Справа № 502/914/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Кілія

цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

про

встановлення батьківства, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 31.05.2018 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_3 з вимогою визнати ОСОБА_3 її батьком та внести відомості про нього як про батька до її актового запису про народження.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 та її мати, ОСОБА_4, з початку 1988 року проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство за адресою: с. Десантне, вул. Миру, 57. 18 жовтня 1988 року в них народилася донька ОСОБА_5. Оскільки батьки позивача не перебували у зареєстрованому шлюбі, відомості про батька у її актовому записі про народження органом реєстрації актів цивільного стану були внесені зі слів матері. Після народження позивача батьки продовжували проживати спільно та вести спільне господарство, спільно виховували та утримували її. Зазначає, що при реєстрації народження її по-батькові вказано «Петрівна», що додатково підтверджує факт наявності кровної спорідненості. 17 жовтня 2008 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на «Чапуріна». На підставі вказаного, просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні докази судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 1988 року проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство за адресою: с. Десантне, вул. Миру, 57, що підтверджується актом депутата Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області ОСОБА_7; письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_8, ОСОБА_9; довідкою Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області № 379 від 30 травня 2018 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії IV-ЖД № 410381, виданого Десантненською сільською радою Кілійського району Одеської області 15.11.1988 року, 18 жовтня 1988 року народилася ОСОБА_5, батьками вказані: батько ОСОБА_10, мати ОСОБА_4.

Згідно актового запису про народження №35, складеного виконавчим комітетом Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області від 15.11.1988 року, вбачається, що 15.11.1988 року народилась ОСОБА_5, матір'ю якої записана ОСОБА_4, батьком ОСОБА_10

Після народження позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжували проживати спільно та вести спільне господарство, спільно виховували та утримували доньку, що підтверджується актом депутата Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області ОСОБА_7; письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_8, ОСОБА_9; довідкою Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області № 379 від 30 травня 2018 року.

ОСОБА_5 17 жовтня 2008 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на «Чапуріна», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 084529, виданим виконкомом Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області 17.10.2008 року.

ОСОБА_4 померла 06 лютого 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 367473, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області 11 лютого 2014 року.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Відповідно до ст. 53 КЗпШ походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно ст. 55 КЗпШ якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис про батька дитини провадиться за заявою батька. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по-батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у статті 163 цього Кодексу.

За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому заявлений позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем .

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12-13, 18, 200, 206, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

ОСОБА_11 ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Внести відомості до актового запису №35 про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного 15.11.1988 року Десантненською сільською радою Кілійського району Одеської області, де у графі «Батько дитини» вказати громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Копію рішення після набрання законної сили надіслати Кілійському районному відділу ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та актового запису про народження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_13