Справа № 219/8596/15-ц
Провадження №2/219/25/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді Павленко О.М.,

при секретарі Брагіній М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні режимі відеоконфеденції в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України, прокуратури Донецької області, Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, третя особа суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Малінов Олександр Сергійович, про визнання дій незаконними, захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про призначення у справі психофізіологічної експертизи із застосуванням компютерного поліграфа з його участю для встановлення істини по справі та вини судді Малінова О.С. щодо того чи погрожував останній позивачу, ображав та принижував його честь та людську гідність некоректними виразами в його бік.

В судовому засіданні позивач підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити та призначити експертизу в терміновому порядку, оскільки ті відповіді, які будуть встановлені за його результатами, матимуть безпосереднє доказове значення по справі.

Представник відповідача, прокуратури Донецької області, ОСОБА_2 проти задоволення клопотання щодо призначення експертизи заперечує, просить у його задоволенні відмовити з посиланням на те, що висновок психофізіологічної експертизи із застосуванням компютерного поліграфа не має доказового значення у даній справі.

Дослідивши клопотання про призначення експертизи, заслухавши позиції учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Процесуальними джерелами доказів є пояснення сторін, третіх осіб, їх представників, показання свідків, письмові докази, речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи, висновки експертів.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За визначенням поліграф (детектор брехні) є різновидом психофізіологічної апаратури і являє собою комплексну багатоканальну апаратну методику реєстрації змін психофізіологічних реакцій людини у відповідь на пред'явлення за спеціальною схемою певних психологічних стимулів; аналіз інформації, отриманої від людини в процесі опитування за допомогою поліграфа, як стверджується, дає змогу одержувати необхідну орієнтувальну інформацію та виявляти ту, яку людина приховує.

Поліграф - це багатоканальний осцилограф, який проводить одночасний запис показників кров'яного тиску, дихання, рухових реакцій, робить електрокардіограму тощо. Водночас, на основні чотири показники, які вимірюються поліграфом (артеріальний тиск, пульс, потовиділення, частота дихання) впливає велика кількість емоцій, в тому числі радість, ненависть, печаль, тривога, депресія. Зв'язок цих параметрів у сукупності із намірами безперечного обману до цього часу наукою не доведено. При цьому слід зазначити, що поліграф не читає думки, а лише реєструє фізіологічну активність та зміну її параметрів. Він виявляє не брехню, а лише збудження, яке з певною долею вірогідності може свідчити про неправду. По фізіологічним реакціям не можна точно встановити природу процесу, що їх викликав (позитивна чи негативна емоція, біль, якісь асоціації, брехня, переляк).

Положеннями чинного цивільно-процесуального законодавства не передбачена можливість перевірки правдивості показань учасників судового розгляду із застосуванням поліграфа («детектора брехні») або прийняття судом в якості доказу отриманих таким чином відомостей, які носять орієнтовний характер.

Аналіз чинного законодавства дозволяє суду констатувати, що законодавець дозволяє використовувати поліграф у вузькому професійному колі (Інструкція щодо застосування комп'ютерних поліграфів у роботі з персоналом органів внутрішніх справ України, затверджена Наказом МВС України від 28.07.2004 № 842, Порядок проведення психофізіологічного дослідження із застосуванням поліграфа у Державному бюро розслідувань, затверджений постановою КМУ від 11.05.2017 № 449, Положення про психологічне забезпечення в Національній гвардії України, затверджене Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 8.12.2016 № 1285 тощо).

З огляду на викладене, зважаючи на те, що висновок психофізіологічного опитування особи з використанням поліграфа, не відноситься до висновків експерта чи документів в розумінні глави 5 ЦПК України «Докази і доказування», а також беручи до уваги відсутність нормативно-правового акту, що врегульовує питання проведення судової експертизи (психофізіологічне дослідження з використанням поліграфу (детектору брехні) для цілей цивільного провадження, зокрема із визначенням основних принципів використання поліграфа, випадків, в яких це заборонено, кола осіб, які не можуть бути піддані такій перевірці, часових рамок, протягом яких особа може бути піддана такої перевірки, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача.

Результати перевірок на поліграфі мають в процесі доказування орієнтовне, а не доказове значення, а висновки мають ознаки вірогідності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76, 77, 258 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення у справі психофізіологічної експертизи із застосуванням компютерного поліграфа відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -

ОСОБА_3