ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року м.Суми

Справа №2-426/10

Номер провадження 22-ц/788/1944/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,

боржник - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщення Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 11 вересня 2018 року, постановлену у складі судді Клименко А.Я., в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, повний текст ухвали виготовлено 14 вересня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

15 липня 2016 року ОСОБА_1 через представника - адвоката ОСОБА_2, звернулася до суду з заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа № 2-426/2010 від 04 червня 2010 року, виданого Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» суми боргу 731 761,34 грн. Свою заяву мотивує тим, що ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 31 жовтня 2013 року замінено стягувача у виконавчому провадженні по виконанню вказаного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27 квітня 2010 року на його правонаступника - ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Враховуючи заміну стягувача правонаступником, вважає, що виконавчий лист № 2-426/2010 не підлягає виконанню, так як його резолютивна частина не містить змісту щодо нового стягувача.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 вересня 2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Визнано виконавчий лист по справі № 2-426/2010, виданий 04 червня 2010 року Зарічним районним судом м. Суми, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» суму боргу 731 761,34 грн таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за необґрунтованістю.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що чинним законодавством не передбачено, що у разі заміни судом стягувача його правонаступником, необхідно проводити заміну виконавчого листа.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист по справі № 2-426/2010, виданий 04 червня 2010 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» суми боргу в сумі 731 761,34 грн, є таким, що не підлягає виконанню, оскільки його резолютивна частина не має відомостей щодо нового стягувача, правонаступника ПАТ «ОТП Банк» - ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Проте погодитись з висновком суду про наявність підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не можна, так як суд дійшов його з порушенням норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27 квітня 2010 року по справі № 2-426/2010 позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено повністю, а саме стягнуто на користь ПАТ «ОТП Банк» з ОСОБА_1 суму боргу по кредитним договорам: № ML-С00/407/2008, № CNL-С00/224/2007, № ML-C00/535/2008 по наданим кредитам та відсотках за кредитними договорами на загальну суму 91 837,61 доларів США, що еквівалентно 699 692,38 грн, пеню за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 29 649,96 грн, штраф за прострочення боргових зобов'язань в розмірі 225,00 грн, 1700 грн судового збору, 250 грн витрати на інформаційно-технічне забезпечення, та 244 грн витрат за опублікування оголошення в газеті, а всього - 731 761 грн 34 коп. (а. с. 101-102, Т. 1).

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 14 грудня 2010 року вказане рішення суду залишено без змін (а. с. 179, Т. 1).

04 червня 2010 року Зарічним районним судом м. Суми на виконання вказаного вище рішення суду видано виконавчий лист № 2-426/2010 р. (а. с. 202, Т. 1).

16 червня 2010 року державним виконавцем Зарічного відділу ДВС Сумського міського управління юстиції Бистровою Н.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадженню щодо примусового виконання вказаного виконавчого листа (а. с. 203, Т. 1).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 31 жовтня 2013 року замінено стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-426/2010, виданого 04 червня 2010 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення на користь ПАТ «ОТП Банк» з ОСОБА_1 суми боргу по кредитним договорам, з ПАТ «ОТП Банк» на його правонаступника - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а. с. 218-219, Т. 1).

01 серпня 2014 року постановою державного виконавця виконавчий лист № 2-426, виданий 04 червня 2010 року повернуто стягувачу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 32, Т. 2).

Згідно постанови державного виконавця від 15 липня 2015 року відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-426/2010, (а. с. 31, Т. 2).

Постановою державного виконавця від 30 серпня 2016 року замінено сторону стягувача у даному виконавчому провадженні з ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а. с. 34, Т. 2).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов'язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Отже, за змістом ст. 432 ЦПК України суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо у боржника повністю або частково відсутній обов'язок у зв'язку з його припиненням.

ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів щодо виконання нею рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27 квітня 2010 року та відсутності у неї обов'язку боржника, а також, що виконавчий лист видано помилково.

Заявниця в обґрунтування своєї заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню посилається на заміну стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа № 2-426/2010, виданого Зарічним районним судом м. Суми 04 червня 2010 року, на правонаступника - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та те, що резолютивна частина виконавчого листа не містить відомостей щодо нового стягувача.

Однак, дані обставини не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у розумінні ч. 2 ст. 432 ЦПК України. Крім того, як вже зазначалося, постановою державного виконавця від 30 серпня 2016 року замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Судом першої інстанції також не було враховано наступне.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 2, ч. ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Визнаючи виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції не зазначив на підставі якого документа повинно здійснюватися примусове виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитними договорами, яке боржником не виконано, враховуючи положення ст. 368 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час видачі судом виконавчого листа) про те, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, видається один виконавчий лист.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального права, які передбачають десятиденний строк, розглядав заяву ОСОБА_1 більше двох років.

Отже, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 4; 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 11 вересня 2018 року в даній справі скасувати та відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа по справі № 2-426/2010, виданого 04 червня 2010 року Зарічним районним судом м. Суми, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» суми боргу 731 761,34 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 жовтня 2018 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: С.С.Ткачук

О.І. Собина