Провадження №4-с/523/113/18
У Х В А Л А

"18" жовтня 2018 р.

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Середи І.В. ,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 9 в м. Одесі клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на оскарження дій та бездіяльності державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії, бездіяльність та рішення державного виконавця та просив:

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Першого Суворовського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 щодо здійснення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП №2968927 без винесення постанови про відкриття виконавчого провадження;

- заборонити подальше примусове виконання за виконавчим листом Суворовського районного суду м.Одеси від 28.07.2006 року у справі №2-2381/06 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/3 всіх доходів, як такого, виконання якого вже було закінчено 26.11.2007 року;

- визнати неправомірними та скасувати постанови від 16.02.2018 р. про встановлення тимчасового обмеження боржника: у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, у праві полювання, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про арешт майна;

- скасувати обтяження та зобовязати старшого державного виконавця скасувати запис в реєстрі боржників.

Одночасно в скарзі ОСОБА_1 просив поновити процесуальний строк на оскарження дій та бездіяльності державного виконавця.

Клопотання обґрунтовано тим, що порушення прав боржника розпочалося з факту невинесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному законом, перед проведенням виконавчих дій, через що всі проведені виконавчі дії, обмеження прав боржника, надання розрахунків заборгованості, збирання інформації про боржника є порушення його прав. Таким чином, порушення прав боржника має неодноразовий характер, а є довгостроковим і триваючим, через що встановити конкретний момент з якого боржник мав би розрахувати час для звернення до суду з цією скаргою є неможливим.

Відповідно до ч.3 ст.127 ЦПК України заяву розглянуто без повідомлення учасників справи.

Суд вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до вимог ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За вимогами ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до вимог ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як було зазначено ОСОБА_1 звертаючись з клопотанням вказував на те, що порушення його прав має неодноразовий характер, а є довгостроковим і триваючим, через що встановити момент розрахування часу для звернення зі скаргою є неможливим.

З даним твердженням суд не погоджується, оскільки за вимогами ст.449 ЦПК України скарга має бути подана у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. При цьому суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не вказує, коли йому стало відомо про прийняті рішення та про вчинення оскаржуваних дій.

Отже, враховуючи встановлені обставини та вказані норми, а також доводи боржника, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк для подання скарги до суду, оскільки вказані причини не є поважними.

Приймаючи до уваги висновок про відсутність підстав для поновлення строку на звернення до суду, скаргу необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 126,127,353,447,449 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку на оскарження дій та бездіяльності державного виконавця.

Скаргу ОСОБА_1 на дії, бездіяльність та рішення державного виконавця залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її складення.

Ухвала складена та підписана 18.10.2018 року.

Суддя