гСправа № 755/4707/18 Провадження № 2/358/581/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба в справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про зміну (зменшення) розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення яким змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 відповідно до судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року по справі №755/17386/17 на користь ОСОБА_2 для утримання дитини ОСОБА_3, з 25% на 10% з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16 листопада 2017 р. і до досягнення повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку; у рішенні суду уточнити, що період сплати аліментів може бути змінений у звязку зі зміною місця проживання дитини (з батьком ОСОБА_1), втрати дієздатності або смерті ОСОБА_2; для визначення того, чи використані аліменти за цільовим призначенням, зобовязати матір ОСОБА_2 щомісяця документально підтверджувати позивачеві основні витрати на утримання дитини; розглянути питання про доцільність укладення договору між батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про сплату аліментів на утримання дитини ОСОБА_3.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що розмір аліментів що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_3 і визначений у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на даний час є завищеним, оскільки він з часу народження дитини постійно піклується про сина, допомагає матеріально, дитина значну частину часу у календарному році проживає з ним та перебуває на його утриманні, при цьому відповідачка допускає не цільове використання аліментів, що являється підставою для зменшення розміру раніше присуджених аліментів.

Тому, на переконання позивача є підстави для застосування положень ч. 1 ст. 192 СК України та зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3, з розміру 1/4 до розміру 10% частини його доходів.

В судове засідання позивач не з'явився однак надіслав заяву в якій просив розглянути справу без його участі та зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоч належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи.

Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 і відповідачка ОСОБА_2 є батьками дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до судового наказу судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року, із ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно починаючи з 16 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

У відповідності до положень ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно розяснень, викладених в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи викладене, а насамперед інтереси дитини, суд вважає, що розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 згідно судового наказу судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше встановленого законом мінімуму, не є значним та таким що ставить в тяжке матеріальне становище позивача, а обставини, наведені ним на підставу зменшення розміру аліментів, не свідчать про необхідність зміни їх розміру в сторону зменшення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Натомість позивач не довів в судовому засіданні належними та допустимими доказами той факт, що в звязку із перебуванням сина його утриманні значну частину часу в календарному році, він несе додаткові витрати, зокрема, ним не надано суду будь-яких квитанцій, чеків про витрати, довідок відповідних служб та установ на підтвердження його доводів щодо проживання сина з ним і перебування на його утриманні.

Таким чином у задоволенні позову слід відмовити.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 10, 11, 259, 263, 264, 265, 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 192 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів залишити без задоволення за недоведеністю позовних вимог.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя ОСОБА_5