Дата документу "25" жовтня 2018 р.
Справа №320/8837/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі головуючого судді Юрлагіної Т.В., перевіривши виконання вимог ст. 175 ЦПК України у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за розпискою.

Суддею встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч.2 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до п.3.16 Національного стандарту України «Діловодство й архівна справа. Терміни та визначення понять» ДСТУ 2732:2004, затвердженого наказом Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.05.2004 №97, засвідченою копією службового документа є копія службового документа, що містить реквізити, які в окремих випадках надають їй юридичної сили оригіналу. Порядок засвідчення копії документу визначений п.5.27 розділу 5 Національного стандарту України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 №55, а саме відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (підпис).

Додані до заяви позивачем копії письмових доказів не засвідчені належним чином, а тому не є копіями письмових доказів документів в розумінні ЦПК України.

Так, відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з Законом України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 відсотка розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, на підтвердження сплати судового збору позивачем не наданий документ, що підтверджує його сплату у встановленому законом розмірі.

Відповідно до статті 524 ЦК України, зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим, частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Однак, в позовній заяві не зазначено дату на яку позивачем зроблено розрахунок заборгованості в гривневому еквіваленті, не наведений розрахунок такої заборгованості та не надано суду довідку про курс НБУ на цю дату.

Крім того, вказана сума заборгованості, відповідно до позовної заяви, становить ціну позову, тому відсутність доказів на її підтвердження позбавляє суд можливості перевірки розміру судового збору, який підлягає сплаті позивачем при зверненні до суду із зазначеною позовною вимогою, який на теперішній час позивачем так і не сплачений.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня надходження до суду позовної заяви.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суддя вважає необхідним залишити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків та надання відповідних доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вищевказаного у встановлений термін, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя: Т.В. Юрлагіна