Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2490/16-ц
13.09.2018 м.Виноградів
У Х В А Л А

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Леньо В.В., ознайомившись з скаргою ОСОБА_1 на постанову заступника начальника Берегівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з скаргою, де субєкт оскарження заступник начальника Берегівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2М, на постанову про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

У поданій скарзі скаржник просить суд скасувати постанову заступника начальника Берегівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, як неправомірну

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Оскільки ЦПК України не передбачено наслідків недотримання закону при подачі скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, вважаю, що слід керуватися положеннями ч. 9 ст. 10 ЦПК України, згідно з якими якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а тому в даному випадку необхідно застосовувати приписи ст. 175 ЦПК України, згідно з якими визначаються вимоги щодо форми і змісту позовної заяви.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає вищевказаним вимогам, то застосовуються положення ст. 185 ЦПК України. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання, на що також звернув увагу Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (даліпостанова Пленуму від 07.02.2014 року № 6).

Подана заявником скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України субєктом оскарження є державний виконавець або інша посадова особа органу державної виконавчої служби чи приватний виконавець, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Згідно з вимогами ЦПК України сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обовязків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, як заінтересовані особи. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

На вказане також звернуто увагу у постанові Пленуму від 07.02.2014 року № 6.

Проте, як вбачається із змісту скарги, заявником, який є стороною виконавчого провадження (боржником), державного виконавця не зазначено у якості субєкта оскарження.

Крім того, згідно з вимогами ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). З приписами ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Скаржник звернувся до суду із скаргою на постанову на постанову заступника начальника Берегівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, однак вказана копія постанови до матеріалів скарги не долучена, натомість до матеріалів скарги долучено копію постанови заступника начальника Берегівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 30.08.2018 року, про що старшим секретарем Виноградівського районного суду складено відповідний акт.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене та застосовуючи аналогію закону до скарги на дії державного виконавця, вважаю, до даної скарги слід застосувати наслідки, встановлені ст. 185 ЦПК України, та залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вказаних недоліків шляхом подання до суду належним чином оформленої скарги з усуненими недоліками, її копії для заінтересованих осіб.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 447, 449, 450 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову заступника начальника Берегівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України- залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вказаних у даній ухвалі недоліків скарги протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, розяснивши при цьому, що в разі не усунення у визначений строк недоліків скарга буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя ОСОБА_3