РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року

м. Рівне

Справа № 2-1423/11

Провадження № 22-ц/4815/255/18

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

учасники справи:

скаржник: ОСОБА_1

заінтересовані особи: головний державний виконавець Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області; Рижук Тетяна Федорівна

розглянула в порядку письмового провадження в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 31 серпня 2018 року, ухваленої в складі судді Олійника П.В. повний текст якої складено 31.08.2018 року, у справі №2-1423/11

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 подав до суду скаргу на постанову головного державного виконавця Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 16 липня 2018 року у ВП №51631282.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 10серпня 2018 року скаргу ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Луцького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області - залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків скарги, п'ять днів з дня отримання ухвали.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 31серпня 2018 року скаргу ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Луцького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області - визнано неподаною і повернуто скаржнику.

Не погодившись із вказаною ухвалою скаржник подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду від 31 серпня2018 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі посилається на те, що ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Зокрема зазначав про те, що отримавши 17 серпня 2018 року ухвалу районного суду про залишення скарги без руху, він у встановлений судом пятиденний строк усунув недоліки в повному обсязі, але суд з формальних підстав визнав його позов не поданий.

Відзив на апеляційну скаргу подавався.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З гідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала судді суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Визнаючи скаргу неподаною та повертаючи її скаржнику, суд першої інстанції виходив із того, що скаржником не усунуті недоліки зазначені в ухвалі суду від 10 серпня 2018 року, оскільки останнім не зазначено відомості про стягувача, а саме прізвище, імёя та по батькові стягувача, місця його проживання.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як убачається з матеріалів справи, 08 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на постанову головного державного виконавця Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 16 липня 2018 року у ВП №51631282.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 10 серпня 2018 року скаргу ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Луцького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області - залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків скарги, п'ять днів з дня отримання ухвали, оскільки скарга не відповідала вимогам ст.450 ЦПК України, а саме: не вказано відомості про стягувача та не надано копії скарги для стягувача.

Ухвала отримана скаржником 17 серпня 2018 року /а.с.9/.

21 серпня 2018 року заявник на виконання ухвали суду про залишення заяви без руху, направив через засоби поштового зв'язку до суду скаргу з виправленими недоліками /а.с.14, 23,24/.

Як убачається з тексту виправленої (нової редакції) скарги, поданої ОСОБА_1, останній зазначив відомості про стягувача та надав копії скарги для стягувача та інші документи.

Таким чином, скаржником у встановлений судом строк недоліки скарги усунуті.

У цьому випадку підстави для застосування до поданої скарги ОСОБА_1 положень частини 3 статті 185 ЦПК України відсутні.

За наведених обставин висновок суду першої інстанції про повернення заяви ОСОБА_1 з підстав невиконання вимог закону, визначених в ухвалі про залишення скарги без руху, є передчасним та не ґрунтується на вимогах цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Так, у справі «Belletv. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов'язків суб'єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку чи з ініціативи суду.

Зазначених вимог закону суд не дотримався і, не будучи позбавленим можливості продовжити процесуальний строк для усунення недоліків скарги, таким правом не скористався, чим обмежив заявника у доступі до правосуддя в розумінні практики Європейського суду з прав людини, допустив порушення норм процесуального права та прийшов до передчасного висновку про повернення скарги.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Костопільського районного суду від 31 серпня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя :

Судді :