ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/935/18
Провадження №2/477/592/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 25 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 2018 року і до повноліття дитини.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 2003 року перебуває з відповідачем ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач з 2018 року не бере участі у вихованні та утриманні спільної дитини, хоча зобовязаний і має таку можливість.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі, з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши вступне слово позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії I-ФП № 075072 сторони перебувають у шлюбі з 23 серпня 2003 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис № 344 (а.с.3).

Згідно з свідоцтвом про народження серії І-ФП №160609 від 27 січня 2012 року сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Згідно з частиною 6 статті 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обовязки у сімейних відносинах, шлюбі та сімї.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

З пояснень позивача, наданих нею в судовому засіданні вбачається, що неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з нею та знаходиться в неї на утриманні.

Відповідач ОСОБА_3 зазначений факт проживання спільної дитини разом з позивачем визнав, на вказав, що неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно знаходиться на утриманні матері.

У відповідності до приписів частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Отже, обставина проживання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матірю позивачем ОСОБА_2 доказуванню не підлягає.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоровя та матеріальне становище дитини;

2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

У судовому засіданні відповідач пояснив, що працює та має змогу сплачувати аліменти в розмірі, в якому просить позивач.

Між тим, позивач просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 (однієї чверті) частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 25 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Проте, відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини т а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 08 травня 2018 року.

При ухваленні рішення судом також враховано повне визнання позову відповідачем, яке прийнято судом, оскільки таке визнання не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі частини 6 статті 141 ЦПК України, частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який проживає та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, яка зареєстрована за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_8 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 (однієї чверті) частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття;

держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Згідно пункту 1 частини1 статті 430 ЦПК України допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадженні або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживає та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_9.

відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженка с. Юрївка Юрївського району Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , яка зареєстрована за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_9.

Повний текст рішення складено 26 жовтня 2018 року.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО