Справа № 214/1439/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 вересня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Усік М.О.

за участю позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, третя особа виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просить: визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх вимог зазначила наступне. Вона, позивачка, ОСОБА_1, є власницею квартири АДРЕСА_1, на підставі ордеру за № 2097 від 06 липня 1979 року. Разом з нею у квартирі зареєстрована відповідачка ОСОБА_3 Згідно свідоцтва про шлюб, виданого Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області від 12 травня 2006 року, її донька уклала шлюб та змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_3.

Відповідачка у квартирі не проживає з березня 2003 року. ОСОБА_3 у добровільному порядку зібрала всі свої особисті речі та переїхала на інше постійне місце проживання. З нею, позивачкою, відповідачка не спілкується та жодним чином не контактує. Їй, позивачки, невідомо де на сьогоднішній день фактично проживає відповідачка.

У зв'язку із наявністю реєстрації відповідачки у квартирі, вимушена сплачувати за неї комунальні послуги, що негативно впливає на її матеріальний стан.

Відповідачка не проживає у квартирі вже більше 14 років і домовленості між нею, позивачкою, та відповідачкою щодо користування квартирою ніколи не було.

Як пояснює ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. При цьому пояснила, що її чоловік ОСОБА_5 помер у 2008 році. У квартирі також проживає її донька ОСОБА_6 Відповідачка виїхала зі спірної квартири та більше не повернулася. Вона, позивачка, її не виганяла з квартири.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавала, у зв'язку з чим, на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

Третя особа - виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради у судове засіданні не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: паспорт (а.с.7), ордер (а.с.9), свідоцтво про народження (а.с.10), витяг з державного реєстру (а.с.11), довідка (а.с.12), акт (а.с.13), свідоцтво про шлюб (а.с.14).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: паспорт (а.с.7), ордер (а.с.9), довідка (а.с.12), акт (а.с.13), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування квартири АДРЕСА_1 у комунальній власності, наймачем якої є позивачка, перебування позивачки та відповідачки на реєстраційному обліку у зазначеній квартирі, відсутність відповідачки у зазначеній квартирі.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про народження (а.с.10), витяг з державного реєстру (а.с.11), свідоцтво про шлюб (а.с.14), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме те, що відповідачка доводиться позивачці донькою та є членом сім'ї позивачки, а також ту обставину, що на даний час відповідачка має прізвище «ОСОБА_3».

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Квартира АДРЕСА_1 є комунальною власністю, наймачем якої є позивачка по справі, що встановлено ордером (а.с.9).

В квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані сторони, що вбачається з паспорту (а.с.7), довідки (а.с.12).

Відповідачка у спірній квартирі не проживає понад шість місяців без поважних причин, що встановлено поясненнями позивачки, актом (а.с.13).

Відповідачка є донькою позивачки, є членом сім'ї позивачки та на даний час має прізвище «ОСОБА_3», що вбачається зі свідоцтва про народження (а.с.10), витягу з державного реєстру (а.с.11), свідоцтва про шлюб (а.с.14).

Відносини між сторонами регулюються нормами ЖК України.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідачка відсутня в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

Таким чином, позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню,

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.71,72 ЖК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 223, 228, 258-260, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом- задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1на користь ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 14 вересня 2018 року.

Суддя В.М. Прасолов