ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року

м.Суми

Справа №587/2380/16-ц

Номер провадження 22-ц/788/1248/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1;

відповідачі ОСОБА_2, Сумська районна державна адміністрація;

треті особи: Управління Держгеокадастру в Сумському районі, Сумська районна державна нотаріальна контора;

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 21 вересня 2017 року, в складі судді Степаненка О.А., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в:

23 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в подальшому збільшивши позовні вимоги, мотивуючи тим, що 12 квітня 2015 року померла його матір ОСОБА_3, після смерті якої залишилося нерухоме майно, що складається з земельних ділянок загальною площею 3,2443 га: площею 1,8712 га, кадастровий номер :01:003:0191; площею 0,9196 га, кадастровий номер :04:004:0238 та 0,4535 га, кадастровий номер :04:004:0026 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Червоненьскої сільської ради Сумського району Сумської області. Вказані земельні ділянки належали померлій на підставі державного акту, серія ЯБ № 727579, виданого Сумською райдержадміністрацією Сумської області 16 січня 2006 року. В установлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини, але у видачі свідоцтва йому було відмовлено, так як зясувалося, що Сумською РДА 23 квітня 2007 року на вказані вище земельні ділянки був виданий державний акт на право власності на земельні ділянки, серія СМ № 093468, на імя ОСОБА_4, після смерті якого право власності на земельні ділянки перейшло його синові, відповідачу по справі ОСОБА_2 Отже, розмір та розташування земельних ділянок позивача збігаються з розміром та місцем розташування земельних ділянок, переданих у власність ОСОБА_4 23 квітня 2007 року. Позивач послався на те, що у його померлої матері право власності на земельні ділянки виникло 16 січня 2006 року, тобто раніше, ніж був виданий державний акт ОСОБА_4, спадкоємцем якого є відповідач, тому просив визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 23 квітня 2007 року, виданий ОСОБА_4, скасувати запис в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 квітня 2013 року на земельні ділянки площею 1,8712 га, 0,9196 га, 0,4535 га.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 21 вересня 2017 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 за безпідставністю позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

При цьому зазначає, що державний акт на право власності на земельні ділянки, серія СМ № 093468, на імя ОСОБА_4 був виданий пізніше, ніж державний акт на земельні ділянки, серія ЯБ № 727579. Вважає, що виданий Сумською районною державною адміністрацією державний акт на право власності на земельні ділянки, серія СМ № 093468 на імя ОСОБА_4 вже після отримання ОСОБА_3 у приватну власність земельних ділянок порушив її права як власника.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначив, що в судовому засіданні суду першої інстанції було встановлено, що мати позивача ОСОБА_3 та його батько ОСОБА_4 мали право на земельні ділянки з різними кадастровими номерами, що вказує на те, що при видачі державного акту ОСОБА_3 була допущена технічна помилка, яку позивач має право усунути самостійно.

Сумська районна державна адміністрація у своєму відзиві на апеляційну скаргу вказує, що державний акт, серія ЯБ № 727579, виданий ОСОБА_3 помилково, оскільки площа земельної ділянки, зазначена в ньому 3,24 га не відповідає тій, яка була визначена розпорядженням голови районної держадміністрації, тоді як державний акт, серія СМ № 093468, виданий ОСОБА_4, повністю відповідає розпорядженню.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2, представника Сумської РДА ОСОБА_5, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про смерть, серія І-ОК № 340104 12 квітня 2015 року, померла мати позивача ОСОБА_3 (а.с. 20).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯБ № 727579, виданого 16 січня 2006 року Сумською районною державною адміністрацією, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки загальною площею 3,2443 га, розташованої на території Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери :04:004:0238, :04:004:0026 та :01:003:0191 (а.с. 7).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серія СМ № 093468, виданого 23 квітня 2007 року Сумською районною державною адміністрацією, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки загальною площею 3,2443 га, розташованої на території Червоненської сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери: :04:004:0238, :04:004:0026 та :01:003:0191 (а.с. 8).

Право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування на майно померлих підтверджується копіями спадкових справ, свідоцтв про право власності на спадщину (а.с. 18-21, 69-74).

За інформацією Управління Держгеокадастру у Сумському районі Сумської області № с-2844/05-16 від 19 грудня 2016 року повідомлено, що згідно з інформацією Національної кадастрової системи земельні ділянки за кадастровими номерами :04:004:0238, :04:004:0026 та :01:003:0191 відносяться до земель приватної власності ОСОБА_2 (а.с. 56).

Відповідно до листа Сумської районної державної адміністрації Сумської області № 1911/11-308 від 02 лютого 2017 року, згідно з інформацією Національної кадастрової системи земельні ділянки за кадасровими номерами :04:004:0238, :04:004:0026 та :01:003:0191 відносяться до земель приватної власності ОСОБА_2 (переоформлення спадщини 19 квітня 2013 року від ОСОБА_1Ф.) для ведення товарного сльськогоподарського призначення загальною площею 3,2443 га на території Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 57).

Рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову мотивоване тим, що матеріалами справи підтверджено право власності позивача на інші земельні ділянки, ніж ті, які зазначені в оспорюваному державному акті на землю. При видачі державного акту ОСОБА_3 була допущена технічна помилка, можливість усунення якої позивач має право самостійно. Видачею державного акту на землю ОСОБА_3 та подальшим оформленням спадкових прав ОСОБА_2 прав і інтересів позивача не порушено.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Як убачається з матеріалів справи 23 квітня 2004 року головою Сумської районної державної адміністрації було винесено розпорядження № 231 про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право власності на земельні ділянки власникам земельних часток (паїв), згідно з яким видано громадянам - власникам земельних часток (паїв) державні акти на право власності на земельні ділянки взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Згідно з витягом з додатку до вище вказаного розпорядження № 231 були затверджені списки громадян - власників земельних паїв по колишньому КСП «Червоненське» Сумського району Сумської області, серед яких під номером 34 значиться ОСОБА_4 із зазначенням кадастрових номерів його земельних ділянок, а саме: :04:004:0238, :04:004:0026 та :01:003:0191, загальною площею 3,23 га, а під номером 574 - ОСОБА_3, якій належать земельні ділянки з кадастровими номерами: 03:007056, 060020101 та 080090362, загальна площа яких становить 2,64 га (а.с. 83-84).

З вище викладеного убачається, що загальна площа земельної ділянки, яка належала ОСОБА_3 і зазначена в державному акті на право власності на земельну ділянку, серія ЯБ № 727579, не співпадає з площею земельної ділянки, яка була визначена розпорядженням № 231 голови Сумської районної державної адміністрації. В свою чергу, площа земельної ділянки, яка визначена ОСОБА_4 розпорядженням голови Сумської районної державної адміністрації та вказана в державному акті, серія СМ № 093468, що виданий на його імя, є ідентичними.

Крім того, в додатку до розпорядження голови районної державної адміністрації чітко зазначено, що ОСОБА_3 є власником земельних ділянок з кадастровими номерами 03:007056, 060020101 та 080090362, які не співпадають з кадастровими номерами земельних ділянок ОСОБА_4

Аналіз встановлених обставин дає підстави вважати, що при видачі ОСОБА_3 державного акту на право власності на земельну ділянку була допущена технічна помилка.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що державний акт на право власності на земельні ділянки, серія СМ № 093468, на імя ОСОБА_4 був виданий пізніше, ніж державний акт на земельні ділянки, серія ЯБ № 727579, на імя ОСОБА_3, тобто вже після отримання останньою у приватну власність земельних ділянок, порушив її права як власника, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Позивач не спростував належними та допустимими доказами те, що відповідач отримав у спадщину земельні ділянки у законний спосіб.

Таким чином, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що видачею державного акту на землю ОСОБА_3 та подальшим оформленням спадкових прав ОСОБА_2 прав і інтересів позивача не порушено.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 21 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ю. Кононенко

ОСОБА_6

ОСОБА_7