Справа №463/4375/18
Провадження №2/463/1612/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирич С. В.

за участю секретаря судового засідання Попович Х.І.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши цивільну справу за позовом Акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 09.09.2014, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 в розмірі 18 642,15 грн.

Обґрунтовує позов тим, що 09.09.2014 року між сторонами укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконав, отримані кошти не повертав та не сплачував нараховані відсотки за користування кредитними коштами, в зв'язку із чим просить стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 18642,15 грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою від 04.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до судового рогляду.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав клопотання відповідно до якого позов підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводи у його відсутності та проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку по місцю реєстрації, причин неявки суду не повідомив, відзив не подав. Тому суд вважає, що у відповідності до ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення.

Перевіривши зібрані докази, суд позовні вимоги задовольняє з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.09.2014 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Згідно анкети-заяви позичальника від 09.09.2014 року, підписанням вказаної заяви відповідач підтверджує ознайомлення та згоду з «Умовами та правилами банківських послуг» та «Правилами користування платіжною карткою», а також підтверджує ознайомлення та згоду з тарифами позивача відповідно до тарифного пакету. Отже, відповідач зобов'язався здійснювати оплату послуг згідно тарифів позивача у строки, передбачені умовами кредитного договору.

Частиною 1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, а п.2 цієї же статті встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа, який регулює окремий вид зобов'язань - Позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 525 цього ж Кодексу передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Так, відповідачем умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов'язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, а також проценти за його користування, крім того при порушенні позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф.

Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Договором станом на 17.06.2018 року відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань має заборгованість в розмірі 18642,15 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 1884,44 грн., відсотків за користування кредитом в розмірі 8408,16 грн., штрафу (фіксованої частини) в розмірі 500 грн., штрафу процентної складової в розмірі 863,91 грн. та пені в розмірі 6985,64 грн.

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку передбачено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, відповідачем жодним чином не спростовані, тому позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану заборгованість.

Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 1762 грн. в користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов Акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, м.Львів, вул. Глиняна,8А, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» (49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 09.09.2014 року у розмірі 18642,15 грн. (вісімнадцять тисяч шістсот сорок дві гривні пятнадцять копійок).

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, м.Львів, вул. Глиняна,8А, РНОКПП НОМЕР_1) на користь акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» (49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) судовий збір в розмірі 1 762 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного рішення суду 26 жовтня 2018 року.

Суддя: Гирич С. В.