Справа №295/7981/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

за участю секретаря Білінської Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність держаного виконавця по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернулася до суду зі скаргою, в якій просить визнати бездіяльність головного державного виконавця Корольовського відділу виконавчої служби м. Житомир ГТУЮ в Житомирській області щодо недотримання ефективності та повноти вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №54940562 про стягнення аліментів та зобовязати провести перерахунок розміру аліментів виходячи з розміру середньої заробітної плати для працівника даної місцевості, здійснити запити до компетентних органів для отримання інформації, щодо розміру офіційних доходів за кордоном, винести ухвалу про розшук боржника. В обґрунтування скарги вказано, що бездіяльність старшого державного виконавця Васильківської О.В. є неправомірною, суперечить чинному законодавству. Скаржник зазначила, що згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28.09.2017р. по справі №295/7981/17 ОСОБА_2 зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист, який знаходиться на виконанні у Корольовському відділі державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. В ході примусового виконання рішення суду боржника було зобовязано подати декларацію про доходи та майно. Однак у звязку з перебування боржника за межами України такі дії вчиненні не були. Натомість мати боржника щомісячно сплачує аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Неодноразові звернення скаржника до державного виконавця та повідомлення, що боржник тривалий час офіційно проживає та працює у ОСОБА_3, результатів не дали. Виконавець не проводить необхідних ефективних дій для встановлення реального обсягу доходів боржника ОСОБА_2 Крім того, державний виконавець посилаючись на відсутність заборгованості боржника у виконавчому провадження №54910562 проігнорувала заяву щодо перерахунку розміру аліментів відповідно до ст.71 ч. 3,4 ЗУ про Виконавче провадження та до ч.1,2 ст.195 Сімейного Кодексу.

В судовому засіданні скаржник та її представник скаргу підтримали, просили задовольнити.

Державний виконавець Васильківська О.В. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового розгляду,приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа 295/7981/17, виданого Богунським районним судом м. Житомира з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. 19.10.2017 року постановою державного виконавця №54910562 Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського МУЮ відкрито виконавче провадження з виконання рішення суду №295/7981/17. Відповідно до листа № К-540/33/2.1/2018/8823 від 26.06.2018 року на заяву ОСОБА_1 від 04.06.2018 року про проведення перерахунку розміру аліментів, станом на 01.07.2018 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів відсутя. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначені права та обов'язки виконавця, який, зокрема зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. В постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 07.02.2014 року №6 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах зазначено, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбаченостаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Відповідно до ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. 20.06.2018 року скаржниця звернулась до виконавчої служби з заявою про проведення перерахунку розміру аліментів та визначення суми заборгованості з їх сплати у порядку визначеному Сімейним Кодексом України.

Статтею 71 Закону України "Про виконавче провадження", яка визначає порядок стягнення аліментів визначено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Відповідно до ч.3-4 ст. 71 вказаного Закону визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобовязаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі, зокрема подання заяви стягувачем. Відповідно до ч.13 довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Проте, в супереч вказаним нормам в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь які довідки про заборгованість зі сплати аліментів, не надано суду відомостей про направлення довідки стягувачу, крім того державний виконавець в судовому засіданні зазначила, що заборгованість зі сплати аліментів відсутня, оскільки боржником щомісячно сплачуються аліменти в мінімальному розмірі встановленому судовим рішенням, тому підстав для нарахування заборгованості відповідно до ст. 195 СК України не має. За таких обставин, суд вважає за необхідне зобовязати головного державного виконавця Корольовського відділу виконавчої служби м. Житомир ГТУЮ в Житомирській областіпровести перерахунок розміру аліментів боржника ОСОБА_2 виходячи із середньої заробітної плати працівника м.Житомира починаючи з 20.07.2017 року по теперішній час, відповідно до ст.71 ч. 3,4 ЗУ про Виконавче провадження та до ч.1,2 ст.195 Сімейного Кодексу. Вимоги скарги щодо недотримання державним виконавцем Закону України "Про виконавче провадження", щодо ефективності, своєчасності та повноти вчинення виконавчих дій, то останнім вчинено всіх дій для встановлення майнового стану боржника, направлено запити до всіх компетентних органів, щодо надання інформації про боржника. Посилання скаржника на ту обставину, що державним виконавцем не отримано інформацію про отримання доходів боржника за межами України не заслуговує на увагу, оскільки нормами діючого законодавства державного виконавця не наділено владними повноваженнями щодо отримання вказаної інформації, за таких обставин скарга в даній частині до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 195 Сімейного кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,- ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259- 261, 268, 353, 354, 447-451 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 Анатоліївни на бездіяльність головного держаного виконавця ОСОБА_5 щодо виконання судового рішення задовольнити частково. Визнати бездіяльність державного виконавця в частині не визначення заборгованості зі сплати аліментів. Зобовязати головного державного виконавця Корольовського відділу виконавчої служби м. Житомир ГТУЮ в Житомирській областіпровести перерахунок розміру аліментів боржника ОСОБА_2 виходячи із середньої заробітної плати працівника в м.Житомирі починаючи з 20.07.2017 року по теперішній час, відповідно до ст.71 ч. 3,4 ЗУ "Про виконавче провадження та до ч.1,2 ст.195 Сімейного Кодексу. В задоволенні решти вимог скарги відмовити. Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Повний текст ухвали виготовлено 26.10.2018 року. Суддя Л.М. Чішман