УХВАЛА

3 січня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бондарчук В.В.,

розглянувши матеріали подання державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про примусове проникнення до житла,

встановив:

14 грудня 2017 року державний виконавець Першого відділу ДВС м. Хмельницького звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до житла, посилаючись на те, що 3 липня 2012 року у нього перебуває виконавче провадження №33241778 по виконанню виконавчого листа 1/2218/144 виданого 28 травня 2012 року Хмельницьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рошен-Хмельницький» збитків в сумі 266 593 грн 90 коп. Оскільки боржник, не допустив до власної квартири державного виконавця, останній відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» просить надати дозвіл на проникнення до житла боржника.

Суд, дослідивши подання та долучені до нього матеріали, вважає, що подання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 5 березня 2012 року ОСОБА_1 було засуджено за ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України було засуджено до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з обліком, збереженням, управлінням та розпоряджанням товарно-матеріальними цінностями строком на 2 роки. В межах цієї кримінальної справи було частково задоволено цивільний позов ТОВ «Рошен-Хмельницький» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рошен-Хмельницький» збитки в сумі 266 593 грн 90 коп. Крім цього належну ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 звернуто в рахунок відшкодування збитків.

Відповідно до ст.439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла при виконанні судових рішень та рішень інших органів, посадових осіб вирішується судом за місцезнаходженням житла боржника, або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця

Згідно п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла фізичної особи безперешкодно входити до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

Відповідно до ч.1ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

В силу ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Згідно п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайнім засобом для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо державним виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи. Подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи можливе за умови відмови боржника від добровільного допуску державного виконавця.

Державним виконавцем не надано належного обґрунтування підстав, які б переконливо свідчили про те, що боржник ОСОБА_1 перешкоджає у доступі до належної йому квартири та ухиляється від виконання рішення суду. В актах від 12 липня 2017 року, 22 листопада 2017 року, державний виконавець зафіксував лише те, що при виході за місцем проживання боржника, двері були зачинені, на численні дзвінки ніхто їх не відкрив, однак судом вони не можуть бути розцінені як такі, що є доказами чинення перешкод боржником у доступі державному виконавцю до житла.

Рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що боржник ОСОБА_1 перешкоджав вільному доступу державного виконавця до свого житла, підстави для задоволення подання у суду відсутні.

Керуючись ст. 30 Конституції України, ст.ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»,ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.354, 439 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області протягом пятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 3 січня 2018 року.

Суддя: