Справа № 703/3718/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Кирилюк Н.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 18 вересня 2008 року по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Заочним рішенням суду від 18 вересня 2008 року задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» та стягнуто з ОСОБА_1 12416 грн. 07 коп. заборгованості за кредитним договором від 22 травня 2006 року та 154 грн. 06 коп. судових витрат, а всього 12570 грн. 13 коп.

11 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд цього рішення.

Свою заяву мотивує тим, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» вона не визнає, оскільки кошти для погашення боргу за кредитним договором вносились нею на рахунок щомісячно та своєчасно.

Просила також врахувати, що з рішенням суду вона ознайомилась, отримавши нову позовну заяву від ПАТ КБ «Приватбанк» до неї про стягнення заборгованості, де копія заочного рішення була додана як додаток.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У відповідності з ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Як встановлено з ч. 4 наведеної статті заява про поновлення процесуального строку подається одночасно із заявою, скаргою, документами щодо яких пропущено строк.

Зі змісту вказаних норм слідує, що підставою для поновлення судом пропущеного процесуального строку є лише відповідне клопотання учасника справи про поновлення пропущеного ним з поважних причин відповідного процесуального строку, яке подається одночасно із заявою про перегляд заочного рішення.

Главою 11 ЦПК України не врегульовано наслідки, які настають в результаті пропуску процесуального строку, встановленого для подання заяви про перегляд заочного рішення, а тому слід керуватись положеннями частини 2 статті 126 ЦПК України.

У відповідності з ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Положення вказаної статті мають імперативний характер та зобовязовують суддю після надходження заяви про перегляд заочного рішення суду по закінченню встановленого законом строку для її подачі та за відсутності відповідного клопотання особи про поновлення вказаного строку залишити заяву про перегляд заочного рішення без розгляду.

Судове рішення було винесене в 2008 році. ОСОБА_1 стверджує, що про його існування їй стало відомо лише після того, як на її адресу було направлена інша позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості, одночасно з якою їй було направлено і копію цього рішення.

Судом встановлено, що зазначені документи були отримані ОСОБА_1 21 червня 2018 року, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням.

Враховуючи те, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення подана після закінчення процесуального строку, визначеного у ст. 284 ЦПК України, і нею не подано клопотання про поновлення цього строку, така заява підлягає залишенню без розгляду.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг та заяв, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року, «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду по справі № 452/475/16-ц від 6 червня 2018 року.

Керуючись ст. 126, 127, 260, 261, 284 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 18 вересня 2008 року по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя : Н.А. Кирилюк