СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 215/1521/18

пр. № 2/759/5842/18

02 жовтня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря судового засідання Чернишук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві без виклику сторін у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК ВІРАМАКС» до ОСОБА_1, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «СК «СТРОЙ СІТІ» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

у липні 2018 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК ВІРАМАКС» суму заборгованості у розмірі 28017 (двадцять вісім тисяч сімнадцять гривень) 73 коп. та судовий збір по справі у розмірі 1792 грн 00 коп.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 17.11.2016 між ТОВ «Віратех» та ТОВ «СК «Строй Сіті» було укладено договір оренди будівельного обладнання №ВР/А/235/38 згідно якого ТОВ «СК «Строй Сіті» отримав в орнду юудівельну люльку ZLP630 6 м у кількості 1 шт., після чого 12.07.2017 відповідач повернув на склад оренди обладнання з дефектами на загальну суму 7522 грн 34 коп. В забезпечення зобов'язань між ТОВ «Віратех», ТОВ «СК «Строй Сіті» та відповідачем укладено договір поруки, крім того 08.12.2017 між ТОВ «Віратех» та ТОВ «МГК «Вірамакс» укладено догвоір відступлення права вимоги за договором оренди будівельного обладнання №ВР/А/235/38 від 17.11.2016 та договору поруки від 17.11.2016, про що відповідача була повідомлений, а оскілкьи орендні відносини тривали із порушенням умов договору оренди та орендар не виконав свої зобов'язання так як ненадав повну суму за користування майном за договором оренди у позивача виникло право вимоги до відповідача так він як поручитедь відповідає та несе відповідальінсть за виконня боржнком свго обов'язку.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу справу направлено до Святошинського районного суду м. Києва за підсудністю (а.с. 54).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.07.2018 цивільну справу прийнято до свого провадження та признаечно до судового розгляду за правилами спрощеного провадження.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Заявлена позивачем до стягнення сума складає 28017 грн 73 коп., що за своїм розміром не перевищує п'ятисот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених граничним за вимогами ч. 5 ст. 274 ЦПК України.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим для нього ст. 191 ЦПК України, та не надав відзиву на позовну заяву у встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження від 25.07.2018 строк.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Нормами чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Судом встановлено, що 17.11.2016 між ТОВ «Віратех» та ТОВ «СК «Строй Сіті» укладено договір оренди будівельного обладнання №ВР/А/235/38 на підставі якого третя особа отримав в оренду будівельну люльку ZLP 630 6м в 1 кількості, що підтверджується підписами з обох сторін додатками від 17.11.2016 №№1, 2 до Договору оренди, що є Специфікаціями та Актом приймання-передавання будівельної люльки (а.с. 16-23, 25-28).

Відповідно до акту прийомки дефектного товару від 12.07.2017 відповідач повернув на склад орендодавця обладнання з дефектами на загальну суму 7522 грн 34 коп. (а.с. 29-31).

Місцем використання (оренди) обладнання, згідно п.2.6. Договору є адреса: м. Київ, вул. Иртишська, 26а.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення. в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Для забезпечення виконання зобов'язань за договором оренди від 17.11.2016 ТОВ «Віратех», ТОВ «СК «Строй» та ОСОБА_2 укладено договір поруки (а.с. 24).

Згідно п. 1.2. на виконання умов Основного договору, поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов'язань боржника (у повному обсязі), що випливають з Основного догоовру, а аткож нести відповідальність перед кредитором.

Згідно 4.1.1. при порушенні боржником зобов'язань перед кредитором за основним договором, виконати за боржника зобов'язання у 5-денний термін з дня отримання вимоги від кредитора.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1, 2 ст.554 ЦК України).

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

08.12.2017 між ТОВ «Віратех» та ТОВ «МГК Вірамакс», відповідно до ст.ст. 512-519 ЦК України, укладено договір про відступлення права вимоги за договором оренди будівельного обладнання №ВР/А/235/38 від 17.11.2016 та договору поруки від 17.11.2016 листом від 19.12.2017 №197 відповідача повідомлено про заміну кредитора, що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення (а.с. 40-45).

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За таких обставин, позивач, як власник майна має право вимагати від безпідставного набувача майна відшкодування його вартості, як про те зазначено в ст. 1213 ЦК України.

Орендар мав сплатити за користування майном 54743 грн 01 коп., проте сплачено лише 31033 грн 33 коп., що підтверджується виписками по особовому рахунку ТОВ «Віратех» за період з 17.11.2016 по 01.08.2017, тому різниця складає 23709 грн 68 коп., таким чином загальний розмір позовних вимог позивача до відповідача становить 28017 грн 73 коп. з яких: 23709 грн 68 коп. основна заборгованість; 1940 грн 87 коп. 24% річних; 2026 грн 74 коп. подвійна облікова ставка НБУ; 340 грн 44 коп. інфляційні витрати (а.с. 32-39).

Відповідно до положень передбачених п.3.3. договору оренди орендар мав здійснити повен погашення існуючої заборгованості зі сплати орендних платежів, чого останнім так і не було виконано.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 ЦК України, несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов'язання.

Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Крім того, як передбачає ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також гри проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За вказаних вище обставин, суд, оцінюючи зібрані по справі докази, дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір 1792 грн 00 коп. тому дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вище викладеного, керуючись вимогами, ст.ст. 251, 252, 317, 319, 509, 512-519, 526, 530, 536, 553, 554, 559, 625, 1077, 1213 ЦК України, ст.ст. 4-13, 77-84, 259, 264-266, 269, 273, 274 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК ВІРАМАКС» до ОСОБА_1, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «СК «СТРОЙ СІТІ» про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК ВІРАМАКС» суму заборгованості у розмірі 28017 (двадцять вісім тисяч сімнадцять гривень) 73 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК ВІРАМАКС» суму судового збору у розмірі 1792 (тисячу сімсот дев'яносто дві гривні) 00 коп.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення залишена без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлння ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул'яновська

Повний текст судового рішення складено 02.10.2018.