Справа № 161/5198/18
Провадження № 2/161/2018/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Кирилюк В.Ф., за участю секретаря судового засідання Самолюк І.М., відповідача ОСОБА_1, розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

05 квітня 2018 року на адресу суду надійшов позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач-1), ОСОБА_1 (далі відповідач-2) про стягнення заборгованості зі спадкоємців позичальника у розмірі 7 091,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та ОСОБА_3 22 липня 2010 року був укладений кредитний договір.

18 травня 2016 року ОСОБА_3 померла і станом на дату її смерті заборгованість за договором становить 7 091,53 грн., з яких 3 225,40 грн. тіло кредиту, 3 616,13 грн. процентів за користування кредитом, 250 грн. пені.

Спадкоємцями померлого є відповідачі у справі і банк після того як дізнався по смерть позичальника звернувся до спадкоємців із претензією про стягнення боргу, однак вказана претензія залишилася без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 7 091,53 грн.

Представник позивача у судове засідання не прибув, однак у письмовій заяві просить суд слухати справу за його відсутності.

Відповідач-1 у судове засідання не прибув, відзиву на позов не подав, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач-2 у судовому засіданні та у письмовому відзиві позовні вимоги не визнала та зазначила, що банк пропустив шестимісячний строк для предявлення своїх претензій до спадкоємців боржника. Крім того, вважає, що позивачем не доведений факт перевищення вартості прийнятої нею спадщини над розміром заборгованості. Крім того, вважає, що банком не надано належний розрахунок позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, щовідповідно до укладеного договору № б/н від 22 липня 2010ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 7 800,00 грн. грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (т.1 а.с.13).

З матеріалів справи слідує, що 18 травня 2016 року позичальник ОСОБА_3 померла (т.1 а.с.52).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Станом на дату смерті позичальника, а саме 18 травня 2016 року заборгованість за кредитним договором становить згідно наданого банком розрахунку становить 7 086,55 грн. (т.1 а.с.11 зворот, графа 18.05.2016).

Згідно матеріалів спадкової справи померлої ОСОБА_3, її спадкоємцями першої черги за законом були ОСОБА_1, а також ОСОБА_2. При цьому ОСОБА_1 прийняла спадщину, а ОСОБА_2 відмовився від її прийняття (т.1 а.с.109, 116).

Частиною першою статті 1282 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Оскільки серед спадкоємців померлої ОСОБА_3 спадщину прийняла лише ОСОБА_1, тому саме на неї покладений обовязок щодо задоволення вимог позивача, а позовні вимоги до ОСОБА_2 є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Частинами першою та другою статті 1281 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Як слідує з матеріалів спадкової справи, 13 лютого 2017 року на адресу приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, яка веде спадкову справу, надійшла претензія ПАТ КБ «Приватбанк» на суму заборгованості 7 091,53 грн.

Відповідач-2 посилаючись на те, що банк пропустив встановлений у ч.2 ст.1281 ЦК України строк для предявлення вимог кредитора не надала суду будь-яких доказів того, що банк був проінформований про смерть ОСОБА_3. Її доводи про те, що вона усно проінформувала працівників банку про це не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, а тому до уваги не беруться.

Так само, суду не було надано доказів доведення спадкоємцями померлої до невизначеного кола осіб про факт смерті спадкодавця, зокрема шляхом розміщення відповідного оголошення у засобах масової інформації.

Отже, оскільки у суду відсутні докази про те, що банк дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини раніше шестимісячного строку до дня, коли від предявив свої вимоги у порядку ч.2 ст.1282 ЦК України, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущений строк на предявлення цієї вимоги.

Отже, відповідач-2, як єдиний спадкоємець, яка прийняла спадщину після померлої ОСОБА_3 зобовязана задовольнити вимоги позивача, які предявлені у строк визначений ч.2 ст.1282 ЦК України в межах вартості прийнятого нею спадкового майна.

З матеріалів спадкової справи слідує, що до складу спадщини померлої відноситься:

1) 1/3 частки квартири за адресою АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право власності від 13 серпня 1998 року (т.1 а.с.154, 177);

2) 1/9 частки квартири за адресою АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 11 листопада 2011 року №2-1915 (т.1 а.с.156 зворот);

3) 1/3 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №39 по вул. 8 Лютого в с. Малин Млинівського району Рівненської області (т.1 а.с.172).

Наразі, відповідач-2 отримала свідоцтво про право на спадщину на 4/9 частки квартири за адресою АДРЕСА_1 (т.1 а.с.221).

На переконання суду, очевидним є, що ринкова вартість вказаного нерухомого майна є значно більшою ніж сума заборгованості за кредитним договором у даній справі, а тому на підставі приписів ч.2 ст.1282 ЦК України, відповідач-2 повинна погасити заборгованість у повному обсязі.

Визначаючись із сумою заборгованості, яку слід стягнути суд виходить з розрахунку, який наданий позивачем.

Так, із наданого розрахунку слідує, що на дату смерті ОСОБА_3 її заборгованість за кредитним договором становила 7 086,55 грн. (т.1 а.с.11 зворот, графа 18.05.2016).

При цьому, 10 червня 2016 року, в рахунок погашення заборгованості було сплачено 5,02 грн., а 10 вересня 2016 року 1 558,65 грн. (т.1 а.с.11 зворот та а.с.12).

Отже, наразі сума заборгованості за кредитним договором станом на день смерті позичальника, з вирахуванням коштів, які були сплачені на її погашення після смерті позичальника, становить 5 522,88 грн. (7 086,55 грн. 5,02 грн. - 1 558,65 грн.), і саме її суд стягує з відповідача-2 як спадкоємця померлої ОСОБА_3 на користь позивача та задовольняє позовні вимоги частково.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача-2 необхідно стягнути суми судового збору пропорційно задоволеним вимогам, що становить 1 372,25 грн. ((5 522,88 / 7091,53) * 1762)

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 13, 141, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути зОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 22 липня 2010 року №б/н у розмірі 5 522,88 грн. (пять тисяч пятсот двадцять дві гривні вісімдесят вісім копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у розмірі 1 372,25 грн. (одна тисяча триста сімдесят дві гривні двадцять пять копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, .

Відповідачами у справі є:

1)ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт АС473494 виданий Луцьким МВ УМВС України у Волинській області 16 серпня 1998 року;

2)ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт АС066714 виданий Луцьким МУ УМВС України у Волинській області 19 квітня 1996 року.

Повний текст рішення складений та підписаний 26 жовтня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_5