Справа № 202/3591/18
Провадження № 2-з/202/53/2018
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

23 липня 2018 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Кухтін Г.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення за договором позики на предмет застави,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення за договором позики на предмет застави, провадження у якій було відкрито ухвалою судді від 23 липня 2018 року.

Разом з позовом позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, а саме: житлове приміщення, загальною площею 236,5 кв.м., розташоване на одинадцятому та дванадцятому поверсі 12 поверхового житлового будинку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Великого Володимира, 29в, прим. № 122. Заяву обґрунтовано тим, що 01 вересня 2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, за яким останньому було надано грошові кошти у розмірі 2 000 000 грн., строком повернення до 14.03.2017 року. Оскільки до теперішнього часу відповідачем ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання не виконані, вважає необхідним накласти арешт на вищевказане нерухоме майн, так як існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Дослідивши заяву про забезпечення позову з доданими до неї документами, приходжу до наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Згідно із ч. 2 цієї статті забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи викладене, вважаю, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки представлені заявником доводи не дають підстави вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Керуючись статтями 149, 153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня складення цієї ухвали апеляційної скарги.

Суддя Г.О. Кухтін