Постанова

Іменем України

03 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 2516/1356/12-ц

провадження № 61-28938св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Макіївська сільська рада Носівського району Чернігівської області,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2017 року у складі суддів: Страшного М. М., Бечка Є. М., Шарапової О. Л.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1. Він є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом, проте не зміг подати вчасно заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки постійно був зайнятий на роботі та не мав вільного часу. Зазначав, що з поважної причини не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, тому просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 21 червня 2012 року позов задоволено. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, строком три місяці після набрання чинності вказаним рішенням суду.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач без застережень визнав позов, визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2017 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 21 червня 2012 року.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що оспорюваним судовим рішенням не порушені права та інтереси ОСОБА_2 Заявник, подаючи апеляційну скаргу, стверджувала, що її мати ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті рідної сестри ОСОБА_3, а потім і ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 При цьому ОСОБА_2 не надано жодних доказів на підтвердження того, що її мати ОСОБА_4 була спадкоємцем після померлої ОСОБА_5 та мала наміри чи вживала заходів для прийняття спадщини після її смерті. Згідно довідки виконавчого комітету Макіївської сільської ради від 06 квітня 2012 року № 346 на момент смерті ОСОБА_3 проживала у будинку одна, тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після смерті матері позивача. Сама по собі та обставина, що заявник є співвласником іншої частини спірного житлового будинку, не свідчить про наявність у неї порушених прав під час розгляду даної справи.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Підстави касаційного оскарження судових рішень обґрунтовано тим, що при постановленні ухвали апеляційним судом не враховано відсутність у позивача поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини; не враховано, що в матеріалах справи містяться довідки виконавчого комітету Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області від 27 жовтня 2017 року № 1231 та від 21 червня 2011 року № 917 про те, що з 1998 року до 2004 року (до смерті ОСОБА_5.) ОСОБА_4 (мати ОСОБА_2.) проживала разом зі своєю сестрою в АДРЕСА_2, тобто, фактично прийняла спадщину. Таким чином, її необхідно було залучити до участі у справі як співвідповідача.

22 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Судами встановлено, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на праві власності належала ? частина житлового будинку по АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно заповіла сину - ОСОБА_1

Власником іншої ? частини будинку є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 серпня 2012 року, відповідно до якого ОСОБА_2 прийняла у спадщину ? частину спірного будинку після ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2.) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом указаної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення порушує відповідні права та обов'язки, якими такі особи наділені, завдає шкоди таким особам, що виражається в несприятливих наслідках для них.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, проте у визначений шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернувся.

ОСОБА_4 - рідна сестра спадкодавця та мати заявника за апеляційною скаргою ОСОБА_2 - належала до спадкоємців за законом другої черги. У визначений строк із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до нотаріуса не звернулася.

При вирішенні справи апеляційний суд встановив із довідки виконавчого комітету Макіївської сільської ради від 06 квітня 2012 року № 346, що на момент смерті ОСОБА_3 проживала у будинку одна.

Таким чином, обставин прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті ОСОБА_5на підставі частини третьої статті 1268 ЦК України не встановлено.

Нова оцінка доказів виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, визначених статтею 400 ЦПК України, а тому доводи касаційної скарги щодо необхідності оцінки довідок виконавчого комітету Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області від 27 жовтня 2017 року № 1231 та від 21 червня 2011 року № 917 в сукупності з іншими доказами, є необґрунтованими.

Враховуючи недоведеність обставин прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті ОСОБА_5, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що рішення суду про визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не порушує прав ОСОБА_2

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С.Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик