Постанова

Іменем України

17 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 703/1411/16-ц

провадження № 61-11224св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

представник позивача - ОСОБА_3,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

третя особа - Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради,

представник третьої особи - Корчебна Наталія Григорівна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_6, яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_5, на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 12 лютого 2018 року в складі колегії суддів: Гончар Н. І., Сіренка Ю. В., Ювшина В. І.,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради (далі - УПСЗН ВК Смілянської МР), про визнання правочину незаконним, а довіреність недійсною.

Позовна заява мотивована тим, що 01 березня 2016 року її баба ОСОБА_5 видала ОСОБА_4 довіреність на представлення інтересів, яка на час вчинення правочину не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 просила суд визнати правочин незаконним, а довіреність недійсною.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 липня

2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області

від 09 серпня 2016 року, відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із указаним рішенням суду, 07 лютого 2018 року ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_5, як опікун подала апеляційну скаргу, у якій просила рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 липня

2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 12 лютого 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6, яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_5, на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 липня 2016 року.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд, виходив з того, що відсутні підстави для відкриття апеляційного провадження, оскільки апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження понад один рік та визначених статтею 358 ЦПК України виключень для відкриття провадження судом не встановлено.

У квітні 2018 року ОСОБА_6, яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_5, подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 12 лютого 2018 року, в якій, посилаючись порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції було пропущено у зв'язку із виникненням обставин непереборної сили.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи та (або) обов'язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_6 посилалась на виникнення обставин непереборної сили, а саме, що суд апеляційної інстанції не призначив ОСОБА_5 законного представника для захисту її прав і інтересів, при цьому права і обов'язки діяти ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 як законного представника останньої, суд вирішив лише при розгляді заяви про перегляд рішення за ново виявленими обставинами, яке вступило в законну силу 04 січня 2018 року.

Таким чином, встановивши відсутність визначених законом виключень, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України, враховуючи те, що заявник звернулась із апеляційною скаргою про оскарження рішення суду першої інстанції понад один рік, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_8, залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 12 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.М. Коротун

В.П. Курило