Номер провадження 2/754/5704/18 Справа №754/9777/18
11 жовтня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
судді Саламон О.Б.
секретаря судового засідання Солодухіної Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
27.07.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме АДРЕСА_1, посилаючись на те, що вказана квартира належить йому на праві власності В спірній квартирі зареєстрована також його донька ОСОБА_2, яка з 2011 р. за вказаною адресою не проживає, витрат по утриманню житла не несе, комунальні послуги не сплачує.
Відповідачем не подано до суду відзив на позовну заяву.
Клопотань, заяв від учасників справи до суду не надходило.
31.07.2018 р. ухвалою Деснянського районного суду м. Києва прийнято справу до свого провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку підготовчого позовного провадження.
07.09.2018 р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи повідомлялась належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подавала.
Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі.
Оскільки відповідач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила та не подала до суду відзив, а також те, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що у відповідності до витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно, АДРЕСА_1 на праві власності належить позивачу.
Згідно з Довідкою ЖБК «Авіатор-20» від 03.10.2017 р. в спірній квартирі зареєстровані: сторони по справі, ОСОБА_3 (дружина позивача), ОСОБА_4 (дочка позивача) та ОСОБА_5 (онук позивача).
У відповідності до Актів (а.с. 14-19) відповідач в спірній квартирі не проживає близько 7 років.
У відповідності до листа Деснянського УП ГУНП у м. Києві від 30.11.2017 р. встановити місцезнаходження ОСОБА_2 не виявилось можливим.
Згідно з відповідд. ЖБК «Авіатор-20» відповідач ОСОБА_2 не зверталась з заявою про чинення їй перешкод в користуванні АДРЕСА_1.
Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.06.2018 р. ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
Вказаним рішенням встановлено, що в серпні 2011 р. ОСОБА_2 залишила дитину та переїхала до нового чоловіка. Вихованням та утриманням ОСОБА_5 повністю займаєються бабуся та дідусь.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк.
Відповідач не звертався до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі.
Вище викладені обставини свідчать про те, що відповідач не проживала у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин понад рік.
Суду не надані докази, які б свідчили про те, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад рік з поважних причин. Вона виїхала із спірної квартири добровільно, ніяких перешкод у користуванні спірним житлом з боку позивача та інших осіб відповідачу не чинилося, зокрема доказів зазначеного суду не надано.
Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідач не проживаючи в спірній квартирі, але залишаючись зареєстрованою в ній, перешкоджає позивачу в користуванні власністю.
Відповідач не скористувалась своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174,191 ЦПК України та не подала суду відзив на вимоги позивача та доказів на їх спростування.
Приймаючи до уваги викладене, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється за заявою особи, запиту органу реєстрації, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть.
Таким чином, виходячи зі змісту зазначеного закону, прийняте рішення суду відповідно є підставою для зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчиняти ці дії не має потреби.
Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду по справам даної категорії є безпосередньою підставою для зняття з реєстрації особи, яка визнана за рішенням суду такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, реєстраційний орган не вправі відмовити в знятті з реєстрації такої особи з посиланням на те, що суд не зобов'язав його вчинити цю дію.
Керуючись ст.ст. 2, 5-7, 10-12, 76-83, 189, 211, 258, 259 ЦПК України, ст. 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,8 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Позивач ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_1.

Повний текст рішення суду складено 11.10.2018 р.

Суддя О.Б. Саламон