Дата документу 11.01.2018
ЄУ № 420/799/17
Провадження №2/420/13/18
У Х В А Л А

11 січня 2018 року смт. Новопсков

Луганської області

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Стеценко О.С., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однієї сімєю без реєстрації шлюбу та поділ набутого майна,

ВСТАНОВИВ:

До Новопсковського районного суду Луганської області надійшла позовна заява (уточнена 08.12.2018) ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однієї сімєю без реєстрації шлюбу та поділ набутого майна.

Від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на все майно, належне відповідачу ОСОБА_3, у тому числі, на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Бондаря, 6, с.Булавинівка Новопсковського району Луганської області; 11/100 частку нежитлової будівлі, розташованої за адресою: вул. Горького, 22, с.Писарівка Новопсковського району Луганської області; легковий автомобіль ВАЗ 21144, 2011 року випуску, кузов № ХТА 211440В5053136, номерний знак НОМЕР_1; легковий автомобіль ВАЗ 21213, 1994 року випуску, номерний знак ВВ 7278СР; комбайн зернозбиральний СК -5М-1 «Нива», 2002 року випуску, номерний знак 03716ВВ; комбайн зернозбиральний Єнісей 950, 2008 року випуску, номерний знак 07664ВВ; трактор колісний МТЗ -80Л, 1996 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, трактор колісний МТЗ -80Л, 1989 року випуску, номерний знак 09284ВВ.

Представник позивача просив звільнити ОСОБА_4 від сплати судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову по цивільній справі за її позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та поділ спільно набутого майна. Своє клопотання представник позивача обґрунтовує тим, що відповідач знаходиться у скрутному матеріальному становищі, вона є фізичною особою підприємцем, місце здійснення її підприємницької діяльності зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_1. У звязку з окупацією м.Луганськ позивач була вимушена переміститися з тимчасово окупованої території до м.Одеса, що підтверджується довідкою про взяття на обліку внутрішньо переміщеної особи від 15.10.2014 №. Позивач не працює та доходу не отримує. Невжиття заходів забезпечення позову значно ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 5 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 3 статті 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою звільнити сторону від сплати судового збору.

Враховуючи майновий стан позивача, те, що вона є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою про взяття на обліку внутрішньо переміщеної особи від 15.10.2014 №. Позивач не працює та доходу не отримує. Тому суд дійшов до висновку про необхідність задоволення клопотання представника позивача та звільнення її від сплати судового збору при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Крім того, статтею 153 ЦПК України передбачено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Позивач мотивує необхідність забезпечення позову тим, що правовстановлюючі документи на вказане майно оформлені на ОСОБА_3, тому позивач має підстави побоюватись, що відповідач може розпорядитися даним майном та відчужити його на користь інших осіб для ухилення від виконання рішення суду, що ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

Судом перевірено належність відповідачу ОСОБА_3 майна, на яке представник позивача просить накласти арешт, та встановлено, що ОСОБА_3 дійсно належать на праві приватної власності:

-житловий будинок, розташований за адресою: вул. Бондаря, 6, с. Булавинівка Новопсковського району Луганської області, на підставі договору купівлі продажу серії ВРЕ №661386 від 17.02.2011, посвідченого Новопсковською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер майна 6295426;

-11/100 частку нежитлової будівлі, розташованої за адресою: вул. Горького, 22, с.Писарівка Новопсковського району Луганської області, на підставі договору купівлі продажу серії ВРР №262810 від 04.04.2012, посвідченого Новопсковською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер майна - 12265273;

-легковий автомобіль ВАЗ 21213, 1994 року випуску, номерний знак ВВ 7278СР, зареєстрований на імя ОСОБА_3 21.07.2016 згідно свідоцтва про реєстрацію серії СХО №304681, що підтверджується листом територіального сервісного центру №4443 від 03.05.2017 за №31/12/4443-2;

-комбайн зернозбиральний СК -5М-1 «Нива», 2002 року випуску, номерний знак 03716ВВ згідно свідоцтва про реєстрацію АБ559786 від 02.09.2008;

-комбайн зернозбиральний Єнісей 950, 2008 року випуску, номерний знак 07664ВВ, згідно свідоцтва про реєстрацію АС 008190 від 06.07.2010;

-трактор колісний МТЗ -80Л, 1996 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, згідно свідоцтва про реєстрацію АС 182950 від 09.12.2011;

- трактор колісний МТЗ -80Л, 1989 року випуску, номерний знак 09284ВВ, згідно свідоцтва про реєстрацію АС182951 від 09.12.2011.

В той же час, легковий автомобіль ВАЗ 211440, 2011 року випуску, кузов № ХТА 211440В5053136, номерний знак НОМЕР_1, згідно реєстраційної картки транспортного засобу з Єдиного державного реєстру МВС належить ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 93-94).

Тому на зазначений легковий автомобіль не може бути накладено арешт, а заява представника позивача про забезпечення позову в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 4 Постанови Пленуму №9 Верховного Суду України «Про практику застосування судам цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом ст.ст. 150 - 151 ЦПК України, а також відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. При цьому достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Таким чином, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову по суті - це обмеження субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи №6-2552цс16 у постанові від 18 січня 2017 року, яка є обовязковою для усіх субєктів правозастосування судів України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами по справі існує спір щодо розподілу спільного майна. При вирішенні питання щодо даного забезпечення позову, позивачем було доведено факт того, що відповідач своїми діями може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, враховуючи предмет позову, заявлені позовні вимоги, які є реалізацією способу захисту своїх прав позивачем, а також беручи до уваги зміст заяви про забезпечення позову, суд дійшов до висновку що вимоги заяви про забезпечення позову обгрунтовані, співмірні та відповідні заявленим позовним вимогам, тому заява представника позивача адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150-153, 260-261,353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однієї сімєю без реєстрації шлюбу та поділ набутого майна.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однієї сімєю без реєстрації шлюбу та поділ набутого майна, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, належне відповідачу ОСОБА_3, а саме на:

- житловий будинок, розташований за адресою: вул. Бондаря, 6, с. Булавинівка Новопсковського району Луганської області, на підставі договору купівлі продажу серії ВРЕ №661386 від 17.02.2011, посвідченого Новопсковською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер майна 6295426;

- 11/100 частку нежитлової будівлі, розташованої за адресою: вул. Горького, 22, с.Писарівка Новопсковського району Луганської області, на підставі договору купівлі продажу серії ВРР №262810 від 04.04.2012, посвідченого Новопсковською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер майна - 12265273;

- легковий автомобіль ВАЗ 21213, 1994 року випуску, номерний знак ВВ 7278СР, зареєстрований на імя ОСОБА_3 21.07.2016 згідно свідоцтва про реєстрацію серії СХО №304681, що підтверджується листом територіального сервісного центру №4443 від 03.05.2017 за №31/12/4443-2;

- комбайн зернозбиральний СК -5М-1 «Нива», 2002 року випуску, номерний знак 03716ВВ згідно свідоцтва про реєстрацію АБ559786 від 02.09.2008;

- комбайн зернозбиральний Єнісей 950, 2008 року випуску, номерний знак 07664ВВ, згідно свідоцтва про реєстрацію АС 008190 від 06.07.2010;

- трактор колісний МТЗ -80Л, 1996 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, згідно свідоцтва про реєстрацію АС 182950 від 09.12.2011,

- трактор колісний МТЗ -80Л, 1989 року випуску, номерний знак 09284ВВ, згідно свідоцтва про реєстрацію АС182951 від 09.12.2011.

В задоволенні решти вимог, заявлених у клопотанні представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її підписання апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: