Справа №474/1064/17
Провадження №2/474/371/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05.03.18 року смт Врадіївка

Миколаївська область

Врадіївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Фасій В.В.

при секретарі - Багрін Н.А.

без участі:

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Врадіївка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - банк) до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 04.07.2006р. ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 9 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на порушення позичальником кредитних зобов'язань та утворення станом на 30.11.2017р. заборгованості в розмірі 97 185,02 грн., яка у добровільному порядку нею не погашена, просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не з'явився, звернувшись з клопотанням (вх.№6127 від 29.12.2017р.) про розгляд справи у відсутність представника, в якій дав згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_2, двічі будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в порядку ч.9 ст. 130 ЦПК України (судові повістки направлені рекомендованими поштовими відправленнями №441, № 325 повернутими до суду по закінченню терміну зберігання), на розгляд справи не з'явилася, про причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не надала..

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 6 ст. 223 ЦПК України наслідки, визначені частинами третьою - пятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання.

Таким чином, суд, з врахуванням неявки відповідача належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не повідомлення ним про причини неявки, відсутності заяв про розгляд справи у його відсутність чи відкладення, згоди позивача на заочний розгляд справи, ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, з огляду на що та неявку в судове засідання всіх учасників які беруть участь у справі. суд прийняв рішення про проведення заочного розгляду справи, без технічної фіксації судового процесу

Судом встановлені факти:

· 04.07.2006 р. ОСОБА_2 ознайомилася та погодилася із Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були надані їй в письмовій формі, отримала картку "Універсальна", своїм підписом підтвердив факт отримання інформації про умови кредитування в ПриватБанку та погодилася, з тим, що підписана нею заява разом із Пам"яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг . У п. п. 3.2 р. 3, п.п. 6.5 розділу 6, , п.8.6 р.8, п. 9.3, 9.12 р.9 умов та у п.5.3 розділу 5 Правил, сторони також погодили право банку в будь - який момент змінювати кредитний ліміт, картрахунок відкрито на невизначений строк, а договір дії 12 місяців, та за відсутності заяви сторін про його припинення, лонгується на наступний термін, та що строк погашення по платіжним картам з встановленим мінімальним платежем, згідно умов вказаних у тарифах (7% заборгованості, щомісячно). А також, що при порушенні строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, сплату банку штрафу в сумі 500 грн. (фіксована частина) + 5% від ціни позову (процентна частина) (анкета - заява від 04.07.2006р., Умови і Правила надання банківських послуг, Тарифи банку);

. у п. 4.6 розд. 4 Умов клієнт доручив банку здійснювати списання грошових коштів з рахунку клієнта, в межах суми що підлягає сплаті банку по договору. При настанні строків платижів (Умови);

. 04.07.2006р. боржник отримала кредитну картку (заява позичальника від 04.07.2006р);

. відповідно до Тарифів банку, від 04.07.2006р., підписаних позичальником ОСОБА_2: базова % ставка в місяць становить 2,5%; строк внесення щомісячних платежів та їх розмір, - до 25 числа місяця, у розмірі 7% від заборгованості, щомісячно; розмір та порядок нарахування комісії (Тарифи банку від 04.07.2006р.);

. в зв'язку з не належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором від 04.07.2006 року, у позичальника, в період з 31.03.2015р. по 30.11.2017р. утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 97 185,02 грн., з них:

- 11274,13 грн. - заборгованість по кредиту;

- 78051,84 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 2755,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

- 500,00 грн.- штраф (фіксована частина) ;

- 4604,05 грн.- штраф (процентна складова)

(розрахунок заборгованості станом на 30.11.2017р.);

. останній платіж за договором, відповідач здійснив 11.07.2015р. в сумі 124,38 грн., які були зараховані на погашення тіла кредиту, процентів, та 14.09.2015 р. в сумі 15,00 грн., які були зараховані в рахунок погашення комісії та пені (розрахунок заборгованості станом на 30.11.2017р.);

· 06.07.2000р. організаційно - правова форма КБ "Приватбанк", створеного у 1992р. у формі товариства з обмеженою відповідальністю, змінено на закрите акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", та 30.04.2009р. - у публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (витяг із статуту ПАТ КБ "Приватбанк" від 19.04.2017 року, банківська ліцензія №22 від 05.10.2011р., свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи А01 №054809, відомості з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України);

· судові витрати понесені позивачем складають 1600 грн. (платіжне доручення від 13.12.2017р.).

Суд вважає, що між сторонами виник спір та склалися правовідносини з приводу стягнення кредитної заборгованості.

При прийнятті рішення суд керується Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. З міст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з вимогами ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов"язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до вимог ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннямист.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Крім того суд керується п.п. п. 3.2 р. 3, п.п. 6.5 розділу 6, п. 9.3, 9.12 р.9 умов та у п.5.3 розділу 5, п.8.6 р.8 Правил, тарифами банку, з якими позивач письмово ознайомився та погодився.

Тобто, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що позивач не надав розрахунку комісії, оскільки наданий розрахунок заборгованості містить загальну суму комісії та пені, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача комісії слід відмовити, стягнувши лише штраф, передбачений Умовами.

На підставі вищевикладеного, з врахуванням того, що позивач зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач взяті на себе зобов'язання за даним договором не виконав, внаслідок чого за ним рахується заборгованість у вищезазначеній сумі (тіло, проценти, штрафи), що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який не спростований відповідачем, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд присуджує з відповідача на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати -1555,04 грн..

Керуючись ст. ст. 12, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "Комерціний банк "Приватбанк" заборгованість за договором б/н від 04.07.2006 року, станом на 30.11.2017 року, в загальній сумі 94430 ( дев"яносто чотири тисячі чотириста тридцять) грн. 02 коп., з них: 11274,13 грн. - заборгованість по кредиту, 78051,84 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 4604,05 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" судові витрати, - судовий збір в сумі 1555 (одна тисяча п'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 04 коп.

В іншій частині вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя В. В. Фасій