Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2018 р. Справа153/1340/18

Провадження2/153/380/18-ц

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т.В.

за участю секретаря судового засідання Гуцол Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить: стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором без номера від 03 грудня 2013 року у сумі 31723 гривні 73 копійки, а також понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1762 гривні. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку із чим підписав Заяву без номера від 03 грудня 2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підстав яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. У зв'язку із порушеннями зобов'язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 20 серпня 2018 року має заборгованість у сумі 31723 гривні 73 копійки, з яких: 10001,57 грн. - тіло кредиту; 9646,71 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 10088,61 грн. - нараховано пені; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1486,84 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов'язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

25 вересня 2018 року ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Призначено судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 25 жовтня 2018 року на 09 годину 00 хвилин. Визначено строк відповідачеві для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження шість днів з дня вручення ухвали. Одночасно роз'яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз'яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено позивачеві десятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив, а відповідачеві -строк до початку судового розгляду справи для подання заперечення на відповідь на відзив.

17 жовтня 2018 року за вхід.№7070 відповідач подав відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості. У відзиві відповідач вказав, що позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості за кредитним договором без номера від 03.12.2013 у сумі 31723,73 грн., а саме: не надано пояснення щодо нарахування заборгованості по процентам та комісії, а також нарахування пені, штрафів, неустойки. Надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлені працівниками банку - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум. Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Матеріали справи не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості відповідача за кредитним договором у розмірі 31723,73 грн., враховуючи, що згідно анкети-заяви, а відповідно до позовної заяви позивачем зазначено про отримання відповідачем кредиту у розмірі 300,00 грн. Неустойка у вигляді штрафів фіксована частина та процентна складова, стягненню з відповідача не підлягає. За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати один рік і належні докази щодо погодження сторонами збільшення вказаного терміну позивачем суду не надано. Позивач нарахував пеню за прострочення виконання зобов'язання за період з 01.09.2016 по 20.08.2018. Позивачем не надано суду доказів оформлення та укладення між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам'ятки клієнта і Тарифів, щоб в сукупності із Заявою, свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг. Враховуючи, що за умовами заяви позичальника, остання разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, а долучений позивачем до матеріалів позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, не містить підпису позичальника, то можна дійти висновку, що позивачем не доведено, що під час підписання заяви позичальника, відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг. Позивачем не надано доказів того, що відповідна картка передбачена умовами Заяви, була видана відповідачу, як і не надано суду відомостей, що підтверджують строк дії Картки, що є істотними умовами договору, доказів зарахування кредитних коштів на картку. Позивачем не надано суду доказів відкриття на ім'я відповідача рахунку, виписки по даному рахунку. Відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» до нього про стягнення заборгованості.

25 жовтня 2018 року за вхід.№7316 позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднання. Підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов'язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. В даному випадку, зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві відповідача, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. На підставі поданої Заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг відповідачу було відкрито картковий рахунок №НОМЕР_2 - ключем до карткового рахунку є пластикова картка, яку отримав відповідач та мобільний телефон, який вказав відповідач в Заяві. Сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Згідно довідки про видачу кредитних карт відповідач отримав кредитні карти №НОМЕР_2, №НОМЕР_3, остання з яких має термін дії до останнього дня місяця 01.2020 року. Відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком та відповідачем було укладено договір, який ніким не ос порений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості. Відповідача було ознайомлено саме із зазначеними Умовами та Правилами надання банківських послуг. Відповідач мав можливість самостійно знайомитися з балансом свого карткового рахунку шляхом отримання інформації через Інтернет. Розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображає стан нарахувань в певні періоди часу. Із виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу було добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо незнання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Одночасне стягнення штрафу і пені не суперечить ст.61 Конституції України, оскільки відповідно до ст.549 ЦК України пеня і штраф є формами неустойки. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Таким чином, штраф і пеня є окремими видами неустойки. Штраф застосовується за порушення виконання зобов'язання, а пеня - несвоєчасність виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загальноприйнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях - ануїтет, тощо. Відповідно по даному договорі відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов'язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Відповідач здійснював погашення кредиту з порушенням термінів і термінів повернення, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем, що підтверджує наміри відповідача про злісне ухилення від виконання від зобов'язань за кредитним договором. Відповідач не надав суду жодного доказу важкого фінансового становища з моменту першого порушення умов кредитного договору, а саме - прострочення сплати кредиту. Позивач просить суд задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості із відповідача ОСОБА_1

Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№6239 від 17.09.2018 року з клопотанням справу розглянути у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№7315 від 25.10.2018 з клопотанням справу розглянути у його відсутність.

У зв'язку із тим, що сторони у судове засідання не з'явилися, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З огляду на вищезазначене, суд на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із досліджених судом письмових доказів - анкети - заяви без № від 03 грудня 2013 року (а.с.7), витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.8), витягу з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.9-23), які є умовами договору, розрахунку заборгованості (а.с.5-6), судом встановлено, що між сторонами було укладено у простій письмовій формі договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 300 грн., відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити нараховані відсотки за його користування та комісію, однак, як слідує із розрахунків по договору, не виконав своїх зобов'язань та допустив заборгованість станом на 20 серпня 2018 року у сумі 31723,73 грн.

Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, враховуючи відзив відповідача на позовну заяву, а також відповідь позивача на відзив, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов'язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов'язався повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак у повному обсязі та вчасно свої зобов'язання не виконав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що відповідач висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчив, що він згоден з тим, що ця заява, разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку». Окрім того, встановлено, що відповідач здійснив останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 58,01 грн. 03 березня 2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов'язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме, суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість кредиту у сумі 31723 гривні 73 копійки.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - платіжним дорученням №PROM7BWO4 від 07 вересня 2018 року, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 1762 гривні, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 1762 гривні.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України і на підставі ст.ст.15, 16, 526, 527, 530, 533, 610, 611, 612, 623, 625, 631, 1048-1050, 1051, 1052, 1054, 1055, 1056, 1056-1 ЦК України, ст.129 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного Товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого по АДРЕСА_1, проживаючого по АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь Акціонерного Товариства «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором без номера від 03 грудня 2013 року у сумі 31723 гривні 73 копійки, а також понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1762 гривні, а всього 33485 (тридцять три тисячі чотириста вісімдесят п'ять) гривень 73 копійки.

Повний текст рішення складено 29 жовтня 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Головуючий Т.В.Гаврилюк