Справа № 364/1057/18
Провадження № 2/364/348/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2018 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участю секретаря Бондаренко Л. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володарка справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

про визнання права власності на 1/2 частку майна у спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 30 серпня 2018 року звернувся з названим позовом до суду, в якому вказав, що він з відповідачем перебував у шлюбі з 05 листопада 2003 року та рішенням Володарського районного суду Київської області від 18 жовтня 2017 року шлюб було розірвано. За час перебування у шлюбі сторонами було придбано житловий будинок по вул. Садова, 8 в с. Гайворон, Володарського району Київської області. ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: Київська область, Володарський район, с. Гайворон, вул. Садова, 8.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили суд задовольнити позов.

Відповідач позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

По справі встановлено, що сторони 05 листопада 2003 року уклали шлюб, що стверджено свідоцтвом про одруження серії І-СГ № 179576 (а.с.7). 06 лютого 2006 року ОСОБА_2 було придбано житловий будинок, що розташований за адресою: Київська область, Володарський район, с. Гайворон, вул. садова, 8, що стверджено договором купівлі-продажу (а.с.11-12). Рішенням Володарського районного суду Київської області від 18 жовтня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.8-10). Позивач ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: Київська область, Володарський район, с. Гайворон, вул. садова, 8, який було придбано за час шлюбу.

Згідно договору купівлі-продажу від 06 лютого 2006 року (а.с.11) та витягу про реєстрацію в державному реєстрі правочинів від 06 лютого 2006 року (а.с.12), спірний житловий будинок придбаний подружжям під час шлюбу.

Свідок ОСОБА_3 надала показання суду, що вона працює головою Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області та позивач ОСОБА_1 звертався до неї з проханням допомогти поселитись в будинку, який придбав за час проживання у шлюбі з дружиною ОСОБА_2 . ОСОБА_3 вказала, що зверталась до ОСОБА_2 з даного приводу, однак постійно виникали конфлікти та сварки та неможливо домовитись з ОСОБА_2 про врегулювання конфлікту в сімї. Яким чином було придбано спірний будинок їй не відомо. ОСОБА_1 звертався з клопотанням про реєстрацію у вказаному будинку, однак дружина відмовила як власник житла. Більше їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_4 надав показання суду, що він працює головою Петрашівської сільської ради Володарського району Київської області. Відповідач ОСОБА_2 працювала фельдшером в с. Петрашівка, Володарського району Київської області, а позивач ОСОБА_1 працює водієм в сільськогоподарському підприємстві с. Петршівка, Володарського району Київської області. Сімя характеризується позитивно. Знає, що відповідач ОСОБА_2 не пускала до хати позивача ОСОБА_1, більше нічого повідомити не може.

Свідок ОСОБА_5 надала показання суду, що вона є дочкою позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2, та надала покази щодо своїх відносин з батьком та з матірю та на її думку позовні вимоги батька не підлягають до задоволення через те, що будинок є дуже малим за площею, що окрім неї є ще три брата та в неї як в дівчини немає окремої кімнати.

Показанням свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не можуть бути взяті судом до уваги, так як не підтверджують та не спростовують позовних вимог, а саме, за які кошти, коли та яким чином придбався спірний житловий будинок їм не відомо, а показання містять характеристику сім'ї - родини.

Враховуючи надані в судовому засіданні пояснення сторін та свідків, позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

П. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного сумісного майна» вказує, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частина перша статті 61 в редакції Закону N 524-V від 22.12.2006 . Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Частина друга статті 61 із змінами, внесеними згідно із Законом N 524-V від 22.12.2006 Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Ст. 372 ЦК України вказує, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Тож враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що вимоги позову підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 60, 63, 65, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 12, 81, 83, 89, 141, 200-206, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на 1/2 частку майна у спільній сумісній власності задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: Київська область, Володарський район, с. Гайворон, вул. Садова, 8.

З повним рішенням сторони можуть ознайомитись 01 листопада 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області (п. 15 п.п. 15.1, 15.5 ч.1 розділу ХІІІ „Перехідні положення ЦПК України (у редакції Закону №2147-VІІІ). Згідно ст. 354 ЦПК України, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини, зазначений строк апеляційного оскарження рішення суду обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. В. Ткаченко