Справа № 740/3826/18
Провадження № 2/740/1639/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Кононяко С.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Лосинівської об»єднаної територіальної громади в особі Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок №19 по вул. Шевченка в с. Сальне Ніжинського району Чернігівської області в порядку спадкування за заповітом після померлого 16 серпня 2011 року ОСОБА_2.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що даний житловий будинок мав статус колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року в будинку проживав та був зареєстрований ОСОБА_2-голова двору, але не зареєстрував права власності на зазначеное майно.

16 серпня 2011 року ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов вищевказаний житловий будинок.

Відповідно довідки, яка міститься в матеріалах спадкової справи, ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований в Чернігівському геріатричному пансіонаті з 02.12.2008 року по день смерті 16.08.2011 року за адресою: м. Чернігів, вул. Беспалова, буд.12.

За життя він залишив заповіт, яким все своє майно заповідав йому.

Він прийняв спадщину шляхом подання у встановлений законом строк заяви про її прийняття та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та вклади, але 10 серпня 2018 року державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної конторийому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний будинок, оскільки на нього відсутній правовстановлюючий документ.

Сторони в судове засідання не зявилися, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, а відповідач і про визнання позову.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з*ясування і дослідження інших обставин справи.

Законними підставами для задоволення позову є ст.1223 ЦК України, яка передбачає право на спадкування мають особи, визначені у заповіті та ст.ст.1269, 1270 ЦК, які передбачають, що спадкоємці за заповітом чи за законом мають право прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З довідки № 3-208 від 16 травня 2018 року, виданої виконкомом Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, вбачається, що станом на 15.04.1991 року в будинку №19 по вул. Шевченка в с. Сальне Ніжинського району Чернігівської області проживав та був зареєстрований ОСОБА_2 -голова колгоспного двору (а.с.11).

Крім того, згідно постанови пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в майні.

Відповідно до ст.123 ЦК УРСР 1963 року, діючого на час виникнення спірних правовідносин, розмір частки члену двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

В судовому засіданні встановлено, що право власності на зазначений житловий будинок станом на 31.12.2012 ні за ким не зареєстровано (а.с.17).

Згідно до роз*ясень, наданих у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли до введення в дію Закону України «Про власність» - до 15 квітня 1991 року, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІУ (далі - Закон) процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. Статтею 5 Закону визначено об'єкти нерухомого майна, стосовно яких проводиться державна реєстрація прав, а саме: земельні ділянки, підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Законодавством не передбачена реєстрація права власності на такий об'єкт нерухомого майна як колгоспний двір.

У зв*язку з виключенням із законодавства визначення колгоспного двору позивачу необхідно в судовому порядку визнавати право власності на житловий будинок.

На запит Ніжинського міськрайонного суду державний нотаріус Другої чернігівської нотаріальної контори надіслав копію спадкової справи до майна померлого 16 серпня 2011 року ОСОБА_2, яка містить в собі заяву про прийняття спадщини ОСОБА_1 про прийняття спадщини та заповіт від 13 липня 2011 року, посвідченим директором Чернігівського геріатричного пансіонату, зареєстрований в реєстрі за № 8.

Відповідно до розяснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.120, 123, ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.81, 206, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, адреса: 14034, м. Чернігів, вул. Комочкова, буд. 16, право власності на житловий будинок №19 по вул. Шевченка в с. Сальне Ніжинського району Чернігівської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.