У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"12" жовтня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. розглянувши матеріали позовної заявиОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

03 вересня 2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди та вказана позовна заява була передана в провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 вересня 2018 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху та надано строк для усунення недоліків не більше ніж десять днів з дня отримання позивачем ухвали.

09 жовтня 2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 щодо ухвали про залишення позовної заяви без руху, яка 10 жовтня 2018 року була передана судді Катющенко В.П.

Вивчивши подані документи на виконання вимог ухвали суду від 07 вересня 2018 року, суддя приходить до наступного.

Так, підставами для залишення позовної заяви без руху слугувало те, що додані до матеріалів позовної заяви додатки не засвідчені належним чином у відповідності до вимог ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно поданої заяви, на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, представником позивача звернуто увагу суду, що згідно положень ст. 175, 177, ст. 175 ЦПК України не передбачено обов'язку позивача подавати документи саме в завіреному вигляді, та відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху або повернення позовної заяви на цій підставі. Згідно з положеннями ЦПК та додатками до позовної заяви вбачається, що позивач не володіє всіма оригіналами документів, а лише їх певною частиною, а тому завірити копії з копій є неможливим та неприпустимим. В разі необхідності позивач надасть всі оригінали документів в судовому засіданні, щоб суд міг самостійно переконатись в їх справжності.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При цьому, статтею 95 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Таким чином, необхідність засвідчення копій письмових доказів, доданих до позовної заяви, передбачена чинним законодавством України, зокрема ст.ст. 95, 177 Цивільного процесуального кодексу України та не слугує підставою вважати, що саме судом визначено обов'язок позивача надавати такі документи у засвідченому вигляді, у зв'язку з чим невиконання такої норми права являється підставою для залишення позовної заяви без руху, а у разі невиконання вимог такої ухвали суду, підставою для повернення позовної заяви.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п'яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про повернення позовної заявиОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди.

Частиною 7 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 95, 177, 185, 353, 354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, вважати такою, що не подана та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: