Постанова

Іменем України

18 вересня 2018 року

м. Київ

провадження № 22-ц/796/6832/2018

Апеляційний суд м. Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

за участю секретаря Синявського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва

в складі судді Шереметьєвої Л.А.

від 11 червня 2018 року

по справі № 760/2660/18 Солом'янського районного суду м. Києва

за заявою ОСОБА_3

про заміну сторони стягувача у виконавчому листі,

заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо», ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2018 року ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

17 квітня 2018 року подала до суду заяву про зміну заявлених вимог, в якій просила замінити сторону стягувача - Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» (далі - ПАТ «Банк Камбіо», Банк) на ОСОБА_3 у виконавчому листі , виданому 28 квітня 2011 року Солом'янським районним судом м. Києва на виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 30 березня 2011 року по справі № 2-556.

Заяву обґрунтовувала тим, що 30.03.2011 рішенням Солом'янського районного суду м. Києва по справі № 2-556 задоволено позов ПАТ «Банк Камбіо» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто заборгованість у розмірі 96 849,70 доларів США. На виконання рішення суду видано виконавчий лист, однак судове рішення не виконано боржником.

Вказувала, що відповідно до інформаційної довідки виконавче провадження з примусового виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 30.03.2011 є завершеним, а виконавчий лист повернуто стягувачу, а тому на момент подання даної заяви відсутнє відкрите виконавче провадження.

За вказаних обставин, а також посилаючись на положення ч. 5 ст. 442 ЦПК України, просила задовольнити заяву про заміну сторони стягувача у виконавчому листі.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року заяву задоволено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена з грубим порушенням норм процесуального права, без повного з'ясування обставин справи для вирішення заяви.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви, оскільки виконавче провадження закінчено та виконавчий лист повернуто стягувачу.

Зазначала також, що строк повторного пред'явлення виконавчого листа до виконання закінчився та будь-які докази щодо подальшого перебування виконавчого листа на примусовому виконанні в матеріалах справи відсутні, а тому ухвала суду про заміну сторони у виконавчому листі є неправомірною.

За наведених обставин просила скасувати ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 11.06.2018.

Зважаючи на положення п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ Апеляційний суд міста Києва здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Інші учасники справи своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалися.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених в ній.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

ПАТ «Банк Камбіо» належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання, та їхніх представників.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи 08 вересня 2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсальний комерційний банк «Камбіо» (далі - ТОВ «УКБ «Камбіо»), правонаступником якого є ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 039/2-2009/840, за умовами якого ТОВ «УКБ «Камбіо» надав ОСОБА_1 кредит у межах суми 120 000,00 доларів США, натомість ОСОБА_1 зобов'язалася повернути надану суму кредиту до 08.09.2010 (т. 1, а.с. 15-17).

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору виникла заборгованість, внаслідок чого Банк в листопаді 2010 року ПАТ «Банк Камбіо» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 96 849,70 доларів США та 42 203,97 грн. (т. 1, а.с. 3-6).

30 березня 2011 року рішенням Солом'янського районного суду м. Києва позову Банку задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Камбіо» заборгованість у розмірі 96 849,70 доларів США. Вирішено питання про судові витрати. (т. 1, а.с. 93-94).

На виконання вказаного судового рішення 28 квітня 2011 року Солом'янським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 1.

Відповідно до Інформації про виконавче провадження від 22 січня 2018 року на підставі вищезазначеного виконавчого листа було відкрите виконавче провадження № 33566739.

Судом також встановлено, що 12 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» (заставодержатель) та Партнерством з обмеженою відповідальністю «ІНЛАНД ТРАНЗІТ» (далі - ПОВ «ІНЛАНД ТРАНЗІТ») (заставодавець) укладено Договір застави майнових прав та відступлення прав вимоги (далі - Договір застави майнових прав), за умовами пункту 1.1. якого цей Договір забезпечує вимоги заставодержателя, що випливають з кредитного договору від 08.09.2009, який укладений між заставодержателем та ОСОБА_1

В забезпечення виконання зобов'язань, вказаних у п. 1.1. цього Договору, ПОВ «ІНЛАНД ТРАНЗІТ» передав у заставу належні йому на момент укладення цього договору майнові права - право вимоги грошових коштів у розмірі 80 381,78 Євро по Договору інвестиційного вкладу № 08д/978EURO від 21.06.2006 з ПАТ «Банк Камбіо» (п. 1.2. Договору застави майнових прав).

