Справа № 500/3913/18
Провадження № 2/500/2508/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Петрової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 29 грудня 2007 року та після смерті матері ОСОБА_5, померлої 14 червня 2017 року право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Гагаріна, б. 30.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що відсутні необхідні документи для проведення реєстрації права власності на спадковий житловий будинок.

В судове засідання позивач ОСОБА_1І не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 51, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належав в рівних частках кожному, тобто по 1/2 частині житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Гагаріна, б. 30, що також підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 26.07.2018 року за № 1189.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 106101 від 02.01.2008 року, виданого виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_4 помер 29.12.2007 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Гагаріна, б. 30.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 50056224 від 28.11.2017 року, згідно якої інформації про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 немає.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 є:

- дружина ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії ЯУ № 533458 від 17.10.1956 року, видного Утконосівською сільською радою Суворовського району Одеської області;

- донька ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії V УР № 0734909 від 23.01.1964 року, виданого виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ ЖД № 442124 від 02.11.1986 року виданого Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області згідно якого ОСОБА_7 змінила прізвище на «Опря»;

- донька ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІV ЖД № 275566 від 25.10.1985 року, виданого виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії І ЖД № 036703 від 06.09.2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області згідно якого ОСОБА_8 змінила прізвище на «Волченко»;

- донька ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І ЖД № 346884 від 29.11.1973 року, виданого виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ДП № 392278 від 03.02.1984 року виданого відділом РАЦСу м. Мурманска, згідно якого ОСОБА_9 змінила прізвище на «Волченко».

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Як було встановлено судом, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_4 не проживали та до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались, тому вважаються такими, що фактично спадщину не прийняли відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України не прийняли.

В свою чергу, ОСОБА_5 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4, що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 26.07.2018 року за № 1184, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І ЖД № 497083 від 07.06.2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 померла 04 червня 2017 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на спадкове майно до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Гагаріна, б. 30, з якого 1/2 частина належала їй згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 541, а 1/2 частину якого вона фактично прийняла після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав.

За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 50056267 від 28.11.2017 року, згідно якого інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_5 відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 є:

- донька ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії V УР № 0734909 від 23.01.1964 року, виданого виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ ЖД № 442124 від 02.11.1986 року виданого Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області згідно якого ОСОБА_7 змінила прізвище на «Опря»;

- донька ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІV ЖД № 275566 від 25.10.1985 року, виданого виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії І ЖД № 036703 від 06.09.2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області згідно якого ОСОБА_8 змінила прізвище на «Волченко»;

- донька ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І ЖД № 346884 від 29.11.1973 року, виданого виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ДП № 392278 від 03.02.1984 року виданого відділом РАЦСу м. Мурманска, згідно якого ОСОБА_9 змінила прізвище на «Волченко».

В судовому засіданні зясовано, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживали та до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались, тому вважаються такими, що фактично не прийняли спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України.

В свою чергу позивач ОСОБА_1 у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері ОСОБА_5, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 28.11.2017 року за № 355, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії КК № 173953, виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 29.12.1998 року, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 6) до ОСОБА_2 (паспорт серії КК № 349277, виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 28.10.1999 року, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 6), ОСОБА_3 (паспорт громадянина ОСОБА_10 Федерації № НОМЕР_3, виданий Ленінським АО міста Мурманська від 11.01.2008 року, мешкає за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Космонавтів, б. 2-Б) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 29.12.2007 року та після смерті ОСОБА_5, померлої 04.06.2017 року право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Гагаріна, б. 30.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.10.2018 року.

Суддя: ОСОБА_11