Ухвала

22 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 127/8754/18

провадження № 61-45415 ск 18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Сімоненко В. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 7 вересня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К. А. Тімірязєва про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

21 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Позовні вимоги мотивовані тим, що 4 липня 2016 року він звернувся до директора Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К. А. Тімірязєва - ОСОБА_3 зі скаргою на дії працівників бібліотеки та просив розглянути його скаргу за його присутності. 13 липня 2016 року директором бібліотеки ОСОБА_3 було надіслано відповідь листом за № 288, який ОСОБА_2 було отримано 20 липня 2016 року. З листа вбачалося, що розгляд скарги відбувся без його участі, тобто з порушенням ЗУ «Про звернення громадян».

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Визнано бездіяльність директора Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К. А. Тімірязєва ОСОБА_3, щодо не запрошення на розгляд скарги від 4 липня 2016 року та надання відповіді без його участі в розгляді скарги, протиправною та зобов'язано директора Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К. А. Тімірязєва ОСОБА_3 розглянути скаргу ОСОБА_2 з дотриманням вимог статей 18 та 19 Закону України «Про звернення громадян», надавши ОСОБА_2 можливість бути присутнім при розгляді скарги.

Враховуючи рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2017 року, ОСОБА_2 звернувся до Уповноваженого ВРУ з прав людини із заявою про притягнення директора Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К. А. Тімірязєва ОСОБА_3, яка являється посадовою особою до адміністративної відповідальності, тому що, як на його думку, нею було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене статтею 212-3 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2017 року закрито провадження у справі про притягнення директора Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К. А. Тімірязєва ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності згідно із частиною 7 статті 212-3 КУпАП у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 28 грудня 2017 року, постанову суду першої інстанції скасовано та визнано винною директора Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К. А. Тімірязєва ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 7 статті 212-2 КУпАП.

В квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К. А. Тімірязєва про відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2018 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Вінницької області від 7 вересня 2018 року, позов задоволено частково. Стягнуто з Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К. А. Тімірязєва на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 500 грн.

8 жовтня 2018 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 7 вересня 2018 року разом із клопотанням про звільнення його від сплати судового збору.

У клопотанні ОСОБА_2 посилається на те, що не має змоги сплатити судовий збір, так як не працює, тривалий час перебуває на обліку в Лівобережному міжрайонному центрі зайнятості міста Вінниці, як шукаючий роботу, допомоги по безробіттю не отримує, що підтверджується відповідними документами доданими до касаційної скарги.

Враховуючи обставини, викладені ОСОБА_2 у поданому клопотанні, вважаю за можливе звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев'ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено що з 1 січня 2018 році прожитковиймінімум на одну працездатну особу становить 1 762,00 грн.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження) та які фактично можна поділити на: справи, у яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності з ціною позову, що не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, у яких не можливо встановити ціну позову (немайнові вимоги), за виключеннями відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України та пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Предметом позову в даній справі є вимога про відшкодування моральної шкоди у розмірі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і є справою незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Таким чином ця справа є малозначною в силу своїх властивостей.

Крім того, відповідно до частини першої статі 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

У цій справі обставин, передбачених частиною першою статті 411, частиною четвертою статті 274 або пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов'язковому скасуванню не встановлено.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, статтею 390 пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

КлопотанняОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 7 вересня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К.А. Тімірязєва про відшкодування моральної шкоди.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 7 вересня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К.А. Тімірязєва про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко