Справа № 466/5270/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Донченко Ю.В.

при секретарі Коновал О.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням , -

установив:

ОСОБА_3, звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, квартирою № 2 у будинку 2 по вул. Величковського у м. Львові.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є власником та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач є колишнім чоловіком її мами, який також зареєстрований за вказаною адресою, однак життя відповідача з її матір'ю не склалось та в 2016 році вони розірвали шлюб та з цього часу він зібрав свої речі та покинув житло та з цього часу не проживає в квартирі. В квартирі відсутні його особисті речі, участі в утриманні житла він не бере, місце його теперішнього проживання позивачу не відоме.

В судовому засіданні позивач та підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини та факти, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, зокрема за допомогою оголошення у газеті "Високий Замок" від 11 вересня 2018 року. Не подав відзиву на позовну заяву.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач та її представник не заперечують проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, свідків, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов"язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власником, зареєстрована та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується договором дарування квартири від 06.02.2017 р., витягом про державну реєстрацію прав від 06.02.2017 р.

Як вбачається із актів від 17.05.17 р., 19.06.2018 р., 03.07.2018 р., складеними комісією ОСББ "Велич-2", гр. ОСОБА_2 за вищевказаною адресою зареєстрований, але не проживає тривалий час.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Статтею 163 ЖК України врегульовано, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, встановлених ч. 1, 3 п. 1,5ч. 4 ст. 71 ЖК України. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, що врегульовано ст. 405 ЦК України.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, з врахуванням того, що відповідач не проживає у спірній квартирі близько двох років, місце його перебування невідоме, тому суд приходить до висновку, що позов є підставним, підлягає до задоволення та слід визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 2 по вул. Величковського,2 в м. Львові.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 84, 89, 273, 274, 280-284, 289, 314 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 383, 405 ЦК України, суд , -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право на користування квартирою № 2 по вул. Величковського, 2 в м. Львові.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Львівської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя ОСОБА_4