав. У зв'язку із чим, вона змушена була звернутися до суду із проханням стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини.
Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.10.2010 р. її позовні вимоги було задоволено у повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Однак, незважаючи на вищевказане рішення суду, відповідач жодної матеріальної допомоги на дитину так і не надає, внаслідок чого у нього виникла заборгованість переді нею за аліменти у розмірі 498912,72 грн.

Крім того, як було зазначено вище, її син, ОСОБА_3 хворіє та має наступний діагноз: інтелектуальні порушення легкого ступеня; виражені порушення емоцій та поведінки; не сформованість мовних засобів; незначне порушення темпу розвитку мовлення, зумовлене недостатністю іннервації мовного апарату.

Наразі хлопчику 8 р., однак, через свої психологічні особливості, він навчається в КЗ «Вільнянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» ЗОР та 1-2 рази повинен проходити психологічне обстеження.

Згідно характеристики від 22.05.2018 р., наданою вищевказаним закладом, де навчається її син, видно, що син має проблеми зі здоров'ям, однак батько, ОСОБА_2, у вихованні дитини жодної участі не приймає, навчанням дитини не цікавиться.

Звертає увагу суду, що не менше одного разу на рік її син потребує обстеження його психологічного стану. Таке обстеження займає досить багато часу, тому дитину необхідно час від часу госпіталізовувати на деякий час. Кожного разу, коли дитина потребує такого лікування (обстеження) до лікарні надається відповідний пакет документів, в т. ч., згода обох батьків на таку госпіталізацію.

Необхідність надання згоди обох батьків витікає з частини першої статті 141 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. У разі відсутності батьків психіатричний огляд неповнолітнього здійснюється за рішенням (згодою) органів опіки та піклування, яке може бути оскаржено в суді.

Відповідач знає про потреби їх сина у лікуванні, та розуміє, що повинен час від часу надавати таку згоду на госпіталізацію. Однак, легковажно ставиться до даної ситуації та здоров'я дитини. Він може, не повідомивши її, переїхати проживати до іншого місця проживання, або змінити свої контактні засоби зв'язку, тощо.

Так і цього року. Наразі їй не відоме дійсне місце проживання відповідача, не знає його й контактні номера зв'язку.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.07.2017 р. було вирішено оголосити в розшук ОСОБА_2

Отже, з метою отримання згоди відповідача на госпіталізацію сина, вона змушена щоразу проводити його пошуки. Такі пошуки займають багато часу та завдають шкоди їх сину, оскільки він позбавляється права вчасно пройти медичне обстеження та за необхідності отримати медичну допомогу.

Таким чином, внаслідок ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов'язків та вчинення шкоди ОСОБА_3, що полягає в ускладненні процедури отримання згоди на медичне обстеження, змушена звернутися за захистом прав дитини до суду.

у відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав е заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № З «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов'язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Таким чином, вважає позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню ОСОБА_3, оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; взагалі не спілкується з дитиною; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, натомість свідомо чинить перешкоди в отриманні сином необхідної медичної допомоги.

Просить позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, батьківських прав відносно, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; Стягнути з ОСОБА_2 на її користь, понесені судові витрати.

До початку проведення відкритого судового засідання від представника позивача ОСОБА_5 надійшла до суду заява у якій остання зазначила про можливість слухання справи за її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного рішення не заперечує.

Позивач у відкрите судове засідання не з'явився

Відповідач у відкрите судове засіданні не з'явився по невідомим суду обставинам.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 01 березня 2010 року підтверджується факт походження неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьків, які є сторонами у справі.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано на підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2011 року, яке набрало законної сили 09 березня 2011 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області станом на 01 травня 2018 року загальна сума заборгованості ОСОБА_2 за 2017 та 2018 роки становить 498912,72 грн.

Згідно консультативного висновку від 02 вересня 2016 року ОСОБА_3 має органічний психічний розлад, інтелектуальну недостатність, гіперактивність, стійка соціальна недостатність та потребує довгострокову корекційне супроводження.

Відповідно характеристики учня 1-Б класу КЗ «Вільнянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької області ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 навчається за програмою для дітей з затримкою психічного розвитку на індивідуальній формі. Пізнавальна діяльність на низькому рівні. Постійно потребує допомоги, стимулювання, допомогу приймає не завжди, неврівноважений, емоційний. Мати дбає про здоров'я сина, його фізичний, психічний та духовний розвиток, постійно цікавиться навчанням дитини, виконує поради педагогів. Батько ОСОБА_2 у вихованні дитини участі не приймає, навчанням дитини не цікавиться.

Згідно інформації виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 08 червня 2017 року ОСОБА_2 не значиться за адресою: АДРЕСА_1, інформація про фактичне місце проживання відсутня.

Відповідно інформації виконавчого комітету Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 25 квітня 2018 року № 314/02-16 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 однак на території Варварівського старостинського округу фактично не проживає, не має земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, підприємницьку діяльність не провадить., дані щодо дати народження та РНОКПП відсутні, паспорт НОМЕР_3, виданий Ордженікідзевським РВ УМВС України у Запорізькій області 15 серпня 2002 року.

Згідно відповіді служби у справах дітей Вільнянської РДА Запорізької області від 29 травня 2018 року № К-54 про кількість звернень до органу опіки повідомляють, що 13 квітня 2017 року ОСОБА_1 зверталась до служби у справах дітей Вільнянської РДА про надання згоди на підписання усвідомленої згоди батьків чи іншого законного представника на проведення психіатричного огляду особи віком до 14 років для обстеження її сина ОСОБА_3 без згоди батька ОСОБА_2, а також 18 травня 2018 року про надання згоди на госпіталізацію дитини, у зв'язку з відсутністю відомостей про фактичне місце проживання батька.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено зобов'язання батьків піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

На підставі п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не можу бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї працездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав судом на вимогу позивача або за власною ініціативою може бути вирішено питання про стягнення аліментів на дитину.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані письмові докази, наведені правові норми, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач, згідно наявних даних є батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, факт батьківства ним у судовому порядку не оспорювався, тому позовні вимоги в частині позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав підлягають задоволенню, оскільки відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї дитини.

Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою.

Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 704,80 грн., адже відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 18 Конвенції про права дитини, ст.150, п.2 ч.1 ст.164, ст.165, 166, 180, 181, 191 СК України, ст..60 ЦК України, ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства", ст ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП - НОМЕР_1, батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Ю. В. Гречко