У Х В А Л А

25 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 235/6772/17

провадження № 61-46072ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Донецької області 25 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс», про захист прав споживачів та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення 112 500,00 грн вартості заставленого автомобіля. Позов обґрунтовано тим, що 15 серпня 2007 року між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір, який підписано від імені відповідача керівником відділу взаємодії ОСОБА_2 та завірено печаткою ТОВ «Автокредит плюс». Згідно з цим договором ОСОБА_1 видано кредит на суму 77 826,64 грн і за ці кошти ним придбано та оформлено автомобіль ВАЗ 21214. У період з жовтня 2007 року по лютий 2008 року позивач виплатив відповідачу 9 164,85 грн заборгованості, не порушуючи графіку погашення кредиту. Проте 19 квітня 2008 року ОСОБА_1 було затримано і надалі стосовно нього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому 29 квітня 2008 року представником банку у присутності його батька ОСОБА_3 було складено акт прийому автомобіля ВАЗ 21214 та вилучено зазначений транспортний засіб. Судовими рішеннями у інших справах з ОСОБА_1 на користь банку стягнуто заборгованість за кредитом та звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль ВАЗ 21214. Посилаючись на те, що ПАТ КБ «Приватбанк» не є учасником кредитного договору від 15 серпня 2007 року, а переданий банку автомобіль не реалізований, однак повернути його неможливо, просив стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» 112 500,00 грн вартості автомобіля.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 травня 2018 року у позові відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Донецької області 25 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

12 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Донецької області 25 вересня 2018 року.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев'ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено що з 1 січня 2018 році прожитковиймінімум на одну працездатну особу становить 1762,00 грн.

З огляду на положення статті 19 у системному зв'язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення з відповідача на користь позивача 112 500,00 грнвартості вилученого автомобіля. Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховним Судом також ураховано, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судом не встановлено і на такі не посилається заявник.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 травня 2018 року та постанова Апеляційного суду Донецької області 25 вересня 2018 року постановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Донецької області 25 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа -Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс», про захист прав споживачів та стягнення коштів відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник