Дата документу 22.10.2018 Справа № 554/3969/18
Провадження № 4-с/554/77/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Чуванової А.М.,

за участю секретаря - Садошенко М.П.,

розглянувши цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 правління Кредитної спілки «Полтава і полтавці» ОСОБА_2 на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу; заінтересована особа: ОСОБА_4,-

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_1 правління Кредитної спілки «Полтава і полтавці» ОСОБА_2 у травні 2018 року звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави зі скаргою на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м.Полтава від 27.02.2018 року про повернення судового наказу №2н-1642/06 від 09.11.2006 року стягувачу, а судовий наказ повернути до Київського ВДВС м.Полтава для подальшого виконання.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що Октябрським районним судом м.Полтави було видано виконавчий лист на виконання рішення по справі №2н-1642/06 від 09.11.2006 року по стягненню з ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Полтава і полтавці» 1419,29 гривень, який був поданий заявником до Київського ВДВС м.Полтава в березні 2015 року.

15.05.2018 року Кредитна спілка «Полтава і полтавці» отримала від Київського ВДВС м.Полтава постанову державного виконавця від 27.02.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу разом з виконавчим листом №2н-1642/06 від 09.11.2006 року. Повернення виконавчого листа проводилося на підставі ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанову та дії державного виконавця заявник вважає незаконними, виходячи з того, що відсутні докази непроживання боржника за адресою: м.Полтава, вул.Бакинських комісарів,66,корп.А1, таких як складені акти державного виконавця зі свідченнями сусідів, відповідь з адресного бюро та ін.; відсутність доказів (таких як акт державного виконавця) про перевірку майнового стану боржника за адресою, вказаною у виконавчому документі.

Посилаючись на те, що жодної підстави для повернення стягувачу судового наказу №2н-1642/06 від 09.11.2006 року щодо стягнення боргу з ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Полтава і полтавці» не існує, заявник просив скаргу задовольнити повністю.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 31.05.2018 року було відкрито провадження по даній справі.

Згідно розпорядження керівника апарату Октябрського районного суду м.Полтави від 26.09.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл судових справ, у звязку з рішенням Вищої ради правосуддя від 25.09.2018 року про звільнення судді Кулешової Л.В.

Ухвалою суду від 27.09.2018 року дану справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду.

Київський відділ державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області надіслав до суду заперечення, в яких просив відмовити заявнику в задоволенні скарги, оскільки за боржником рухоме та нерухоме майно не зареєстровано та боржник за вищевказаною адресою не проживає, державним виконавцем 27.02.2018 року завершено виконавче провадження з підстав, передбачених п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» та постанову про повернення виконавчого документа направлено на адресу стягувача (а.с.36-37).

Представник заявника до суду не зявився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Інші учасники справи до суду не зявилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

В звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга на дії державного виконавця підлягає задоволенню за наступних підстав.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження», ст. 3 якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч.ч.2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебувало виконавче провадження №48763598 з примусового виконання судового наказу №2н-1642/06, виданого 09.11.2006 року Октябрським районним судом м.Полтави про стягнення з ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Полтава і полтавці» заборгованості в розмірі 1359,29 гривень.

Державним виконавцем 21.09.2015 року відкрито виконавче провадження.

Постановою, винесеною державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 по виконавчому провадженню №48763598 з примусового виконання судового наказу №2н-1642/06, виданого 09.11.2006 року Октябрським районним судом м.Полтави про стягнення з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Кредитної спілки «Полтава і полтавці» заборгованості в розмірі 1359,29 гривень, 27.02.2018 року було повернуто виконавчий документ стягувачу (а.с.71-72).

Вказана постанова отримана скаржником 15.05.2018 року.

01.10.2018 року Київським відділом державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на адресу суду надіслано відомості стосовно виконаних дій, вчинених державним виконавцем по примусовому виконанню рішення суду за виконавчим листом.

Згідно п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції на момент повернення виконавчого документа, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи.

Відповідно до письмових заперечень Київського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у ході проведення виконавчих дій зясовано, що боржник за адресою, вказаною у виконавчому документі не проживає. Згідно відповідей з реєструючих право власності установ за боржником транспортні засоби, сільськогосподарська техніка, земельні ділянки не зареєстровано. Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта за боржником право власності на нерухоме майно не зареєстровано та на все майно боржника накладено арешт. Згідно відповідей з Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України інформація про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб, що отримують пенсії, не знайдено.

Після чого, 27.02.2018 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд вважає аргументи заінтересованої сторони безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Частина 3 даної статті також передбачає, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема:

- проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

- накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

- накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

- здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;

- звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

- викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

- вимагати від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

- у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням;

- отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

- здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вчинивши виконавчі дії у обсязі, зазначеному у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу та, постановивши оскаржувану постанову, державний виконавець проігнорував зазначені вимоги.

Ним, зокрема, не було вжито належних заходів по розшуку майна боржника шляхом направлення запитів до відповідного відділу РАЦС щодо надання інформації про перебування боржника у шлюбі, до Головного управління статистики відповідної області про надання інформації щодо реєстрації боржника, як засновника будь-якої установи, підприємства, організації, до Відділу виконавчої дирекції ФСС НВВ ПЗ про надання інформації щодо отримання страхових виплат, до Державної нотаріальної контори для отримання Витягу зі Спадкового реєстру щодо отримання боржником спадку або внесення її у реєстр як спадкоємця, до відповідного Відділу архітектури щодо виявлення майна боржника (павільйонів, кіосків), до відповідного управління (відділу) житлового господарства (сільської ради) про надання довідки Форми №3 (про зареєстрованих осіб), безпосередньо до самого боржника про наявність майна чи коштів, що належить йому, та яке знаходиться у інших осіб (дебіторська заборгованість), до банківських та фінансових установ про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, не здійснено подання щодо обмеження боржника у праві виїзду за межі України, до ПАТ «Національний депозитарій України» щодо наявності цінних паперів, депозитарної діяльності, до Державної авіаційної служби України про наявність зареєстрованих за боржником чи його дружиною цивільних повітряних суден.

Також, за приписами п.8 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем не вчинялись перевірки майнового стану боржника за періодичністю, встановленою ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області при винесенні постанови від 27.02.2018 року про повернення виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні ВП №48763598 не здійснено усі необхідні дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Оскільки, державним виконавцем не вжито повний обсяг заходів, які передбачені законодавством про виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення, не використані всі права надані державному виконавцю, спрямовані на своєчасне та повне вчинення виконавчих дій, суд вважає, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №48763598 є неправомірною.

Можливість повторного пред'явлення виконавчого документу стягувачем, про що зазначено в оскаржуваній постанові ВДВС від 27.02.2018 року, не анулює виявленого в ході судового розгляду справи факту неналежного у відповідності з вимогами закону дійового і ефективного виконання державним виконавцем заходів щодо повного реального виконання виконавчого документу суду.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 447-452 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 правління Кредитної спілки «Полтава і полтавці» ОСОБА_2 на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу; заінтересована особа: ОСОБА_4,- задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 від 27.02.2018 року про повернення стягувачу судового наказу №2н-1642/06, виданого 09.11.2006 року Октябрським районним судом м.Полтави про стягнення з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Кредитної спілки «Полтава і полтавці» заборгованості в розмірі 1359,29 гривень.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: А.М.Чуванова