Номер провадження 2/754/1994/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення суду виготовлено 26 жовтня 2018 року)

24 жовтня 2018 року, м. Київ, Деснянський районний суд міста Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового засідання: Дорошенко В.В., номер справи 754/13626/17

ОСОБА_1 - позивач

ОСОБА_2 - відповідач

ОСОБА_3 - відповідач

ОСОБА_4 - відповідач

Вимоги позивача: відшкодування шкоди

ОСОБА_5 - представник позивача

Чучковська А.В. - адвокат трьох відповідачів

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувшись до суду з позовом, вимоги якого збільшувались у процесі розгляду справи і посилаючись на порушення своїх житлових прав, просить стягнути з кожного окремо відповідача на свою користь: 11400 грн. - майнової шкоди, яка пов'язана з витратами на оренду житла за періоди з 10.12.2016 року по 10.10.2017 року та з 10.11.2017 року по 18.07.2018 року, а також позивач просить стягнути з кожного окремо відповідача на свою користь: 5000 грн. - у відшкодування моральної шкоди, заподіяння якої позивач обґрунтував тим, що 08.03.2017 року при його зустрічі з відповідачами, останні йому заявили, що ніколи не дозволять вселитися в квартиру і будуть робити все можливе і неможливе для цього. Він втратив спокій і надію на те, що колись зможе зайняти частку жилої площі в квартирі та зможе завести сім'ю, дружину і дітей та завдяки цьому втратив ділову активність. Після спілкування із відповідачами і їх психологічного тиску з ним стався приступ і він був госпіталізований на стаціонарне лікування в ТМО «Психіатрія» в м. Києві. Також позивач зазначає, що його фізичні та моральні страждання посилились при відмові державних виконавців та керівника ДВС скасувати постанови про закриття виконавчих проваджень та із-за скарг відповідачів з вимогами скасувати постанови про відновлення виконавчих проваджень. Крім того, всі троє відповідачів матеріально забезпечені і спроможні відшкодувати майнову і моральну шкоду.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив про його задоволення.

Адвокат всіх трьох відповідачів повністю визнав позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди, а також повністю не визнав позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на їх недоведеність і безпідставність.

Вислухавши пояснення представника позивача, заслухавши думку адвоката відповідачів, оглянувши матеріали справ: справи № 754/2765/14-ц і номер провадження 2/754/2619/14 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_7, про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням; справи № 754/5146/15-ц і номер провадження № 2/754/2873/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом вселення, визначення порядку користування та зміну особового рахунку; справи № 754/14638/15-ц і номер провадження 2/754/6087/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7, житлово-експлуатаційної дільниці № 310, комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва», Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про скасування розпорядження, зобов'язання вчинити певні дії, усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, визначення порядку користування, справи № 754/6712/16-ц і номер провадження 2/754/343/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Сторони є наймачами квартири АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12.11.2012 року, позивача визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 19.07.2013 року, відмовлено в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення від 12.11.2012 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07.10.2013 року, залишено без змін заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12.11.2012 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.01.2014 року, скасовано заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12.11.2012 року і ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 07.10.2013 року, а справу направлено на новий судовий розгляд.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20.08.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.11.2014 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16.07.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.04.2016 року, позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом вселення, визначення порядку користування та зміну особового рахунку, задоволено лише в частині вселення, а в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09.12.2015 року, позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування розпорядження, зобов'язання вчинити певні дії, усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, визначення порядку користування, задоволено лише в частині скасування розпорядження Деснянського району м. Києва», Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, що було прийнято на підставі заочного рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12.11.2012 року та зобов'язано комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» поновити договір найму жилого приміщення на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1, а в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22.08.2017 року, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 20.06.2018 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задоволено частково та стягнуто з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті орендної плати та утримання будинку за період з листопада 2014 року по жовтень 2016 року, а в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовлено за їх недоведеністю.

Свої позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди позивач обґрунтував витратами на оплату оренди житла, які він вимушений був нести із-за вчинення йому відповідачами перешкод у користуванні квартирою за місцем його реєстрації. На підтвердження позовних вимог про відшкодування майнової шкоди позивач надав копії договорів оренди за періоди з 10.12.2016 року по 10.10.2017 року та з 10.11.2017 року по 18.07.2018 року, які ніким по справі не спростовувались.

У судовому засіданні адвокатом відповідачів повністю визнані позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди, яка виражається у понесених позивачем витратах на оплату оренди житла.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, 1. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд не має обґрунтованого сумніву щодо обставин достовірності проведення позивачем оплати оренди житла за вищевказані періоди та добровільності визнання цих обставин адвокатом відповідачів.

Тому, позовні вимоги про відшкодування про відшкодування майнової шкоди підлягають задоволенню.

Що ж стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд при їх вирішенні виходить з наступного.

Позивачем та його представником суду не надано і судом не здобуто конкретних правових доказів, які б свідчили, що саме після зустрічі позивача з відповідачами 08.03.2017 року з вини саме відповідачів позивач зазнав наслідків, про які він вказує в своєму позові при обґрунтуванні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Також, суду не надано і судом не здобуто конкретних правових доказів про наявність причинного зв'язку між діями чи бездіяльністю відповідачів і стаціонарним лікуванням позивача в ТМО «Психіатрія» у м. Києві, куди він був направлений завідувачем 19 відділення ЦПМСД № 2, що підтверджується наявною в матеріалах справи, завіреною копією медичної карти стаціонарного хворого № 1452.

Дії (бездіяльність) державних виконавців і керівника ДВС та реалізація відповідачами свого права на оскарження процесуальних документів виконавчої служби, не є правовою підставою стягнення саме з відповідачів відшкодування моральної шкоди.

Посилання позивача на спроможність відповідачів на відшкодувати моральну шкоду також не є правовою підставою для відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням викладено, правових підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні не встановлено.

Тому, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не задовольняються.

За таких обставин, позов задовольняється частково.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, 1. Судовий збір справляється: у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

При подачі позову, позивач був звільнений від сплати судового збору.

Суду не надано доказів про понесення позивачем інших судових витрат та про звільнення відповідачів від сплати судового збору.

Тому, з відповідачів у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_2): 11400 грн. - майнової шкоди, стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_2): 11400 грн. - майнової шкоди, стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_2): 11400 грн. - майнової шкоди.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1) у дохід держави: 234 грн. 93 коп. - судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_3) у дохід держави: 234 грн. 93 коп. - судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_4) у дохід держави: 234 грн. 93 коп. - судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: