Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/704/18 Головуючий у 1-й інст. Гришковець А. Л.
Категорія 27 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання: Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу № 286/704/18 за позовом Акціонерного товариства комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 11 червня 2018 року, яке ухвалено суддею Гришковець А.Л. в м.Овручі Житомирської області,

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року Публічне Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», яке 21.05.2018 року змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №б/н від 06.11.2012 року, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач свої зобов'язання за фактичне використання кредитних коштів належним чином не виконував та станом на 31.12.2017 року утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 108 146,53 грн.,яку банк просив стягнути на свою користь та понесені судові витрати.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 11 червня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 06.11.2012 в сумі 13463,86 грн., із них: 4545,53 грн. заборгованості за кредитом, 8918,33 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом та судовий збір в сумі 219,37 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволені вимог щодо стягнення частини відсотків, пені та штрафів і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в повному обсязі.

Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Ухвалюючи оскаржуване рішення судом першої інстанції не враховано, що розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. З моменту укладення договору відповідач виконував всі його вимоги, ніяких пропозицій з боку відповідача до банку щодо зміни умов договору не надходило. Судом зазначено, що згідно ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Однак, вказана норма не містить заборони щодо нарахування двох видів відповідальності. Апелянт вважає, що суд міг відмовити позивачу в частині стягнення заборгованості за пенею або штрафом, але ніяк не в повному обсязі.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Повістка відповідачу була надіслана на останню відому адресу його проживання та повернулась до суду з відміткою Укрпошти на довідці - «адресат за вказаним адресом не проживає».

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з'явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із таких підстав.

Судом встановлено, що 06.11.2012 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким банк надав відповідачу кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зокрема, ОСОБА_3 06.11.2012 р. підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» (надалі - заява).

За умовами підписаної заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затвердженими наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 р. та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складають між нею та банком договір.

Разом з тим, ОСОБА_3 свої зобов'язання за фактичне використання кредитних коштів належним чином не виконав. У зв'язку з чим, станом на 31.12.2017 року,відповідно до наданого позивачем в суді першої інстанції розрахунку, утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 108 146 грн. 53 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 4545 грн. 53 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 93674 грн. 97 коп.; заборгованості за пенею та комісією в сумі 4300 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) - 5126 грн. 03 коп.

Частково задовольняючи позовні вимоги банку, суд першої інстанції, виходив з того, що за умовами укладеного між сторонами кредитного договору штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Вимоги банку щодо стягнення заборгованості по пені та комісії не підлягають задоволенню, так-як банком в розрахунку не здійснено нарахування пені (а.с.5-6), а Умови та Тарифи не визначають порядок нарахування комісії.

Проте повністю з таким висновком суду погодитись неможливо виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо за законом ця форма для даного виду договору не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті відповідача, АТ КБ «ПриватБанк», керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та Правила надання банківських послуг».

Тобто, Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам, які, таким чином, отримують доступ до всіх послуг банку.

Підписавши 06 листопада 2011 року Анкету-Заяву, ОСОБА_3 приєднався до запропонованих АТ КБ «ПриватБанк» Умов та Правил надання банківських послуг. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах і Правилах надання банківських послуг та користування платіжною карткою, Тарифах, і укладення кредитного договору саме таким чином не суперечить чинному законодавству України. Також відповідно до даної анкети-заяви, відповідач погодився вважати Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи Банку складовими частинами договору.

Таким чином, відсутність підпису на вказаних умовах не є підставою для висновку про те, що ОСОБА_3 не був з ними ознайомлений, враховуючи вказані Умови анкети-заяви.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття любого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

У відповідності до п.2.1.1.5.5 Умов та правил банківських послуг відповідач зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг за користування кредитом Банк нараховує відсотки, які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік.

У відповідності до п.2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п. 1.1.2.7 Умов та Правил власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.

За п.1.1.5.25 Умов вбачається, що за несвоєчасну сплату послуг, передбачених даним договором, умовами та правилами клієнт сплачує банку по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який платиться пеня за кожен день просрочки.

При порушенні строків платежу по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій, що передбачено Тарифами, п.1.1.5.20 Умов.

Під час розгляду справи було встановлено, що взяті на себе зобов'язання банк виконав, надавши відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 8000 грн. Разом з тим, відповідач ОСОБА_3 кредит своєчасно не погашав, внаслідок чого утворилась заборгованість. Крім того, як слідує із виписки по рахунку, відповідач не лише знімав кошти в банкоматі, але й частково погашав заборгованість, що свідчить про її обізнаність з Умовами та правила надання банківських послуг та Тарифами, в тому числі і в частині нарахування пені та комісії.

Враховуючи, що ОСОБА_3, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «КБ «ПриватБанк», підтвердив те, що він ознайомлений з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами та згоден на те, що вони є складовою частиною укладеного між ним та банком договору, суд дійшов висновку щодо обов'язковості виконання ОСОБА_3 вказаних умов та правил надання банківських послуг, зокрема щодо сплати штрафних санкцій у вигляді пені та комісії. Таким чином, висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову лише в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсоткам є помилковим.

Разом з тим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення одночасно з відповідача як пені так і штрафу за невиконання умов договору, оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином суд дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність вимог в частині стягнення штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) - 5126 грн. 03 коп.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наданий банком в суді першої інстанції розрахунок суми заборгованості по відсотках суперечить умовам договору та не узгоджується з вимогами законодавства, оскільки нарахування Банком відсотків в даному випадку здійснювалось на тіло кредиту та відсотки. Разом з тим, проведений районним судом перерахунок відсотків не відповідає вимогам закону та умовам договору. Згідно наданого банком під час апеляційного розгляду справи нового розрахунку, заборгованість по відсоткам становить 5331 грн. 65 коп., а по пені та комісії - 4300 грн.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового - про часткове задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.11.2012 року станом на 06.11.2012 року в розмірі 14 177 грн. 18 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 4545 грн. 53 коп., заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 5331 грн. 65 коп., заборгованості за пенею та комісією в сумі 4300 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума понесених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 577 грн. 50 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 11 червня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце проживання : АДРЕСА_1) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, місцезнаходження : вул. Грушевського, 1-Д, м. Київ, 01001) заборгованість за кредитним договором №б/н від 06.11.2012 року станом на 06.11.2012 року в розмірі 14 177 грн. 18 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 4545 грн. 53 коп., заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 5331 грн. 65 коп., заборгованості за пенею та комісією в сумі 4300 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 577 грн. 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 вересня 2018 року.

Головуючий: Судді: