РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2018 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шепеля К.А.,

за участю секретаря Бондар С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні по суті справу за позовом адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення розміру частки померлого у спільній сумісній власності, -

у с т а н о в и в:

Позивач в позовній заяві просила визначити, що частка померлого 22 листопада 2017 року ОСОБА_6 у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 становить 1/5. Позов мотивовано тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24 листопада 1997 року за нею, її чоловіком ОСОБА_6, їх дітьми ОСОБА_7, ОСОБА_4 та онукою ОСОБА_5 зареєстровано на праві спільної сумісної власності квартиру №2 по вул. Центральна (Калініна, 62), 124 в с. смт. Браїлів Жмеринського району. Після смерті чоловіка ОСОБА_6 відкрилася спадщина, до складу якої входить належна йому частка в належній їм квартирі, однак через те, що частка померлого чоловіка у спільній сумісній власності не визначена вона не може оформити своїх спадкових прав. За життя спадкодавця між ними не було визначено розміри часток кожного із співвласників, а після смерті ОСОБА_6 це зробити в позасудовому порядку неможливо. А тому просила винести рішення, яким визначити частку її померлого чоловіка у спільній сумісній власності на вищезазначену квартиру в розмірі 1/5 частини (а.с.2-5).

Сторони у справі та треті особи, будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, попередньо подали заяви, в яких представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 позов визнали повністю. Також просили справу розглядати за їх відсутності (а.с.35, 37). Від відповідача ОСОБА_4 ніяких заяв та клопотань не надходило, хоча він був належним чином повідомлений про час, тдату та місце судового засідання (а.с.40).

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 9 серпня 2018 року прийнята позовна заява та відкрито провадження у справі (а.с.33).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 20 серпня 2018 року закрите підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду (а.с.39).

В судовому засіданні установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть 22 листопада 2017 року в м. Жмеринка Вінницької області помер ОСОБА_6 (а.с. 10).

Згідно з копією свідоцтва про одруження позивач уклала шлюб з ОСОБА_6 18 вересня 1969 року (а.с.11).

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, відповідач ОСОБА_7 розірвала шлюб з ОСОБА_8 7 серпня 1997 року (а.с.12).

Згідно з копією рішення Жмеринського міськрайонного суду від 27 жовтня 2014 року відповідач ОСОБА_3 розірвала шлюб з ОСОБА_9 (а.с.13).

Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені 12 травня 2016 року відповідач змінила прізвище з "Петрусь" на "Ходик" (а.с.14).

Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 24 листопада 1997 року за позивачем ОСОБА_2, її чоловіком ОСОБА_6, їх дітьми ОСОБА_7, ОСОБА_4 та онукою ОСОБА_5 зареєстровано на праві спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_2 (а.с.15).

Відповідно до довідки від 15 травня 2018 року №1487 виконкому Браїлівської селищної ради ОСОБА_6, який помер 22 листопада 2017 року, до дня смерті був зареєстрований та постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. На момент смерті разом з спадкодавцем постійно проживала та була зареєстрована дружина ОСОБА_2 та був зареєстрований, але не проживав з 2016 року син ОСОБА_4 (а.с.16).

Згідно з копією виписки з рішення №32 про упорядкування поштових адрес по вулиці "Центральна" в смт. Браїлів від від 12 квітня 2016 року поштову адресу вул. Калініна, 62 змінено на вул. Центральна, 124 (а.с.17).

Відповідно до постанови державного нотаріуса Жмеринської районної державної нотаріальної контори від 16 травня 2018 року №1067/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, яка належала її померлому чоловікові ОСОБА_6, оскільки у правовстановлюючому документі відсутні відомості про належність визначеної частки цього нерухомого майна спадкодавцеві відсутні (а.с.18).

З копій витягів зі Спадкового реєстру вбачається, що заповіту ОСОБА_6 на випадок своєї смерті не залишив, спадкова справа не заводилась (а.с.19, 20).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. А тому в суду немає підстав для їх відхилення.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини другої статті 370 цього ж Кодексу у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно з частиною другою статті 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Аналіз вищезазначених статей дає підставу зробити висновок, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76, 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він доведений безпосередньо дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи, визнаний відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_5, відповідач ОСОБА_4 не подав своїх заперечень щодо його задоволення.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому понесені позивачем судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню з відповідачів на її користь.

Керуючись статтями 206, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі статей 368, 370, 372 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення розміру частки померлого у спільній сумісній власності задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_6, який помер 22 листопада 2017 року в м. Жмеринка Вінницької області, у квартирі АДРЕСА_3, становить 1/5.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянки України, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянки України, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_8 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий К.Шепель