Справа № 2-975/11
Провадження № 4-с/487/8/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2018 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Ободенко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересована особа ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Заводського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області,-

В С Т А Н О В И В:

04.12.2017 року Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» звернулось до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Заводського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо виконання судового рішення, в якій посилаючись на невжиття державним виконавцем всіх необхідних заходів по виконанню виконавчого листа виданого Заводським районним судом м. Миколаєва №2-975/11 від 21.12.2011 року про стягнення з ОСОБА_1, ТОВ «Гранд-юг» на користь ПАТ «Родовід Банк» в солідарному порядку заборгованість за договором в розмірі 973537,42 грн., просить суд: визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Заводського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 по виконавчим провадженням № 32583505, № 32583396 при винесенні постанов про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31.10.2017 року; скасувати постанови головного державного виконавця Заводського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 по виконавчим провадженням № 32583505, № 32583396 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31.10.2017 року

Свої вимоги заявник обґрунтувавтим, тим що 21.12.2011 року Заводським районним судом м.Миколаєва ухвалено рішення по справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1, ТОВ «Гранд-юг» про стягнення заборгованості за кредитним договором. 23.04.2012 року на підставі зазначеного рішення АТ «Родовід Банк» отримав виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. Заводським ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області були відкриті виконавчі провадження №32583505 та № 32583396 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості та судових витрат.

20.11.2017 на адресу стягувача надійшли постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.10.2017 року, які винесені головним державним виконавцем Заводського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3

Представник АТ «Родовід Банк» вважає постанови незаконними та передчасними, у звязку з чим вони підлягають скасуванню. Державним виконавцем під час виконання судового рішення не вжито всіх заходів примусового виконання рішення та допущені порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження».

03.10.2018 року головний державний виконавець Заводського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 надала суду відзив на скаргу ПАТ «Родовід Банк». У відзиві зазначила, що у Заводському відділі ДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області перебувало виконавче провадження №32583505 з примусового виконання виконавчого листа №2-975/11 виданого Заводським районним судом м.Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід-Банк" заборгованість в розмірі 973537,42 грн., яке перебувало в складі зведеного виконавчого провадження №35376345.17.05.2012 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 17.05.2012 за відповідною заявою стягувача, керуючись ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Дані про арешт внесено до відповідних Державних реєстрів. 22.12.2014 винесено постанову про арешт коштів боржника. Був перевірений майновий стан боржника. 04.10.2017 здійснено вихід за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 та складено акт, яким встановлено, що майно яке належить боржнику та на яке за законом можливо звернути стягнення не виявлено. Інше майно на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості відсутнє.

У звязку з чим на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» 31.10.2017 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки транспортний засіб зареєстрований за боржником, який оголошено в розшук постановою державного виконавця від 08.06.2012, розшук якого здійснювався поліцією, не виявлений протягом року з дня оголошення розшуку, а інше майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості відсутнє. Таким чином, державним виконавцем вжито відповідні заходи примусового виконання та встановлено обставини, які зумовили прийняття рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві, а доводи заявника про невжиття інших заходів не спростовують висновку на підставі якого прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувачу. На підставі вищевикладеного вважає вимоги скаржника необґрунтованими та просить суд в задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Представник заявника АТ «Родовід Банк» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно належним чином, надав клопотання, в якому просить судове засідання провести за його відсутності, вимоги зазначені в скарзі підтримує, просить задовольнити її в повному обсязі.

Начальник Заводського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області надав суду заяву в якій просить суд розглянути скаргу у відсутності представника відділу ДВС, у задоволенні скарги просить відмовити з підстав викладених у відзиві.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали цивільної справи №2-975/11, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення до суду) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Стаття 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що виконавець зобовязаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Серед іншого державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у систем і електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

21.12.2011 року Заводським районним судом м.Миколаєва було ухвалено рішення, яке набрало законної сили, по справі №2-975/2011 року за позовом ТОВ «Родовід Банк» до ТОВ «Гранд-Юг», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На виконання даного рішення Заводським районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості та судових витрат.

17.05.2012 року державним виконавцем Заводського відділу ДВС міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

17.05.2012 року за відповідною заявою стягувача, керуючись ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Дані про арешт внесено до відповідних Державних реєстрів.

22.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

При перевірці майнового стану боржника ОСОБА_1 встановлено, що згідно запиту до ПФУ про осіб-боржників. які отримують пенсії - інформацію не знайдено. Згідно відповіді на запит ДФС України у боржника відкрито рахунки в банківських установах, проте згідно відповідей банків кошти на рахунках відсутні.. Згідно відповіді на запит до ДФС України про джерела отримання доходів боржників- фізичних осіб - інформація стосовно боржника відсутня. Згідно відомостей в Автоматизованій інформаційній системі «Автомобіль» за боржником зареєстровано транспортний засіб ГАЗ 52, 1988 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який оголошено в розшук постановою державного виконавця від 08.06.2012 року. Згідно відомостей Національній автоматизованій інформаційній системі Департаменту державної автомобільної інспекції щодо належності автомототранспорту боржнику - інформація відсутня.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна, в Державному реєстрі Іпотек наявний запис про іпотеку нерухоме майно боржника, а саме житлового будинку № 70/2 по вул. Будьонного в м. Миколаєві (загальна площа 122,6 кв.м.), який перебуває в іпотеці ЗАТ «Перший Український ОСОБА_5», який не є стягувачем за вказаним виконавчим документом. Розмір основного зобовязання за кредитним договором становить 150 000,00дол. США. Зазначені обставини унеможливлюють проведення реалізації майна, оскільки відповідно до приписів пункту 1 частини 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданогр як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та /або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязання громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

04.10.2017 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 та складено акт, яким встановлено, що майно яке належить боржнику та на яке за законом можливо звернути стягнення не виявлено.

Інше майно на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості відсутнє.

31.10.2017 року на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки транспортний засіб зареєстрований за боржником, який оголошено в розшук постановою державного виконавця від 08.06.2012, розшук якого здійснювався поліцією, не виявлений протягом року з дня оголошення розшуку, а інше майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості відсутнє.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Законом України «Про виконавче провадження», чітко встановлено, що у разі наявності обставин передбачених для повернення виконавчого документа стягувачу державний виконавець складає акт, де зазначає про всі обставини справи, з'ясовані під час виконання рішення суду, а в постанові про повернення виконавчого документа стягувачу зазначає лише підставу повернення виконавчого документа, що і було зроблено та підтверджується постановою про повернення виконавчого документа стягувачу.

З досліджених судом доказів не вбачається наявності бездіяльності державного виконавця у період знаходження на виконанні виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь заявника заборгованості за кредитним договором.

Державним виконавцем здійснено всі необхідні дії щодо встановлення майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, а тому не має підстав вважати, що винесені постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві прийняті з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження». Державний виконавець провела усі необхідні дії, спрямовані на своєчасне, об'єктивне, неупереджене виконання рішення суду, а тому в задоволенні скарги ПАТ "Родовід Банк" на бездіяльність головного державного виконавця Заводського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересована особа ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Заводського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст.ст. 353, 355 ЦПК України.

Суддя С.В. Щербина