пр. № 2/759/6909/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

В С ТА Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася у жовтні 2018 р. до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч.ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. У відповідності з вимогами п.4 ч. 3 ст. 175 цього Кодексу позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Разом із тим, позивач звернувшись із позовною заявою до ОСОБА_2 нечітко виклала свої позовні вимоги до відповідача. Зокрема, у прохальній частині позову ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку або у твердій грошовій формі 5000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту подачі даної позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Варто зазначити, що суд позбавлений на власний розсуд при розгляді цивільної справи обирати альтернативно запропоновані учасником справи способи захисту. Згідно загальноприйнятого принципу диспозитивності цивільного судочинства, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). У той час як суд уповноважений розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

Одночасно слід роз'яснити позивачу, що вимога про стягнення аліментів у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України), може бути подана нею до суду в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір (ч. 2 ст. 161 ЦПК України).

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне надати строк для усунення наведених вище недоліків позовної заяви.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 30, 175, 177, 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 десять днів строку для усунення недоліків позовної заяви з моменту отримання копії ухвали.

В разі невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Коваль О.А.