РІШЕННЯ

Іменем України

16 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Стеганцова С.М.,

за участю секретаря - Реуцької Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Шевченкове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на день його смерті, заінтересована особа: Великохутірська сільська рада Шевченківського району Харківської області, -

в с т а н о в и в:

26 липня 2018 року заявник по справі звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з вказаною заявою, якою просить суд встановити факт, що він ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживав на час відкриття спадщини разом зі спадкодавицею ОСОБА_2, померлою 17.10.2012 року.

В обґрунтування вимог заявник посилається на наступні обставини:

17 жовтня 2012 року померла матір заявника ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить: - земельна ділянка площею 6,04 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області; - житловий будинок № 64 по вулиці Степовій в с. Великі Хутори Шевченківського району Харківської області. За життя спадкодавця лишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Великохутріської сільської ради Шевченківського району Харківської області 01.02.2011 року, згідно якого все своє майно вона заповіла заявнику ОСОБА_1

Фактично заявник у справі проживав разом із матірю на момент її смерті, здійснював за нею догляд та вів спільне господарство, проте зареєстровані вони були за різними адресами.

При зверненні заявника до Шевченківської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, останньому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину у звязку із тим, що останній за життя не звернувся у передбачений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті своєї матері і не був зареєстрований разом із нею на момент її смерті.

На теперішній час виникла необхідність у підтвердженні того, що заявник проживав разом зі своєю матірю на момент її смерті у звязку з прийняттям спадщини після смерті, через що він змушений звернутися до суду з даною заявою.

У судовому засіданні представник заявника за довіреністю (а.с.25) підтримала заявлені вимоги та наполягала на задоволенні заяви.

Представник заінтересованої особи Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами (а.с.31).

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, свідків, зясувавши позицію заінтересованої особи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення.

Положеннями ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження заявника серії 1-ВЛ № 209292 від 11.06.2002 року батьками зазначено: «Челомбитько Іван Семенович» (батько) та «Челомбитько Віра Петрівна» (мати), що підтверджується копією відповідного свідоцтва в матеріалах справи (а.с.8).

Факт перебування батьків заявника у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-ВЛ № 124193 від 13.12.2000 року в матеріалах справи (а.с.20).

12 квітня 2009 року помер батько заявника ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 214423 від 13.04.2009 року (а.с.19). До дня своєї смерті ОСОБА_3 проживав разом з дружиною (матірю заявника) ОСОБА_2 за адресою: будинок № 64 по вулиці Степовій в с. Великі Хутори Шевченківського району Харківської області, що підтверджується копією довідки Великохутірської сільської ради № 160 від 25.04.2017 року (а.с.21).

17 жовтня 2012 року померла матір заявника ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 372516 від 19.10.2012 року (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить: - земельна ділянка площею 6,04 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області (а.с.11); - житловий будинок № 64 по вулиці Степовій в с. Великі Хутори Шевченківського району Харківської області згідно свідоцтв про право власності на житловий будинок від 14.10.2000 року (а.с.12,14).

За життя спадкодавця лишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Великохутріської сільської ради Шевченківського району Харківської області 01.02.2011 року та зареєстрований в реєстрі за № 03, згідно якого все своє майно вона заповіла заявнику ОСОБА_1 (а.с.9).

ОСОБА_1 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживав з померлою на момент її смерті за адресою: вулиця Степова, 64 в селі Великі Хутори Шевченківського району Харківської області, що підтверджується довідкою Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області № 159 від 25.04.2017 року, а також актом підтвердження фактичного місця проживання спадкодавці на момент її смерті від 29 серпня 2018 року в матеріалах справи (а.с.10,-). Проте заявник був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області № 214 від 17.09.2018 року (а.с.33).

При зверненні заявника до Шевченківської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, останньому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину у звязку із тим, що останній за життя не звернувся у передбачений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті своєї матері і не був зареєстрований разом із нею на момент її смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, тобто заявник по справі на законних підставах вважається спадкоємцем першої черги.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили, що добре знали спадкодавцю ОСОБА_2 та пояснили, що дійсно остання до дня свої смерті проживала ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із сином ОСОБА_1 (заявником у справі).

Встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті спадкодавця.

Шевченківським районним судом Харківської області було направлено запит про надання витягу зі Спадкового реєстру щодо померлої ОСОБА_2, померлої 17 жовтня 2012 року до приватного нотаріуса Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області (а.с.35).

За інформаційними довідками зі Спадкового реєстру, після смерті ОСОБА_2 щодо заведених спадкових справ та наявності на їх підставі свідоцтв про право на спадщину інформація відсутня (а.с.37-38). Проте мається заповіт, посвідчений Великохутірською сільською радою Шевченківського району Харківської області 01 лютого 2011 року (а.с.39,40).

Таким чином, суд вважає за необхідне встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з матірю ОСОБА_2, померлою 17 жовтня 2012 року на час відкриття спадщини.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 263-265, 315-319 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на день його смерті, заінтересована особа: Великохутірська сільська рада Шевченківського району Харківської області - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживав на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцею ОСОБА_2, померлою 17 жовтня 2012 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Харківської області, або через Шевченківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 22.10.2018 року.

Суддя Шевченківського

районного суду ОСОБА_6