Справа № 583/4044/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникова Н.Б., розглянувши матеріали позовної заяви

ОСОБА_1

до Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області

про зняття арешту з майна та заборони на його відчуження,

ВСТАНОВИВ:

01.10.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна та заборони на його відчуження, в якому просить зняти накладений арешт Охтирським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ в Сумській області на все рухоме майно та оголошення заборони на його відчуження, а саме відносно автомобіля марки SKODA, моделі FABIA, 2005 року випуску, TMBPY16Y06B050355, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, який був накладений згідно постанови Охтирського МР ВДВС ГТУЮ у Сумській області за номером 3327151 від 23.03.2018 р.

Однак позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, субєкти оціночної діяльності - субєкти господарювання.

За положеннями статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому проваджені є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична особа або юридична особа, визначена виконавчим документом, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

З наведених норм слідує, що до суду може звернутися особа, яка вважає себе власником майна на яке накладено арешт і вказана особа не є учасником виконавчого провадження.

З позовної заяви вбачається, що позивач є стороною виконавчого провадження, а саме боржником і в силу наведених вище правових норм наділений відповідними правами та обовязками у виконавчому провадженні.

Права сторін виконавчого провадження передбачені статтею 19 Закону, зокрема оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Згідно п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України (розділ VII ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином, власник майна, на яке накладено арешт, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту у випадку, якщо не є стороною виконавчого провадження. Якщо ж арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

В звязку з цим ухвалою суду від 03.10.2018 року позовну заяву було залишенобез руху та позивачу надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху від 03.10.2018 року позивачем отримано 10.10.2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Таким чином, у наданий ухвалою суду строк позивачем вимоги ухвали суду від 03.10.2018 року не виконано.

Враховуючи викладене, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України вказану позовну заяву слід вважати неподаною та повернути її позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 185, ст. 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області про зняття арешту з майна та заборони на його відчуження вважати неподаною та повернути її позивачу.

Розяснити позивачу, що відповідно до ст. 185 ч. 7 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суду Сумської області

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н. Б. Плотникова