АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2242/18 Справа № 208/624/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ткаченко І.Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Пидищи М.М.

за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до Камянської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання незаконним, протиправним рішення та державного акту на право власності на земельну ділянку

за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Камянської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання незаконним, протиправним рішення та державного акту на право власності на земельну ділянку. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що на підставі рішення Дніпродзержинської міської ради від 24 грудня 2007 року № 327-17/V ОСОБА_3 передано у приватну власність 63/100 частини земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Горького, буд. № 113, загальною площею 0,0816 га. та оформлено державний акт на право власності на земельну ділянку 113 по вулиці Горького. Вважає, що таке рішення та акт про право власності на земельну ділянку порушують його право на користування земельною ділянкою. 12 жовтня 2004 року він отримав у власність частину житлового будинку за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Горького, 115, загальна площа земельної ділянки навколо якого складає 1039 кв.м. Фактична площа ділянки, яка перебуває в користуванні їх сімї складає 602 кв.м., а до прийняття рішення міською радою складала 638 кв.м. Відповідно до рішення міської ради від 06 квітня 1954 року за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. М.Горького, 113, закріплена земельна ділянка площею 0,0779 га. Внаслідок визначення площі земельної ділянки навколо будинку № 113 по вулиці Горького у розмірі 0,0816 га. та передачі ОСОБА_3 63/100 частини він втратив можливість користуватися частиною земельної ділянки навколо будинку № 115 по вулиці Горького, де він проживає. Мешканці будинку № 113 по вулиці Горького зсунули межу між ділянки, що знаходиться в їх користуванні, на ділянку навколо будинку № 115 по вул. Горького, де він живе, і позбавили його можливості користуватися його гаражем та літньою кухнею і обслуговувати ці будівлі. Внаслідок рішення міської ради від 24 грудня 2007 року він не має можливості підійти до стін своїх гаражу та літньої кухні і пофарбувати їх або іншим чином обслуговувати стіну гаражу і літньої кухні з боку будинку № 113. Окрім цього, для передачі 63/100 частини земельної ділянки користувач суміжної земельної ділянки повинен був узгоджувати межі земельної ділянки, яка передавалася у власність ОСОБА_3, але жодна особа не надавала їй акт узгодження меж земельної ділянки і межі земельними ділянками навколо будинків № 113 та № 115 по вулиці Горького в м. Дніпродзержинську він не підписував та не узгоджував. Окрім цього позивач надав суду клопотання про поновлення строку позовні давності, у звязку з тим, що він пропущений з поважних причин. З урахуванням уточнень до позову, просив суд визнати протиправною діяльність Дніпродзержинської міської ради щодо прийняття рішення від 24 грудня 2007 року № 327-17/V про передачу у приватну власність ОСОБА_3 63/100 частини земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Горького, буд. № 113, загальною площею 0,0816 га.; визнати незаконним та скасувати рішення Дніпродзержинської міської ради щодо прийняття рішення від 24 грудня 2007 року № 327-17/V про передачу у приватну власність ОСОБА_3 63/100 частини земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Горького, буд. № 113, загальною площею 0,0816 га. та державний акт на право власності на земельну ділянку 113-2 за адресою: Дніпропетровська область, (м. Дніпродзержинськ) м. Камянське, вул. Горького, буд. № 113, загальною площею 0,0816 га. (63/100), стягнути з Камянської міської ради на його користь суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. (а.с.а.с.3-6,122-126).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Камянської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання незаконним, протиправним рішення та державного акту на право власності на земельну ділянку задоволено частково.

Рішення Дніпродзержинської міської ради від 24 грудня 2007 року № 327-17/V в частині передачі у приватну власність ОСОБА_3 63/100 частини земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Горького, буд. № 113, загальною площею 0,0816 га. та державний акт на право власності на земельну ділянку 113-2 за адресою: Дніпропетровська область, (м. Дніпродзержинськ) м. Камянське, вул. Горького, буд. № 113, загальною площею 0,0816 га. (63/100) визнано незаконними та скасовано.

В іншій частині позовних вимог відмовлено, також вирішено питання щодо судових витрат (а.с.150-153).

В апеляційній скарзі апелянти посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, фактично просять скасувати рішення суду, яким було задоволено частково позов та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні цих позовних вимог (а.с.158-162).

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що апелянти фактично в своїй апеляційній скарзі просять скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість вищевказаного рішення суду першої інстанції в цих межах. В іншій частині рішення суду першої інстанції фактично не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду скасувати в оскарженій частині.

Судом 1 інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 12 жовтня 2004 року на підставі договору дарування отримав у власність частину житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинська, вул. Горького, 115 та загальна площа земельної ділянки навколо будинку складає 1039 кв.м.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 січня 2005 року ОСОБА_3, що мешкає в м. Дніпродзержинску вул. Горького, буд. № 113, отримала у спадок 2/5 частини житлового будинку за вказаною адресою, який розташований на земельній ділянці навколо будинку, площа якого 0,0779 га. (а.с.20).

