Постанова

Іменем України

17 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 369/3990/15-ц

провадження № 61-31753св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Петропавлівське»,

відповідач - ОСОБА_2,

представник відповідача - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Київської області, у складі судді Мельника Я. С., від 20 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Петропавлівське» (далі - ТОВ «Петропавлівське») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним, стягнення заборгованості.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області, у складі судді Дубас Т. В., від 30 серпня 2016 року позов ТОВ «Петропавлівське» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь

ТОВ «Петропавлівське» інфляційні втрати у розмірі 9 155,96 грн, три проценти річних у розмірі 998,83 грн, пеню у розмірі 500 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20 лютого 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою її представником - ОСОБА_3

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, у встановлений судом строк заявником не наведено поважних підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що відповідач та її представник не отримували ухвалу апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху, у зв'язку з чим були позбавлені можливості зазначити поважні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження та необґрунтовано позбавив заявника права на оскарження рішення суду першої інстанції.

Відзиву на касаційну скаргу не находило.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенції) таке конституційне право повинно бути забезпечено судовими процедурами, які мають бути справедливими.

Судом апеляційної інстанції встановлено, щоне погоджуючись з рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня

2016 року, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21 грудня 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліку апеляційної скарги - сплати судового збору за подання апеляційної скарги, а також для звернення до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску процесуального строку.

Зазначену ухвалу апеляційного суду надіслано 21 грудня 2016 року на адресу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3: АДРЕСА_1

Відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення рішення суду першої інстанції) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У частині третій статті 297 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення рішення суду першої інстанції) визначено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд не перевірив чи було отримано відповідачем або її представником ухвалу Апеляційного суду Київської області від 21 грудня 2016 року, не звернув увагу на те, що поштове відправлення, яке було направлено на адресу представника відповідача, повернулось до суду апеляційної інстанції з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (т. 2 а. с. 151), що свідчить про неотримання представником відповідача ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, отже він не мав можливості виконати вимоги ухвали у встановлений судом строк. Матеріали справи не містять доказів направлення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху на адресу відповідача ОСОБА_2.

Ураховуючи викладене, відмова у відкритті апеляційного провадження у справі є передчасною, не відповідає вимогам процесуального закону, порушує право на справедливий суд, а тому оскаржена ухвала апеляційного суду не може бути залишена касаційним судом без змін.

Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

У відповідності до частини четвертої статті 406 ЦПК України у випадку скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

За таких обставин ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд апеляційного суду.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 20 лютого 2017 року скасувати, справу передати на розгляд Апеляційного суду Київської області.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В.Синельников

С. Ф. Хопта