Справа № 182/248/17
Провадження № 2/0182/467/2018
17.08.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Рунчевої О. В.
секретаря Нагаєвої Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -
Позивач 17 січня 2017 року звернулася до суду позовом про визнання права власності на ? частину спільного сумісного майна подружжя та стягнення ? частини спірного майна, посилаючись на наступні обставини.
Вона 2 серпня 1999 року вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем, який рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 11 листопада 2014 року - розірваний.
У період шлюбу ними було придбано:
- квартиру, яка була розділена за взаємною згодою;
- газове опалення, яке встановлено у вищезазначеній квартирі на суму 8 217,00 грн;
- стоячу комбіновану газову плиту ТК- 66, вартістю 5 235, 00 грн;
- кондиціонер SENSEI ТF 32 GP, вартістю 6 150, 00 грн;
- та спільні з відповідачем грошові заощадження, які розміщені на депозитному рахунку в Публічному акціонерному товаристві ОСОБА_3 «ПриватБанк» на суму 149 000, 00 грн.
Система опалення, кондиціонер, газова плита, телевізор відповідач без її згоди привласнив собі, вони знаходяться у володінні відповідача.
Після фактичного припинення шлюбних відносин вони з відповідачем не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного вищезазначеного майна.
Позивач у судове засідання не з'явилася, на адресу суду надійшла заява, в якій ОСОБА_1 просить справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.55).
Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений про день, час і місце розгляду справи належним чином за місцем реєстрації (Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Станіславського, б3д 38 кв. 12) (а.с.23). Відповідач викликався до суду неодноразово (а.с. 25, 27, 29, 43, 46, 49, 52) . До суду повернутий поштовий конверт з судовою повісткою з викликом у судові засідання на 17 серпня 2018 року о 14-00 годину (а.с. 54) як не вручений у звязку з закінченням терміну зберігання. У відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України судова повістка вважається врученою.
Суд на підставі ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи, з?ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 1999 року, який Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 12 листопада 2014 року розірваний (а.с. 9).
Рішення набуло законної сили 23 листопада 2014, а тому в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України встановлені у ньому обставини повторному доведенню не підлягають.

Сторони, дійшли згоди про поділ спільного сумісного майна, набутого ними під час шлюбу квартири АДРЕСА_1 та відповідно до договору про поділ майна подружжя від 16 листопада 2011 року розділили вищезазначене майно. Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить ? частина квартири АДРЕСА_1 (а.с. 10-11, 12).

Щодо іншого майна, на сьогодні, існує спір.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач просить визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину грошових внесків та стягнути з відповідача грошові кошти в рахунок відшкодування 1/2 частини депозиту, відкритого на імя ОСОБА_2

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК України, ч. 3ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом (п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11„Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя").

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України

В той же час, за змістом статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:

1) майно, набуте нею, ним до шлюбу;

2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто;

4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду";

5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Як вбачається із витребуваної судом довідки, виданої Публічним акціонерним товариством ОСОБА_3 банк «ПриватБанк» про інформацію про депозити ОСОБА_2, станом на 14.11.2017 року, вбачається, що договір SAMDN8426 (рахунок 2866) із сумою депозиту 50.000 грн., дата відкриття 30.04.2010 року; договір SAMDN7493 (рахунок 3765) із сумою депозиту 170, 65 грн, дата відкриття 04.05.2011 року; договір SAMDN 7558 (рахунок 6863) із сумою депозиту 46 907, 19 грн., дата відкриття 29.04.2009 року; договір SAMDN 2126 (рахунок 0335) із сумою депозиту 5.000 грн., дата відкриття 26.10.2006 року; договір SAMDN 8758 (рахунок 7379) із сумою депозиту 54 468,00 грн., дата відкриття 28.10.2008 року; договір SAMDNWFD 700 (рахунок 0825) із сумою депозиту 58 000,00 грн., дата відкриття 08.05.2014 року; договір SAMDN 6721 (рахунок 2639) із сумою депозиту 00.00 грн., дата відкриття 08.05.2013 року, SAMDN 0021 (рахунок 3402) із сумою депозиту 58000.00 грн., дата відкриття 07.05.2012 року, SAMDN 8525 (рахунок 3100) із сумою депозиту 93.00 грн., дата відкриття 30.04.2010 року; SAMDN 7023 (рахунок 4422) із сумою депозиту 40000.00 грн., дата відкриття 08.05.2013 року; SAMDN 7738 (рахунок 7088) із сумою депозиту 00.00 грн., дата відкриття 29.04.2009 року; SAMDN 0022 (рахунок 3617) із сумою депозиту 00.00 грн., дата відкриття 07.05.2012 року (а.с. 38).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 19, 23, 24 своєї Постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу; вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог ст. 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки у разі неподільності майна (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Спільне проживання та шлюбні відносини між сторонами припинені в жовтні 2010 року, що підтверджується рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 12 листопада 2014 року у справі № 182/4949/14-ц, яким шлюб між сторонами розірвано (а.с.9).

Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, суд вважає доведеним той факт, що сторони припинили шлюбні відносини з жовтня 2010 року.

Таким чином, як було встановлено в ході судового розгляду справи, депозитні рахунки в ПАТ КБ «Приватбанк», зокрема за договором: SAMDN7493 (рахунок 3765) із сумою депозиту 170, 65 грн, дата відкриття 04.05.2011 року, SAMDNWFD 700 (рахунок 0825) із сумою депозиту 58 000,00 грн., дата відкриття 08.05.2014 року; SAMDN 6721 (рахунок 2639) із сумою депозиту 00.00 грн., дата відкриття 08.05.2013 року, SAMDN 0021 (рахунок 3402) із сумою депозиту 58 000.00 грн., дата відкриття 07.05.2012 року, SAMDN 7023 (рахунок 4422) із сумою депозиту 40 000.00 грн., дата відкриття 08.05.2013 року, SAMDN 0022 (рахунок 3617) із сумою депозиту 00.00 грн., дата відкриття 07.05.2012 року були відкриті після припинення шлюбних відносин, ведення спільного господарства сторін, вказане не спростовано позивачем у справі, не надано належних та допустимих доказів, в підтвердження, що на депозитних рахунках перебували спільні кошти подружжя, а тому депозитні рахунки з датою відкриття після жовтень 2010 рік, на момент припинення шлюбних відносин не є спільною сумісною власністю подружжя та поділу не підлягають.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором та майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину грошових внесків , відкриті на ім'я ОСОБА_2 станом на жовтень 2010 року, а саме : за договором SAMDN8426 (рахунок 2866) із сумою депозиту 50.000 грн., дата відкриття 30.04.2010 року; договір SAMDN 7558 (рахунок 6863) із сумою депозиту 46 907, 19 грн., дата відкриття 29.04.2009 року; за договором SAMDN 2126 (рахунок 0335) із сумою депозиту 5.000 грн., дата відкриття 26.10.2006 року; за договором SAMDN 8758 (рахунок 7379) із сумою депозиту 54 468,00 грн., дата відкриття 28.10.2008 року; за договором SAMDN 8525 (рахунок 3100) із сумою депозиту 93.00 грн., дата відкриття 30.04.2010 року ; за договором SAMDN 7738 (рахунок 7088) із сумою депозиту 00.00 грн., дата відкриття 29.04.2009 року та стягнути з відповідача в рахунок відшкодування 1/2 частини депозиту в розмірі (50.000 грн + 46 907, 19 грн. +5.000 грн. +54 468,00 грн. + 93.00 грн) / 2 = 156 468, 19 грн /2 = 78 234, 10 грн.

Щодо позовних вимог про визнання за позивачем права власності на ? частину спільного майна, а саме: плити комбінованої КТ 66, вартістю 5 235 грн, кондиціонера SENSEI ТF 32 GP, вартістю 6 150 грн, телевізора рідкокристалічного Samsung LE 373, вартістю 10055 грн, опалення газового, вартістю 8 217 грн. суд приходить до наступного.

