Провадження № 2/331/559/2018
Справа № 333/7424/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2018 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,
за участю: секретаря - Постарнак М.М.,
13.12.2017 р. ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення вартості не облікованої електроенергію, внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН, в розмірі 9498,45 грн.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2017 р. справу передано в провадження судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Стоматова Є.Г. (а.с. 11)
Ухвалою судді Стоматова Є.Г. від 27 грудня 2017 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по зазначеній справі, призначено розгляд за правилами загального позовного провадження. (а.с. 19)
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 10 січня 2018 року (підстави проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи : перебування судді Стоматова Є.Г. на лікарняному, Розпорядження керівника апарату суду № 70-к від 10.01.2018 року) справу передано в провадження судді Холода Р.С. (а.с. 23)
Ухвалою судді Холода Р.С. від 12 січня 2018 року зазначену справу прийнято до провадження та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження. (а.с. 24)
22 січня 2018 року позивачем подано до суду уточнену позовну заяву щодо уточнення прізвища, ім'я та по-батькові відповідача, замість невірного - ОСОБА_3, зазначено вірно - ОСОБА_2. (а.с. 30-31)
Голова Комунарського районного суду м. Запоріжжя Фунжий О.А. в порядку ч. 6 ст. 31 ЦПК України 22 січня 2018 року звернувся до апеляційного суду Запорізької області з розпорядженням щодо визначення підсудності зазначеної справи.(а.с. 37)
Ухвалою апеляційного суду Запорізької області у складі судді-доповідача судової палати у цивільних справах Кухаря С.В. від 24 січня 2018 року визначена підсудність цивільної справи за позовом ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення вартості не облікованої електроенергію, внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН, в розмірі 9498,45 грн., - Жовтневому районному суду м. Запоріжжя. (а.с. 40)
В обґрунтування позовних вимог зазначило, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 зареєстровані і мешкають за адресою: АДРЕСА_2 та користуються електроенергією на підставі особистого рахунку № НОМЕР_2.
25 липня 2017 року контролерами рейдової бригади Східного ВКАРН ЗМЕ ПАТ «Запоріжжяобленерго» проведена перевірка дотримання правил користування електроенергією для населення за адресою: АДРЕСА_1. Перевіркою встановлено: здійснення самовільного підключення електропроводки до електромережі постачальника з порушенням схеми обліку. Точки самовільного підключення знаходяться на ділянці ввідного кабелю до ввідних клем засобу обліку на горищі будинку у стіні.
По зазначеному факту порушення Правил користування електроенергією для населення було складено акт № 00141526 від 25.07.2017 р.
Відповідно до п. 1.2 Методики обчислення обсягу та вартості не облікованої електроенергії, обчислено кількість неврахованої електричної енергії та виписано рахунок від 17.08.2017р. на суму 9498 грн. 45 коп.
На підставі викладеного, просить суд стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж (Східне ВпоОПС) вартість не облікованої електроенергії в розмірі 9498 грн. 45 коп, а також судовий збір.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву щодо проведення слухання справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі; у разі повторної неявки відповідачів у судове засідання просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідачі по справі ОСОБА_1, ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилися, хоча про час день та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові відправлення. Причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч.9 ст. 130 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.
Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з'явився у судове засідання без поважних причин.
Статтею 210 ЦПК України визначено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Крім того, однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» : - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об'єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 22 жовтня 2018 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Ухвалою суду від 07 лютого 2018 року справа прийнята до провадження судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Скользнєвої Н.Г. та призначена до розгляду у підготовче судове засідання. (а.с. 43-44)
02 березня 2018 року до суду від відповідачів надійшов письмовий відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що вони не здійснювали самовільне підключення електропроводки до електромережі постачальника з порушенням схеми обліку, про наявність на горищі будинку у стіні не були обізнані. Вважають, що розрахунок суми вартості не облікованої електричної енергії складений з порушенням. На підставі викладеного, просили суд у задоволенні позову відмовити. (а.с. 52-54)
21 березня 2018 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідачів, який обґрунтований тим, що відзив відповідачів базується на припущеннях, не містить в собі обґрунтувань щодо неправильності складання акту та розрахунку заборгованості. (а.с. 74-75)
Ухвалою суду від 28 березня 2018 року підготовче провадження у справі відкладено до 07 травня 2018 року. (а.с. 84)
Ухвалою суду від 07 травня 2018 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до розгляду по суті. (а.с. 100-101)
Ухвалою суду від 04 липня 2018 року апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 лютого 2018 року про прийняття до провадження та призначення справи до розгляду повернута апелянту. (а.с. 115-116)
Ухвалою суду від 08 серпня 2018 року апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 лютого 2018 року про прийняття до провадження та призначення справи до розгляду повернута апелянту. (а.с. 127-128)
Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 зареєстровані і мешкають за адресою: АДРЕСА_2 та користуються електроенергією на підставі особистого рахунку № НОМЕР_2. (а.с. 7-8, 14-15, 17-18)
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електричну енергію» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.