Згідно рішення Дніпродзержинської міської ради депутатів трудящих від 06 квітня 1954 року № 247 за адресою: Дніпропетровська область м. Дніпродзержинськ, вул. М.Горького, 113, закріплена земельна ділянка площею 0,0779 га.

Відповідно до Кадастрового плану земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область м. Дніпродзержинськ, вул. М.Горького, 113, площа земельної ділянки навколо будинку складає 0,0779 га.

На підставі рішення Дніпродзержинської міської ради від 24 грудня 2007 року № 327-17/V ОСОБА_3 передано у приватну власність 63/100 частини земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Горького, буд. № 113, загальною площею 0,0816 га., а також виданий державний акт на право власності на вказану частину земельної ділянки 113 по вулиці Горького (а.с.8-9, 10).

Згідно до акту обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки, складеного Департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради 24 травня 2016 року, встановлено, що в результаті обстеження виявлено, що земельна ділянка за адресою: вул.Горького, 113, належить ОСОБА_3 та встановлено, що з північно-західної сторони земельна ділянка межує з домоволодінням № 115 по вулиці Горького, межа проходить по умовній лінії на відстані 0,6 м. та 0,2 м. від будинку № 115, доступ до стіни будинку позивача для обслуговування власниками відсутній. Також встановлено, що площа та розміри земельної ділянки № 113 по вулиці Горького становлять: рішення ДМР від 06 квітня 1954 року 779 кв.м., технічний паспорт від 24 травня 2005 року 779 кв.м., ДА від 17 березня 2009 року 816 кв.м., геодезичний звіт від 2016 року 816 кв.м.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив із того, що під час оформлення передачі у власність ОСОБА_3 63/100 частини земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область м. Дніпродзержинськ, вул. М.Горького, 113, загальною площею 0,0816 га. останньою не було погоджено із позивачем передачу їй частини земельної ділянки, що знаходилась у його користуванні, у звязку з чим позивач був позбавлений можливості користуватися частиною земельної ділянки. Крім того при передачі ОСОБА_6 63/100 частини спірної земельної ділянки не було узгоджено межі земельної ділянки з користувач суміжної земельної ділянки. ОСОБА_3 не надала суду докази того, що під час прийняття рішення Дніпродзержинської міської ради від 24 грудня 2007 року № 327-17/V в частині передачі їй у приватну власність 63/100 частин земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Горького, буд. № 113, загальною площею 0,0816 га. та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку 113-2 за адресою: Дніпропетровська область, (м. Дніпродзержинськ) м. Камянське, вул. Горького, буд. № 113, загальною площею 0,0816 га. (63/100), уповноважені особи діяли відповідно до діючого законодавства. Врахувавши зазначене суд 1 інстанції дійшов до висновку щодо наявності підстав задля визнання незаконними та скасування Рішення Дніпродзержинської міської ради від 24 грудня 2007 року № 327-17/V в частині передачі у приватну власність ОСОБА_3 63/100 частини земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Горького, буд. № 113, загальною площею 0,0816 га. та державного акту на право власності на земельну ділянку 113-2 за адресою: Дніпропетровська область, (м. Дніпродзержинськ) м. Камянське, вул. Горького, буд. № 113, загальною площею 0,0816 га. (63/100).

Також суд 1 інстанції дійшов до висновку, що відсутні підстави для застосування позовної давності, оскільки, як вбачається з рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року, позивач скористався своїм правом та впродовж визначеного ст.257 ЦК України строку у листопаді 2012 року звернуся до суду із позовом про визнання рішення та акту недійсними та їх скасування, але рішенням суду було відмовлено у задоволенні позову, у звязку з тим, що не було залучено належного відповідача.

Однак, із вказаними висновками суду 1 інстанції колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 12 жовтня 2004 року на підставі договору дарування отримав у власність частину житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинська, вул. Горького, 115, яікий розташований на земельній ділянці площею 800 кв.м. (а.с. 11), яка у приватну власність або у користування, відповідно до вимог чинного законодавства, ані йому, ані попереднім власникам не передавалася.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 січня 2005 року ОСОБА_3, що мешкає в м. Дніпродзержинску вул. Горького, буд. № 113, отримала у спадок 2/5 частини житлового будинку за вказаною адресою, який розташований на земельній ділянці навколо будинку, площа якого 0,0779 га. (а.с.20).

Згідно рішення Дніпродзержинської міської ради депутатів трудящих від 06 квітня 1954 року № 247 за адресою: Дніпропетровська область м. Дніпродзержинськ, вул. М.Горького, 113, закріплена земельна ділянка площею 0,0779 га.

На підставі рішення Дніпродзержинської міської ради від 24 грудня 2007 року № 327-17/V ОСОБА_3 передано у приватну власність 63/100 частини земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Горького, буд. № 113, загальною площею 0,0816 га., а також виданий державний акт на право власності на вказану частину земельної ділянки 113 по вулиці Горького (а.с. 8-9, 10).

Також зі справи вбачається, що рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Землеустрій», Дніпродзержинська міська рада, управління Держкомзему м. Дніпродзержинська, про визнання недійсним державного акту про право приватної власності на землю та скасування його реєстрації, визнання рішення виконкому частково недійсним.

Вказаним рішенням встановлено, що відповідно до Інструкції, роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку складаються із підготовчих робіт; встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; складання кадастрового плану земельної ділянки; заповнення бланка державного акта.

При цьому, при виготовленні кадастрового плану для видачі Державного акта на право приватної власності на землю для відповідачів ніяких помилок або порушень не допущено. Рішенням Дніпродзержинської міської ради № 247 від 06.04.1954 року про передачу земельної ділянки у власність є правильним, а Державний акт, який виданий на їх підставі є накресленим без помилок

Також встановлено, що згідно акту встановлення меж земельної ділянки, що передаються у спільну часткову власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) від 09 серпня 2007 року, який складався фахівцем землеустрою, вбачається, що цей акт складався у присутності ОСОБА_4, ОСОБА_3 і суміжних землекористувачів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10, що підтверджує законність приватизації земельної ділянки ОСОБА_11 і ОСОБА_4 Також ці обставини у суді підтвердив представник відділу Держземагенства у м. Дніпродзержинську ОСОБА_12

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року - відхилено, рішення 1 інстанції залишено без змін.

При цьому, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду 1 інстанції про відмову у задоволені позовних вимог у визнанні недійсними та скасуванні рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області від 24 грудня 2007 року № 327-17/V та державного акту на земельну ділянку серії ЯЖ № 904623 від 17 березня 2009 року, зазначивши, що технічна документація із землеустрою, що передувала видачі державного акту ОСОБА_3 відповідає вимогам закону: містить план встановлення меж, план земельної ділянки, акт відновлення меж земельної ділянки в натурі, збірний кадастровий план, координати кутів зовнішніх меж землекористування, меж контурів угідь в розрізі землекористування, необхідні правовстановлюючі документи, акти постійної комісії, дані технічної інвентаризації.

Крім того апеляційним судом було зазначено, що доводи апелянта, щодо неврахування місцевим судом доказів стосовно розміру земельної ділянки відповідача саме 779 кв.м., не є обґрунтованими, оскільки, згідно ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Виконавчий комітет Дніпродзержинської міської ради, будучи на той момент власником як земельної ділянки позивача так і земельної ділянки відповідача, своїм рішенням передав земельну ділянку ОСОБА_3Т, саме у розмірі 816 кв.м.

Також апеляційний суд погодився з висновками суду 1 інстанції щодо погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами, про що було складено акт встановлення меж земельної ділянки, що передаються у спільну часткову власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) від 09 серпня 2007 року, який було складено, зокрема й в присутності ОСОБА_13

Тобто судами першої та апеляційної інстанції вже було встановлено обставини щодо законності рішення Дніпродзержинської міської ради від 24 грудня 2007 року № 327-17/V в частині передачі у приватну власність ОСОБА_3 63/100 частини земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Горького, буд. № 113, загальною площею 0,0816 га. та державного акту на право власності на земельну ділянку, а в силу дії ч. 4 ст. 82 ЦПК України (зі змінами та доповненнями у редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На вище вказане суд 1 інстанції не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про порушене право позивача, який до того ж не є ані власником, а ні користувачем, в передбаченому законом порядку, земельної ділянки на яку він претендує.

Враховуючи вище зазначені вже встановлені фактичні обставини по справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в оскаржуваній частині скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання рішення Дніпродзержинської міської ради від 24 грудня 2007 року № 327-17/V в частині передачі у приватну власність ОСОБА_3 63/100 частини земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Горького, буд. № 113, загальною площею 0,0816 га. та державного акту на право власності на земельну ділянку 113-2 за адресою: Дніпропетровська область, (м. Дніпродзержинськ) м. Камянське, вул. Горького, буд. № 113, загальною площею 0,0816 га. (63/100) незаконними та їх скасування.

При цьому, колегія судді вважає за необхідним зазначити, що посилання апелянтів в апеляційній скарзі на те, що позивачем пропущений строк звернення до суду із вказаним позовом, є безпідставним, оскільки заявлено не стороною по справі, а третіми особами.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Частиною 1 ст. 42 ЦПК України передбачено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 підлягають стягненню понесені судові витрати у сумі 969,60 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року в оскаржуваній частині скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Камянської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання рішення Дніпродзержинської міської ради від 24 грудня 2007 року № 327-17/V в частині передачі у приватну власність ОСОБА_3 63/100 частини земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Горького, буд. № 113, загальною площею 0,0816 га. та державного акту на право власності на земельну ділянку 113-2 за адресою: Дніпропетровська область, (м. Дніпродзержинськ) м. Камянське, вул. Горького, буд. № 113, загальною площею 0,0816 га. (63/100) незаконними та їх скасування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати у сумі 969,60 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: