Справа № 182/1316/17
Провадження № 2/0182/872/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.10.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Тихомирова І.В.

секретаря - Рахуба О.Г.,

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Панчука О.І.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської районної державної адміністрації у Дніпропетровській області, треті особи: Приміська (Менжинська) сільська рада Нікопольського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом до Нікопольської районної державної адміністрації у Дніпропетровській області, треті особи: Приміська (Менжинська) сільська рада Нікопольського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, який уточнював.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5.

Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на право на земельну частку (пай) на землю КСП «ім. К.Маркса» Нікопольського району, площею 2,95 в умовних кадастрових гектарах. Державний акт про право колективної власності на землю колишнього КСП «ім. К.Маркса» виданий 31 серпня 1994 року за № 9.

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 правом на земельну частку (пай) на землю КСП «ім. К.Маркса» Нікопольського району не розпорядився.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є його діти: позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4, які у визначений законом строк звернулися до нотаріуса з відповідними заявами про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька та 19 жовтня 2016 року на їх ім'я державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В. видані свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 по ? частині кожному.

В той же час, постановою державного нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В. № 1587/02-14 від 22 червня 2016 року позивачу було роз'яснено про неможливість видачі йому свідоцтва про право на земельну частку (пай) членів КСП «ім. К.Маркса» Нікопольського району, у зв'язку з тим, що ним не пред'явлено правовстановлюючий документ на вказане майно.

У зв'язку з наведеними обставинами та враховуючи те, що позивач прийняв спадщину у відповідності до вимог чинного законодавства, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності право на земельну частку (пай) площею 2,95 в умовних кадастрових гектар на землю колишнього КСП «ім. К.Маркса» Нікопольського району Дніпропетровської області відповідно до державного акту про право колективної власності, виданого 31 серпня 1994 року за № 9 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час судового засідання 10 жовтня 2018 року позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Панчук О.І. в судовому засіданні проти позову заперечив, оскільки вважає, що вони є не належними відповідачами в даній цивільній справі та просив застосувати строк позовної давності.

В своїх поясненнях від 06 вересня 2018 року (а.с.89) зазначили, що відділом у Нікопольському районі Міськрайнного управління у Нікопольському районі та місті Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомлено, що вільні земельні ділянки колективної власності колишнього КСП ім. К.Маркса на території Приміської (Менжинської) сільської ради - відсутні. Тобто на час розгляду справи вільні земельні ділянки, які належали КСП ім. К.Маркса, з яких Нікопольська районна державна адміністрація могла б виділити земельну ділянку в натурі.

Оскільки усі землі КСП ім. К.Маркса в частині ріллі вже розпайовані та виділені громадянам в натурі (на місцевості), позивач має право на отриманні земельної ділянки із земель резерву (запасу).

На даний час компетенцією щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення наділено Держгеокадастр України замість державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Таким чином, на думку представника відповідача, належним відповідачем по даній справі є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

У зв'язку з наведеними обставинами представник Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Панчук О.І. просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позову.

Третя особа Приміська сільська рада Нікопольського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені, в своїй заяві від 06 червня 2018 року зазначили, що розгляд питання

Заслухавши сторони, дослідивши усі письмові докази які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 529 ч. 1 ЦК України (в редакції 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини) при успадковуванні за законом спадкоємцями першої черги є у рівних частках діти (у тому числі усиновлені), подружжя та батьки померлого.

Згідно зі ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав у державну нотаріальну контору по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 (а.с.7).

Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на право на земельну частку (пай) на землю КСП «ім. К.Маркса» Нікопольського району, площею 2,95 в умовних кадастрових гектарах. Державний акт про право колективної власності на землю колишнього КСП «ім. К.Маркса» виданий 31 серпня 1994 року за № 9.

Спадкодавець ОСОБА_5 правом на земельну частку пай) на землю КСП «ім. К.Маркса» Нікопольського району не розпорядився.

Відповідно до вимог ст. 529 ч. 1 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є позивач, та його рідна сестра ОСОБА_4

З матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини) прийняли спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулися до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори із спільною заявою про прийняття спадщини (а.с.22,23).

19 жовтня 2016 року на ім'я позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_4 державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В. були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 по ? частині кожному. Дані свідоцтва зареєстровані в реєстрі за номерами 2-1283 та 2-1284 (а.с.47-50).

Однак, постановою державного нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В. № 1587/02-14 від 22 червня 2016 року ОСОБА_1 було роз'яснено про неможливість видачі йому свідоцтва про право на земельну частку (пай) членів КСП «ім. К.Маркса» Нікопольського району, у зв'язку з тим, що ним не пред'явлено правовстановлюючий документ на вказане майно (а.с.13).

Факт належності спадкодавцю ОСОБА_5 права на земельну частку (пай) членів КСП «ім. К.Маркса» Нікопольського району судом не оспорюється, оскільки згідно довідки Відділу Держкомзему у Нікопольському районі Дніпропетровської області від 03 вересня 2009 року № 647/4 ОСОБА_5 включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю колишнього КСП «ім.. К.Маркса» за № 61 (а.с.10).

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням , що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду з позовом до Нікопольської районної державної адміністрації про визнання права власності в порядку спадкування за законом, позивач ОСОБА_1 не звернув увагу, що із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_5 звернулася також його сестра ОСОБА_4

Зазначена обставина підтверджується наявною в матеріалах справи копією спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 (а.с.21-23).

Крім того, позивач просить суд визнати за ним в цілому право на земельну частку (пай) членів КСП «ім. К.Маркса» Нікопольського району Дніпропетровської області, що фактично права ОСОБА_4 на спадкування частки спадкового майна, яка залишилась після смерті батька ОСОБА_5

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 пред'явив позов до Нікопольської районної державної адміністрації, яка на даний час жодним чином не порушувала прав позивача і не має відношення до спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5, оскільки в померлого окрім позивача є інший спадкоємець, який також звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позов може бути пред'явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов'язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов'язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов'язки (стаття 50 ЦПК України).

Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов'язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Дана позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц.

Таким чином пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Крім того, в свідоцтві про смерть спадкодавця його прізвище значиться як «ОСОБА_5», в той час, як згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 прізвище позивача вказано як «ОСОБА_1». Отже в написанні прізвищ спадкодавця та позивача наявні розбіжності.

Також слід врахувати, що подання до нотаріальної контори певними особами заяв про прийняття спадщини само по собі не підтверджує родинні відносини зі спадкодавцем, а також право на спадщину.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

До того ж, згідно інформації відділу у Нікопольському районі Міськрайнного управління у Нікопольському районі та місті Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, вільні земельні ділянки колективної власності колишнього КСП ім. К.Маркса на території Приміської (Менжинської) сільської ради - відсутні. Тобто на час розгляду справи вільні земельні ділянки, які належали КСП ім. К.Маркса, з яких Нікопольська районна державна адміністрація могла б виділити земельну ділянку в натурі.

Враховуючи те, що усі землі КСП ім. К.Маркса в частині ріллі вже розпайовані та виділені громадянам в натурі (на місцевості), позивач має право на отримання земельної ділянки із земель резерву (запасу), розпорядження якими на даний час наділено Держгеокадастр України, в даному випадку Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

З урахуванням викладених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог.

Судом не вирішувалося питання про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з інших мотивів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4,12,13,18,76,81,213,263-265 ЦПК, 529,549 ЦК України (в редакції 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини), суд

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Нікопольської районної державної адміністрації у Дніпропетровській області, треті особи: Приміська (Менжинська) сільська рада Нікопольського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Повний текст рішення суду складено 26 жовтня 2018 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положеньЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: І. В. Тихомиров