25 липня 2017 року контролерами рейдової бригади Східного ВКАРН ЗМЕ ПАТ «Запоріжжяобленерго» проведена перевірка дотримання правил користування електроенергією для населення за адресою: АДРЕСА_1. Перевіркою встановлено: здійснення самовільного підключення електропроводки до електромережі постачальника з порушенням схеми обліку. Точки самовільного підключення знаходяться на ділянці ввідного кабелю до ввідних клем засобу обліку на горищі будинку у стіні.
По зазначеному факту порушення Правил користування електроенергією для населення було складено акт № 00141526 від 25.07.2017 р. (а.с. 4)
Так, вищевказаним актом встановлено, що відповідач ОСОБА_1, ОСОБА_2 порушила п. 42, 48 користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357.
Згідно п. 42 вказаних правил споживач електричної енергії зобов'язаний: дотримуватисявимогнормативно-технічнихдокументів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі абона іншому об'єкті споживача; невідкладно повідомлятиенергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; узгоджувати зенергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності .
На підставі п. 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромережі, споживання електричної енергії без приладів обліку.
Пункт 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2006 року № 122, встановлює, що обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до Методики.
Відповідно до пункту 1.1. цієї Методики вона застосовується у випадку виявлення порушень, визначених п. 48 Правил у частині: без облікового споживання електричної енергії без дозволу енергопостачальника, самовільного підключення до мереж енергопостачальника; пошодження приладу обліку, зриву пломби та дій споживача, які призводять до зниження показів приладу обліку.
Згідно пункту 2 Методики розрахунок завданих енергопостачальнику збитків здійснюється : за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показів приладу обліку чи його технічної перевірки для усунення порушення (зокрема у разі виявлення представником енергопостачальника прихованої електропроводки, пристрою, що знижує покази приладу обліку, кількість днів обчислюється з дня останньої технічної перевірки і до дня усунення порушення, але не більше терміну позовної давності); за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків.
З огляду на викладене, якщо споживач допустив самовільне підключення електропроводки, то розрахунок збитків здійснюється з урахуванням дати останньої технічної перевірки електроустановки споживача, але не більше терміну позовної давності.
Крім того, 17 серпня 2017 року комісія ПАТ «Запоріжжяобленерго» з розгляду актів про виявлення ПКЕЕН провела засідання, на якому розглянула акт про порушення № 00141526 від 25.07.2017 року і прийняла відповідне рішення про порушення ОСОБА_1, ОСОБА_2 ПКЕЕН, зафіксованого даним актом. Одночасно комісією затверджено розрахунок обсягу та вартості не облікованої електроенергії в кількості 6360 кВт на суму 9498,45 грн. (а.с. 6).
Відповідно до п. 53 ПКЕН (в редакції на момент виявлення порушення 02.06.2016 р.) у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.
Абзацами № 1, 2, 3 п. 4.1. Методики визначено, що факт виявлених представниками енергопостачальника електричної енергії за регульованим тарифом порушень споживачем вимог ПКЕЕ або ПКЕЕН оформлюється актом про порушення. Акт про порушення складається у присутності споживача представниками енергопостачальника, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред'явлення ними службових посвідчень на місці виявлення порушень. У разі відмови споживача від підписання акта про порушення про це зазначається в акті про порушення. Акт про порушення без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.
Оцінивши вищенаведені обставини та правові норми, суд приходить до висновку, що акт про порушення № 00141526 від 25.07.2017 року є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.
Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до вимог ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.
Отже, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в сукупності, суд дійшов висновку, що порушення відповідачем ОСОБА_1, ОСОБА_2 дійсно мало місце та належними чином підтверджено відповідними доказами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Таким чином, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення позову про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж заподіяних збитків, внаслідок порушення правил користування електроенергією для населення.
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 1600,00 грн. (а.с. 1), а тому, оскільки позов задоволено в повному обсязі сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача по справі.
Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України ЦПК України, ст. 509, 525, 526 ЦК України, ст. ст. 26 - 27 Закону України "Про електроенергетику", Правилами користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 25.07.1999 р., суд,-
Повний текст судового рішення складено 22 жовтня 2018 року.
Сторонам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Н.Г. Скользнєва