Дата документу 04.10.2018
Справа № 334/7181/18
Провадження № 2/334/3739/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Баруліна Т.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту (заборону відчуження),

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ПУМБ» та державного реєстратора про визнання протиправним та скасування рішення.

02 жовтня 2018р. ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - квартиру №7, розташовану за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кремлівська, будинок 31, обґрунтувавши тим, що вказана квартира була придбана квартира 27.11.2007 р.. Того ж дня, 27.11.2007 р. ОСОБА_2 уклала з ПАТ «ПУМБ» кредитний договір № 5859370 на суму 46 000, 00 доларів США. З метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором , уклали Договір іпотеки за №5859411 від 27.11.2007р. За вказаним іпотечним договором ОСОБА_1 передала ПАТ «ПУМБ» в іпотеку спірну квартиру.

Як стало відомо ОСОБА_1ПАТ «ПУМБ» має намір продати зареєстроване за ним спірне майно і виставило його на продаж на сайті банку.

Невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України у забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Не перевіряючи обставини, які мають значення для справи, а лише запобігаючи ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову, приймаючи до уваги наявність реальних ризиків відчуження рухомого майна на користь третіх осіб, суд приходить до висновку, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому суд враховує, що такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на майно та заборона вчиняти будь-які дії стосовно цього майна, є співмірним із заявленими вимогами.

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та на підставі вищенаведеного, проаналізувавши у сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 Володимирівни про забезпечення позову шляхом накладення арешту (заборону відчуження) задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, яке зареєстроване за Публічним акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк».

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Баруліна Т. Є.