АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 546/1180/17 Номер провадження 22-ц/786/2099/18Головуючий у 1-й інстанції Горулько О. М. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Гальонкіна С.А., Обідіної О.І.,

секретаря Лимар О.М.,

за участі: представників- адвокатів : позивача - ОСОБА_10.,відповідачів- Позняк С.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 31 липня 2018 року, прийняту під головуванням судді Горулько О.М. в м.Решетилівка

за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на частки у нерухомому та рухомому майні у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/8 квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, 1/8 частину земельної ділянки площею 5,0994 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Решетилівської селищної ради Полтавської області, кадастровий номер НОМЕР_1, 1/8 частину автомобіля марки Volkswagen caddy, днз НОМЕР_2, 2006 року випуску,1/8 частину автомобіля марки Hyundai Tucson, днз НОМЕР_3 2013 року випуску, 1/8 частину автомобіля марки ЗАЗ 1102, днз НОМЕР_4 1992 року випуску, що залишилося після смерті батька ОСОБА_7, який помер 27 лютого 2017 року.

У липні 2018 року ОСОБА_3 подала до суду клопотання про забезпечення позову. Зазначала, що відповідачі, які є спадкоємцями померлого ОСОБА_8, не дають їй правовстановлюючих документів на спадкове майно для отримання свідоцтва про право на спадщину та можуть зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог. Просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 та на автомобілі Hyundai Tucson, днз ВІ9800 АХ та Volkswagen caddy, днз НОМЕР_2.

Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 31 липня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалу оскаржила ОСОБА_3, яка в апеляційній скарзі посилаючись на не відповідність ухвали нормам ст. 263 ЦПК України, просить скасувати ухвалу та прийняти нову, якою задовольнити її заяву про забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачів просить відмовити в задоволенні скарги.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 27 лютого 2017 року помер ОСОБА_7

Після смерті останнього, у Решетилівській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу № 67/2017 відповідно до поданих заяв ОСОБА_5, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про прийняття спадщини.

Із вказаної спадкової справи вбачається, що до спадкового майна входить земельна ділянка площею 5,10 га, яка розташована на території Решетилівської селищної ради Полтавської області, автомобіль марки Volkswagen caddy, днз НОМЕР_2, 2006 року випуску, автомобіль марки Hyundai Tucson, днз НОМЕР_3 2013 року випуску, автомобіль марки ЗАЗ 1102, днз НОМЕР_4 1992 року випуску.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта ОСОБА_7 за життя належала квартира за адресою АДРЕСА_3.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 не зазначила, яким чином може бути істотно ускладнено чи унеможливлено виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів її, за захистом яких вона звернулася, у разі невжиття заходів забезпечення позову та не надано жодних доказів на підтвердження намірів відповідачів якимось чином позбавити позивачку її права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

ОСОБА_3 звертаючись до суду з позовом в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом по 1/8 часток на :

-квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1,

-земельну ділянку площею 5,0994 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Решетилівської селищної ради Полтавської області, кадастровий номер НОМЕР_1,

-автомобіля марки Volkswagen caddy, днз НОМЕР_2, 2006 року випуску

-автомобіля марки Hyundai Tucson, днз НОМЕР_3 2013 року випуску,

-автомобіля марки ЗАЗ 1102, днз НОМЕР_4 1992 року випуску, зазначаючи, що їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_7 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Отже, предметом позовних вимог є вимога визнання права власності лише на 1/8 частку переліченого майна, а клопотання заявника щодо накладення арешту на майно в повному його обсязі є виходом за межі заявлених вимог.

Таким чином, заява ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі є неспівмірною із заявленими нею позовними вимогами, а тому районний суд прийшов до вірного висновку про відмову в її задоволенні.

Інші доводи апеляційної скарги висновків районного суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 31 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя /підпис/ О. В. Прядкіна

Судді: /підпис/ С.А. Гальонкін

/підпис/ О.І. Обідіна

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О. В. Прядкіна