Київський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого: судді: Нев'ядомського Д.В.
При секретарі: Коломойцеві М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:Відділ реєстрації місця проживання у Київському районі м.Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-
Позивач звернулась до Київського районного суду м.Харкова з позовною заявою, в якій просить: визнати ОСОБА_2 таким,що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою АДРЕСА_1 шляхом зняття з реєстраційного обліку за даною адресою та забов»язати відділ реєстрації місця проживання у Київському районі м.Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради зняти ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач не з»явилась, на адресу суду надіслала заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити в повному обсязі, також просить суд слухати дану справу без її участі, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується , суду не надав, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Третя особа не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином,надала на адресу суду надала письмове клопотання, в якому просить розглядати справу без участі представника та в частині зобов»язання вчинити певні дії відмовити, в іншій частині прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства.
В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала , що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 13.04.2016 року (посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округ Харківської області Бондаренко Г.Ю.) вона є власницею житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1. На цей час у вказаному домоволодінні зареєстрована та постійно проживає ОСОБА_4 ( мати позивача ), а також зареєстрований, однак починаючі з 2007 року не проживає відповідач - ОСОБА_2 (батько позивача). Наймач ОСОБА_4 починаючі з 2007 року по цей час самостійно сплачує платежі за побутово-комунальні послуги та постійно мешкає у будинку за адресою: АДРЕСА_1.Речі відповідача у будинку відсутні, відповідач не бере участі у проведенні ремонтних робіт у будинку та утриманні будинку в належному стані. Наявність зареєстрованих поза волею позивача, як власника будинку АДРЕСА_1, осіб, фактично обмежує позивача у здійсненні повноцінного користування та розпорядження майном.
Викладені у позовній заяві доводи підтверджуються договором купівлі- продажу нерухомого майна, Згодою відповідача на продаж колишньою дружиною ОСОБА_4 будинку за адресою: АДРЕСА_1 (засвідченого нотаріусом нотаріального округу м. Омська Узольниковою І.М. від 16.09.2013 року), довідкою про зареєстрованих у будинку осіб від 11.08.2017 року, копією паспорту відповідача з відміткою про розірвання шлюбу з ОСОБА_4, копія документів знаходиться в матеріалах справи.
Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши і оцінивши надані докази, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.
Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.
Частиною 2 статті 405 ЦПК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Згідно з ч. 7 ст. 41 Конституції України використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію й природні якості землі.
Власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається майном, що йому належить. Власник має право здійснювати стосовно свого майна будь-які дії, що не протирічать закону.
При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 таким,що втратив право користування житловим приміщенням - будинком за адресою АДРЕСА_1 із зняттям з реєстраційного обліку знайшли своє підтвердження,оскільки відповідач ОСОБА_2 з 2007 року не проживає у зазначеному будинку ,не є власником зазначеного майна.
У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині.
Що стосується вимог позивача про забов»язання відділу реєстрації місця проживання у Київському районі м.Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради знятиОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , то підстав для задоволення позову в цій частині не вбачається, у зв'язку з тим, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є достатньою підставою для зняття особи з реєстрації, що відповідає положенням ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», яка передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, пропорційно задоволених вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12,13, 81, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст.ст.405 ЦК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:Відділ реєстрації місця проживання у Київському районі м.Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 таким,що втратив право на користування житловим приміщенням -будинком за адресою АДРЕСА_1 із зняттям з реєстраційного обліку.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 320,00 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Д.В. Нев»ядомський.