Провадження № 2/520/5820/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2018 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по ліквідації публічного акціонерного товариства Банк «Траст» ОСОБА_2 про зобовязання вчинити певні дії,

Встановив:

ОСОБА_1 в серпні 2018 року звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по ліквідації публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» ОСОБА_2 прийняти вимогу ОСОБА_1 на грошові кошти на підставі Договору банківського вкладу № 625-JI-980/15 від 19.10.2016 року, що становлять суму 35505.40 грн у 30-ти денний строк; зобовязати відповідача розглянути вимогу ОСОБА_1 на грошові кошти на підставі Договору банківського вкладу №625- -980/15 від 19.10.2016 року, що становлять суму 35505,40 грн. та зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по ліквідації публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» ОСОБА_2 включити вимогу ОСОБА_1 на грошові кошти на підставі Договору банківського кладу №625-JI-980/15 від 19.10.2016 року, що становлять суму 35505,40 грн. до Реєстру акцептованих вимог кредиторів та задовольнити у порядку та черговості, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Позивач до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує.

Відповідач (його представник) до суду не зявився, про час слухання справи сповіщений, надав відзив на позов і просив слухати за їх відсутності.

Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне:

10.06.2016 року ОСОБА_1 і ПАТ БАНК «ТРАСТ» уклали договір банківського вкладу «ЛІДЕР» без поповнення №6125-Л-980/14 в національній валюті. За умовами вказаного договору позивач, як клієнт, розмістив в ПАТ БАНК «ТРАСТ» вклад з початковою сумою 77000 грн. на строк до 15.06.2017 року з виплатою 28 процентів річних по закінченню строку дії вкладу.

19.10.2016 року ОСОБА_1 уклав з ПАТ БАНК «ТРАСТ» договір №6125-Л-980/15 про приєднання до Договору про надання комплексу банківських послуг фізичним особам. За умовами цього договору, на ім'я ОСОБА_1 було відкрито депозитний рахунок №2635.8.006125.004 «ЛІДЕР без поповнення» в національній валюті. Позивач, як клієнт, розмістив в ПАТ БАНК «ТРАСТ» вклад з початковою сумою 143679,65 грн на строк до 24.10.2017 року з виплатою 22% річних по закінченню строку дії вкладу.

На підставі рішення Правління Національного банку України №468-рш/БТ від 06.12.2016 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «ТРАСТ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №2699 від 06.12.2016 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК «ТРАСТ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

На підставі рішення Правління Національного банку України від 29.12.2016 № 559-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «ТРАСТ» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 3085 від 30.12.2016 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «ТРАСТ» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Фондом у газеті «Голос України» № 2 (6507) від 05.01.2017 року було опубліковано повідомлення про початок процедури ліквідації ПАТ БАНК «ТРАСТ», а також повідомлено, що вимоги кредиторів ПАТ БАНК «ТРАСТ» прийматимуться протягом 30 днів з дня опублікування оголошення. Аналогічне повідомлення було розмішено на офіційному веб-сайті Фонду. Таким чином, граничний строк подання вимог кредиторів до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ БАНК «ТРАСТ» становив 06.02.2017 року (включно).

04.05.2017року ОСОБА_1 через банк-агент ПАТ Акціонерний банк «ПІВДЕННИЙ» отримав гарантовану Фондом суму відшкодування в розмірі 85488,78 грн за договором №6125-Л-980/14 та в розмірі 114511,22 грн. за договором №6125-Л-980/15, а в загальному розмірі 200000,00 грн.

17.05.2017 року ОСОБА_1 направив відповідачу заяву про повернення коштів, сума яких перевищує гарантовану суму відшкодування за рахунками у ПАТ БАНК «ТРАСТ». Листом №1374 від 31.05.2017 року ОСОБА_1 було повідомлено про відсутність правових підстав для повернення коштів , тому як ОСОБА_1 пропустив строк подання заяви про кредиторські вимоги. 26.08.2017 року ОСОБА_1 удруге направив заяву Відповідачу про повернення коштів, сума яких перевищує гарантовану суму відшкодування за рахунками у ПАТ БАНК «ТРАСТ». Листом №2040 від 15.09.2017 року В.О. уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізосіб на ліквідацію ПАТ БАНК «Траст» ОСОБА_3 ще раз пояснив позивачу, що повернення коштів не вбачається можливим з огляду на пропуск строку подання заяви про кредиторські вимоги.

ОСОБА_1 вважає свої права на отримання належних йому грошових коштів порушеними, тому звернувся до суду з цим позовом. Позивач пояснив, що внаслідок похилого віку (ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1) він не користується інтернетом і тому не міг слідкувати за оголошеннями Фонду на офіційному веб-сайті, а придбати газету «Голос України» від 05.01.2017 року він не мав можливості, тому як за станом здоровя у січні-лютому місяцях 2017 року майже не виходив з дому (ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи Великої Вітчизняної війни). Окрім того, позивач зазначив, що з січня місяця 2017 року Банк припинив з ним спілкування за телефоном і він, ОСОБА_1 самотужки зясовував порядок звернення до Фонду, засоби звязку з Фондом, поштову адресу Фонду. Позивач також вказав на наступне, умови договору банківського вкладу не містять інформації про процедуру ліквідації банку, про порядок повідомлення вкладника у разі закриття банку. На думку позивача, банк або Фонд зобовязані були сповістити його, як вкладника, про ліквідацію банку засобами поштового звязку (або телефонного звязку).

Відповідач, не визнаючи позовні вимоги ОСОБА_1, у відзиві посилався на положення ч.1 ст.49 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і доводив відсутність правових підстав для включення вимог позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Суд дослідив надані сторонами докази і наведені доводи і дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків визначає Закон України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 р. № 2121-III в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин.

Згідно зі статтею 66 Закону № 2121-III однією з форм регулювання банківської діяльності є нагляд Національного банку України за діяльністю банків.

Відповідно до статті 67 Закону № 2121-III метою банківського нагляду є стабільність банківської системи та захист інтересів вкладників і кредиторів банку щодо безпеки зберігання коштів клієнтів на банківських рахунках.

Статтею 75 Закону № 2121-III визначено порядок віднесення банку до категорії проблемних. Національний банк України протягом 180 днів з дня віднесення банку до категорії проблемних має право прийняти рішення про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству, або про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Процедура віднесення банку до категорії неплатоспроможних міститься в статті 76 Закону № 2121-III, відповідно до вимог якої Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у разі, зокрема невиконання банком протягом 10 робочих днів поспіль 10 і більше відсотків своїх зобов'язань перед вкладниками та іншими кредиторами.

Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" №4452- VI. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За частиною другою статті 3 Закону № 4452-VI Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є обєктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є субєктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку (частина перша статті 26 згаданого Закону).

Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно зі статтею 45 Закону України № 4452-VI, Фонд не пізніше робочого дня. наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку. Протягом 30 днів з дня публікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до положень п.3 ч.І ст. 48 Закону України № 4452-VI, Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження щодо складання реєстру акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч.І ст. 49 3 Закону України № 4452-VI. Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Відповідно до 4.8 ст. 49 Закону України № 4452-VI, вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Судом встановлено, що на підставі рішення Правління Національного банку України від 29.12.2016 № 559-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «ТРАСТ» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 3085 від 30.12.2016 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «ТРАСТ» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Фондом у газеті «Голос України» № 2 (6507) від 05.01.2017 року було публіковано повідомлення про початок процедури ліквідації ПАТ БАНК «ТРАСТ», а також про те, що вимоги кредиторів ПАТ БАНК «ТРАСТ» прийматимуться протягом 30 днів з дня опублікування оголошення. Аналогічне повідомлення було розміщено на офіційному веб-сайті Фонду.

04.05.2017 року вкладник ОСОБА_1 через банк-агент ПАТ Акціонерний банк «ПІВДЕННИЙ» отримав гарантовану Фондом суму відшкодування в розмірі 85488,78 грн за договором №6125-Л-980/14 та в розмірі 114511,22 грн. за договором №6125-Л-980/15, а в загальному розмірі 200000,00 грн. Заяву до Фонду про повернення грошових коштів, що перевищують гарантовану суму відшкодування за рахунками у ПАТ «Банк «ТРАСТ» ОСОБА_1 надав з порушенням встановленого законом строку.

З огляду на вищевикладене, суд погоджується з доводами відповідача, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по ліквідації ПАТ Банк «Траст» ОСОБА_2 не має правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Суд погоджується з твердженням позивача, що його право власності на вклад у даному випадку порушено. Відновити порушене право ОСОБА_1 на отримання грошових коштів за банківським вкладом можливо шляхом включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, яким необхідно здійснити виплати за рахунок цільової позики, після чого включенням Фондом до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Відповідно до п. п. 6, 12 р. ІІ Положення №14 «Про затвердження Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами» протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, яким необхідно здійснити виплати за рахунок цільової позики.

Крім того, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Системний аналіз приписів стст.27 і 48 закону, Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції фонду від 9.08.2012 №14, свідчить, що перелік вкладників та їх загальний реєстр є за своєю суттю, змістом і призначенням різними документами. Перелік складається уповноваженою особою, а загальний реєстр формується та затверджується фондом на підставі переліку. Тобто уповноважена особа не наділена правом на складання й затвердження загального реєстру вкладників. У звязку із цим суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобовязання уповноваженої особи включити громадянина до загального реєстру вкладників не ґрунтуються на законі і тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст..259,263-265,268 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Траст» ОСОБА_2 про зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по ліквідації Публічного акціонерного товариства « БАНК « ТРАСТ» ОСОБА_2 прийняти та розглянути вимогу ОСОБА_1 та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (ІПН), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Банк «ТРАСТ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В іншій частині позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Київський райсуд м.Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Дата складання повного тексту судового рішення 26.10.2018 року.

Суддя Калашнікова О. І.