н/п 2-о/490/173/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 р. м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

в складі:головуючого судді Чулуп О.С.

за участтю секретаря Росинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва цивільну справу за заявою

ОСОБА_1,

заінтересована особа - Центральний районний у м Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,-

встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 на тимчасово окупованій території України визначеній Верховною Радою України - м. Севастополь Автономної Республіки Крим.

В своїй заяві заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2, яка перебуває в шлюбі з ОСОБА_1, в пологовому будинку № 1 в м. Севастополі народила дитину - хлопчика, вагою 3430 грамів, про що видано медичне свідоцтво про народження серії 67 за № 173418 .

Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану на підконтрольній території України виявилося неможливим, оскільки дитина народилася на тимчасово окупованій території України, що визначено постановою ВРУ від 17.03.2015 №254.

Центральний районний у м. Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відмовив йому у видачі свідоцтва про народження посилаючись на те, що для підтвердження факту народження пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024.

Згідно з ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Жодних клопотань до суду не надійшло.

Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи, за наявними у суду матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Судом досліджено копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 26.08.2011 р. перебувають у шлюбі

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2, виданого Балаклавським РВ ГУМВС України м. Севастополя 12.09.2008р. ОСОБА_2 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 виданого Гагарінським РВ УМВС України в м. Севастополь 23.09.2011р.

Згідно медичного свідоцтва про народження № 173418 від ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 о 10 годині 20 хвилин в пологовому будинку №1 м.Севастополя народила дитину - хлопчика, вагою 3430 грамів, за рахунком дитина друга.

Судом досліджено лист відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 31.07.2018р. №9/15.5-4.14 згідно якого заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про народження дитини з тих підстав, що для підтвердження факту народження пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 №1064 відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого

Конвенцією про права дитини від 20.11.1989р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх спілкування.

Порядок реєстрації народження дитини встановлено Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 "Про затвердження Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні". Згідно даних Правил, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини ємедичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

За ч.2 ст.319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження.

З викладеного вбачається, що рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обовязковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у звязку із встановленим судом фактом.

Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись си.ст. 7,8,12,81,258,259,263,273,293,294,317,319,355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Севастополь Автономної Республіки Крим, мати - громадянка України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м.Антрацит Луганської області, батько - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, уродженець м. Севастополь.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію судового рішення, негайно після його проголошення надіслати до Центральний районний у м.Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Роз'яснити заявникові, що рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та у строки передбачені ст.273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва .

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя