Апеляційний суд Житомирської області
Справа №291/1447/17 Головуючий у 1-й інст. Митюк О. В.
Категорія 47 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Борисюка Р.М.

Павицької Т.М.

при секретарі Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №291/1447/17 за позовом ОСОБА_2 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Ружинський» (треті особи - Відділ Державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області, ОСОБА_3) про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 04 травня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Митюк О.В. в смт.Ружин,

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати недійсним договір оренди землі, укладений між ОСОБА_4 та СВК «Ружинський» 23 липня 2015 року, та скасувати запис про проведення його державної реєстрації. В обґрунтування позову зазначила, що є спадкоємицею ОСОБА_4 Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08 лютого 2017 року вона є власницею земельної ділянки площею 3,7392 з кадастровим номером НОМЕР_1 на території Ружинської селищної ради, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільскосподарського виробництва. Згідно договору оренди ОСОБА_4 передав землю відповідачу. Але висновком почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні встановлено, що договір оренди підписаний не ОСОБА_4, а ОСОБА_3, тому в силу ст.203 ЦК України такий договір є недійсним.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 04 травня 2018 рокуу задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що оспорюваним договором порушені її права як власника земельної ділянки оскільки він перешкоджає їй користуватися землею на власний розсуд. Вважає, що довела недійсність договору належними доказами.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відзиві СВК «Ружинський» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість.

Встановлено що ОСОБА_2 після смерті 06 липня 2016 року ОСОБА_4 успадкувала земельну ділянку площею 3,7392 з кадастровим номером НОМЕР_1 на території Ружинської селищної ради, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільскосподарського виробництва. 08 лютого 2017 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Згідно договору оренди землі від 23 липня 2015 року ОСОБА_4 передав земельну ділянку в оренду СВК «Ружинський» строком на 10 років. 24 липня 2015 року проведена державна реєстрація договору.

Як встановлено висновком експерта від 17.10.2017 року №1/1368 у кримінальному провадженні № 0000098, підпис від імені ОСОБА_4 в договорі оренди землі від 23 липня 2015 року, в актах визначення меж земельної ділянки в натурі та приймання-передачі земельної ділянки від цієї ж дати виконаний не орендодавцем, а ОСОБА_3. Дане кримінальне провадження та висновок експерта були оглянуті судом першої інстанції в судовому засіданні.

Допитана в якості свідка третя особа ОСОБА_3 показала, що підписала вказані документи замість чоловіка ОСОБА_4

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами. Ст.14 Закону України «Про оренду землі» передбачено укладення договору оренди в письмовій формі. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України).

Недодержання вимог, які встановлені ч. 3 ст.203 ЦК України, є підставою недійсності правочину волі (ч.1 ст.215 ЦК України).

Оскільки ОСОБА_4, не підписав договір оренди землі, тобто у визначеній законом формі не виявив своє волевиявлення, такий договір є недійсним.

Висновок суду першої інстанцїі про те, що оспорюваним договором не порушені права позивачки є неправильним і суперечить нормам матеріального права.

Відповідно до ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування) не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Отже, договір оренди, обмежує спадкоємця орендаря в реалізації права щодо володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою протягом строку договору оренди.

За таких обставин рішення належить скасувати і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.259, 268, 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389- 391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 04 травня 2018 року скасувати і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Визнати недійсним договіроренди землі без номера, укладений між ОСОБА_4 та СВК «Ружинський» 23 липня 2015 року. Скасувати запис про державну реєстрацію речового права від 24 липня 2015 року з номером 10609363.

Стягнути з сільськогосподарського виробничого кооперативу «Ружинський» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 3200грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: