КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/4646/15-ц Головуючий у І інстанції Журавський В.В.
Провадження № 22-ц/824/1992/18 Доповідач у ІІ інст. Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 жовтня 2018 року Київський апеляційний суду в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді - доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Приходька К.П.,

за участі секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

УСТАНОВИВ:

у червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який на праві приватної власності належить ОСОБА_3, та заборони його відчуження.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 зазначив, що 14 червня 2018 року ним до Бориспільського міськрайонного суду Київської області подано позов до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10 грудня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір процентної позики, що підтверджується розпискою, написаною відповідачем власноруч. Станом на 10 березня 2017 року відповідач не виконав своїх зобов'язань перед позивачем щодо повернення коштів, жодних дій щодо позасудового врегулювання спору не вживав, уникає зустрічей з позивачем, не відповідає на телефонні дзвінки, що може свідчити про його небажання виконати взяті на себе зобов'язання.

На момент звернення із позовом загальна сума, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь позивача складає 10607,02 долари США, що є еквівалентним 278 711 гривень, згідно курсу НБУ станом на день подачі заяви.

Враховуючи безспірність факту заборгованості ОСОБА_3, позивач вважає єдиним можливим варіантом вжиття заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті - накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_3, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2018 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено з тих підстав, що ОСОБА_2 не зазначено жодного доказу на підтвердження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду про стягнення заборгованості за договором позики з ОСОБА_3

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 у червні 2018 року подав апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим обставинам, порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та забезпечити позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, накласти арешт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 м. Бориспіль, Київської області, який належить на праві приватної власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, шляхом заборони відчуження.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 липня 2018 року відкрите апеляційне провадження у даній справі.

21 вересня 2018 року справу призначено до розгляду в суді апеляційної інстанції на 04 жовтня 2018 року.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року №452/2017 ліквідованоАпеляційний суд міста Києва та Апеляційний суд Київської області, та утворено Київський апеляційний суд.

Указом Президента України від 28 вересня 2018 року №297/2018 переведено суддів Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області на роботу на посадах суддів Київського апеляційного суду.

03 жовтня 2018 року в газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови новоутвореного Київського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного Київського апеляційного суду.

Нерозглянуті апеляційні скарги, заяви, клопотання, подані до Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області передано до новоутвореного Київського апеляційного суду.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 05 жовтня2018 справу призначено судді-доповідачу Таргоній Д.О. (судді, які входять до складу колегії: ТаргонійД.О., Приходько К.П., Ігнатченко Н.В.)

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2018 року дану справу прийнято до провадження колегією суддів у визначному складі та призначено до розгляду на 23 жовтня 2018 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не зазначено, а судом не встановлено обґрунтованих обставин, які б підтверджувалися належними доказами та свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання ймовірного рішення суду про задоволення позову.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно до положень ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 10607,02 долари США, що є еквівалентним 278 711 гривень, згідно курсу НБУ станом на день подачі заяви.

До заяви позивачем додано копію розписки ОСОБА_3 від 10 грудня 2016 року, з якої вбачається, що останній отримав від ОСОБА_2 кредит в сумі 7 590 доларів США, під заставу свого приватного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Обслуговування даного кредиту складає 2% щомісячних від загальної суми кредиту. При цьому, ОСОБА_3 зобов'язався кредит в сумі 7 590 доларів США та відсотки повернути в повному обсязі до 10 березня 2017 року.

Таким чином, зі змісту позовних вимог та наданих позивачем доказів, вбачається, що між сторонами існує реальний спір, предметом якого є грошові кошти в розмірі 10607,02 долари США, що є еквівалентним 278 711 гривень, згідно курсу НБУ станом на день подачі заяви.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна від 13.06.2018 року, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 на праві приватної власності.

Апеляційний суд вважає, що заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на нерухоме майно, які просить вжити позивач, відповідають позовним вимогам та є співмірними. ОСОБА_7, будучи власником майна, на яке може бути звернуто стягнення на стадії виконання рішення у разі задоволення позову, має можливість відчужити його на користь інших осіб. Враховуючи те, що між сторонами виник спір щодо стягнення суми боргу, позивач вказує на те, що відповідач не бажає добровільно повернути кошти, які він отримав за договором позики, є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції не звернув увагу на зазначені обставини та безпідставно дійшов висновку про відсутність достатніх підстав вважати, що не вжиття заходів забезпечення позову, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було законних підстав для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту.

З огляду на вказане, ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення заяви про забезпечення позову, що в силу ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та ухвалення нового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову з наведених вище підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 150, 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2018 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 м. Бориспіль, Київської області, який належить на праві приватної власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, шляхом заборони відчуження.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 жовтня 2018 року.

Суддя - доповідач Таргоній Д.О.

Судді Ігнатченко Н.В.

Приходько К.П.