Пунктом 4.1. Договору застави майнових прав передбачено, що заставодавець набуває права вимоги в день виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, порушення судом справи про банкрутство заставодавця (винесення судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство заставодавця), або прийняття судом до розгляду заяви про затвердження плану санації заставодавця до порушення провадження у справі про банкрутство відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (винесення судом ухвали про прийняття до розгляду заяви про затвердження плану санації заставодавця до порушення провадження у справі банкрутство). Заставодержатель з дня виникнення у нього цього права вимоги має право задовольнити свої вимоги шляхом списання коштів з депозитного рахунку заставодавця, відкритого по Договору інвестиційного вкладу № 08д/978EURO від 21.06.2006 з ПАТ «Банк Камбіо».

Згідно Акту прийому-передачі (оригіналів документів) від 15.10.2014ПОВ «ІНЛАНД ТРАНЗІТ» отримав оригінали документів по кредиту ОСОБА_1 (кредитний договір № 039/2-2009/840 від 08.09.2009), а саме: Кредитний договір № 039/2-2009/840 від 08.09.2009, Додаток № 1 до кредитного договору № 039/2-2009/840 від 08.09.2009, Іпотечний договір від 22.01.2009 за реєстраційним № 104, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лабунським В.О. (т. 1, а.с. 113).

12 червня 2017 року ПАТ Банк Камбіо» листом № 22/900 повідомив ПОВ «ІНЛАНД ТРАНЗІТ» про те, що 12.09.2014 відбулося списання грошових коштів з депозитного рахунку ПОВ «ІНЛАНД ТРАНЗІТ» № 0141.978 в сумі 80 381,78 Євро в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 039/2-2009/840 від 08.09.2009 (т. 1, а.с. 112).

В листі Банку зазначено, що списання було здійснено двома платіжними документами з подальшою конвертацією з євро в долари США по офіційному курсу НБУ, що діяв з 14 год. 12.09.2014, зокрема: 66 312,65 євро конвертовано в 85 729,00 доларів США; 14 069,13 євро конвертовано в 18 188,57 доларів США.

За рахунок вказаних вище грошових коштів повністю погашено заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 039/2-2009/840 від 08.09.2009 в сумі 103 917,57 доларів США, а саме: простроченої заборгованості за основним боргом в сумі 85 729,00 доларів США та простроченої заборгованості за відсотками в сумі 18 188,57 доларів США.

10 грудня 2014 року між ПОВ «ІНЛАНД ТРАНЗІТ» та ОСОБА_3 укладено Договір про відступлення права вимоги (т. 1, а.с. 114-116).

Пунктом 1.1. вказаного Договору про відступлення права вимоги передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, первісний кредитор відступає новому кредиторові, а новий кредитор набуває право вимоги повернення коштів у сумі 103 917,57 доларів США до ОСОБА_1, що належить первісному кредиторові відповідно до Кредитного договору № 039/2-2009/840 від 08.09.2009, укладеного між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_1 та Договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги від 12.09.2014, який укладено між ПАТ «Банк Камбіо» та ПОВ «ІНЛАНД ТРАНЗІТ» (т. 1, а.с. 114-117).

Згідно пункту 1.2. Договору про відступлення права вимоги за цим Договором новий кредитор отримує (замість первісного кредитора) право вимоги від боржника повернення коштів на суму 1 619 035,74 грн., що в еквіваленті дорівнює 103 917,57 доларів США.

Право вимоги повернення коштів до боржника, новий кредитор набуває з дати підписання цього Договору (п. 1.2. Договору про відступлення права вимоги).

Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом (ч. 2 ст. 512 ЦК України).

У відповідності до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За приписами ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Як зазначено в ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, за змістом положень статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється його правонаступником, в тому числі у виконавчому листі, до відкриття виконавчого провадження.

Виходячи із наведених положень закону, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від первісного кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, звернення правонаступника первісного кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заяви та заміни сторони стягувача у виконавчому листі за відсутності відкритого виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання в апеляційній скарзі на те, що строк повторного пред'явлення виконавчого листа до виконання закінчився, а тому у суду були відсутні підстави для заміни сторони стягувача у виконавчому листі, оскільки пропущення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання не є підставою для відмови в задоволенні заяви про заміну сторони стягувача у виконавчому листі.

Більш того, пропущення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання є окремим процесуальним питанням, що вирішується судом у відповідності до вимог встановлених ст. 433 ЦПК України, згідно якої, пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, може бути поновлено.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду від 30.03.2011, яке набрало законної сили, про стягнення боргу на суму 96 849,70 доларів США не виконано боржником ОСОБА_1, а ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 ЦПК України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що рішення є обов'язковим для виконання.

Крім цього, у своєму рішенні від 15 жовтня 2009 року по справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» Європейський суду з прав людини наголосив, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна система дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення.

Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, що ці доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, ухвалу постановлено судом першої інстанції з додержанням вимог закону.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України, п. 8 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, ч. 6 ст. 147, абз. 3 п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

УхвалуСолом'янського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 19 вересня 2018 року.

Головуючий

Судді