В якості доказу придбання в період шлюбу спільно нажитого майна, зокрема, плити комбінованої КТ 66, вартістю 5 235 грн, кондиціонера SENSEI ТF 32 GP, вартістю 6 150 грн, телевізора рідкокристалічного Samsung LE 373, вартістю 10055 грн, опалення газового, вартістю 8 217 грн. позивачем надано протокол (договір) згоди договірної оптової ціни від 11 вересня 2003 року , товарний чек (без номера) від 11 квітня 2014 року на придбання плити комбінованої на суму 5 235,00 грн. (а.с. 15), товарний чек (без номера) від 30 квітня 2014 року на придбання кондиціонера SENSEI ТF 32 GP, вартістю 6 150, 00 грн (а.с. 16), товарний чек від 19.03.2011 року на придбання телевізора Samsung LE 373 вартістю 10055, 00 грн (а.с. 17).

Вказаний протокол (договір) згоди договірної оптової ціни від 11 вересня 2003 року не містить інформації про особу замовника та не містить жодного доказу щодо факту оплати (ким, коли здійснена оплата), не містить доказів виконання умов цього договору; довідка видана ОСОБА_1 про прийняття в експлуатацію опалювального приладу не містить доказів щодо сплати позивачем або відповідачем сплачених сум за його встановлення; товарний чек щодо зазначеного майна: плити, кондиціонера, телевізора також не містить реквізитів платника, та , як наслідок, не вбачається найменування особи, що здійснила платіж, а самий лише факт придбання майна у період шлюбу сторін не свідчить про перебування майна у спільній сумісній власності подружжя.

Оформлені належним чином платіжні документи щодо зазначеного рухомого майна чи інші докази, які відповідають вимогам ст.ст. 77, 79 ЦПК України, на підтвердження вказаного майна певній особі суду не надані, клопотань про витребування відповідних доказів суду не заявлено.

Позивачем, відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не було надано суду належних та допустимих доказів того, що зазначене в позовній заяві майно було придбане позивачем та відповідачем під час спільного проживання .

Позивачем по справі не надано також письмових доказів, які б підтверджували місцезнаходження вказаних речей, або підтверджували факт привласнення їх відповідачем після припинення шлюбних відносин.

Таким чином, суд прийшов до висновку , що позовні вимоги позивача про визнання за нею право власності на ? частину спільного майна та відшкодування їй грошової компенсації 1/2 частини вартості спільно набутого з відповідачем майна, а саме: - плити комбінованої КТ 66, вартістю 5 235 грн, кондиціонера SENSEI ТF 32 GP, вартістю 6 150 грн, телевізора рідкокристалічного Samsung LE 373, вартістю 10055 грн, опалення газового, вартістю 8 217 грн. є недоведеними.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом…Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи…Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з'ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст. 325, 372 ЦК України, ст.ст. 60,69,70 СК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3) про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Поділити спільну сумісну власність ОСОБА_1 до ОСОБА_2, а саме визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину грошових внесків, відкриті в Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» на імя ОСОБА_2 за договором SAMDN8426 (рахунок 2866) із сумою депозиту 50.000 грн., дата відкриття 30.04.2010 року; за договором SAMDN7558 (рахунок 6863) із сумою депозиту 46 907, 19 грн., дата відкриття 29.04.2009 року; за договором SAMDN2126 (рахунок 0335) із сумою депозиту 5.000 грн., дата відкриття 26.10.2006 року; за договором SAMDN8758 (рахунок 7379) із сумою депозиту 54 468,00 грн., дата відкриття 28.10.2008 року; за договором SAMDN8525 (рахунок 3100) із сумою депозиту 93.00 грн., дата відкриття 30.04.2010 року ; за договором SAMDN7738 (рахунок 7088) із сумою депозиту 00.00 грн., дата відкриття 29.04.2009 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію 1/2 частини спільних грошових коштів подружжя в розмірі 78 234, 10 грн ( сімдесят вісім тисяч двісті тридцять чотири грн. 10 коп).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4