Провадження № 2/161/2924/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудська С.М.

при секретарі - Ярмолюк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.05.2017 року помер його батько ОСОБА_4 Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Зарічній, 61, в с. Зміїнець Луцького району Волинської області. Відповідачі, будучи спадкоємцями першої черги, відмовилися від спадщини на його користь, а він прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем та у визначений законом строк подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак, державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Зарічній, 61, в с. Зміїнець Луцького району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 21.05.2017 року.

До початку судового засідання позивачем подано суду заяву, з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі (а.с. 43).

Відповідачі в судове засідання не з»явилися, подали до суду заяву в якій просили суд слухати справу за їх відсутності, позовну заяву визнають, не заперечують щодо її задоволення (а.с. 37-38).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

З копії свідоцтва про смерть, серії І-ЕГ № 203393 вбачається, що 21.05.2017 року помер ОСОБА_4 (а.с. 9).

Після своєї смерті ОСОБА_4 залишив спадкове майно, яке складається, зокрема, з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Зарічній, 61, в с. Зміїнець Луцького району Волинської області. Вказані обставини підтверджуються: витягом з погосподарської книги № 36 Княгинінівської сільської ради Луцького району на 2016-2023 роки (а.с. 17) та довідкою Княгинінівської сільської ради Луцького району № 2824 від 15.06.2018 року (а.с. 18).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 заповіту на випадок своєї смерті не залишив, отже спадкування здійснюється за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що спадкоємця першої черги спадкування після смерті ОСОБА_4 є його син - позивач ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-ЕГ № 426200 (а.с. 8), донька - відповідач ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-ЕГ № 472637 (а.с. 15) та копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ 046040 (а.с. 16), а також дружина померлого відповідач ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про одруження І-ЕГ № 006696 (а.с. 15).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 321/2017 до майна померлого 21.05.2017 року ОСОБА_4, своїми заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (відповідачі) відмовилися від прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 (а.с. 47).

Пунктом 3 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року визначено, що згідно з правилами статті 1220 ЦК часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Позивач прийняв спадщину після смерті спадкодавця шляхом спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини та подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 47).

Отже, позивачу як спадкоємцю ОСОБА_4 належить майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Зарічній, 61, в с. Зміїнець Луцького району Волинської області.

Наявність спірного майна в натурі підтверджується технічним паспортом від 14.06.2018 року (інвентаризаційна справа № 3467/062018) на вищевказаний житловий будинок (а.с. 19-28).

Судом встановлено, що позивач належним чином зареєструвати право власності не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів на імя спадкодавця ОСОБА_4, про що державним нотаріусом ОСОБА_5 винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.03.2018 року (а.с. 14).

Таким чином, враховуючи ті обставини, що після смерті ОСОБА_4 єдиним спадкоємцем являється ОСОБА_1, який прийняв спадщину та не заявив відмови від її прийняття, суд прийшов до висновку, що слід визнати за позивачем право власності на спадкове майно на житловий будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, с. Зміїнець, вул. Зарічна, 61.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 247, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 328, 357, 370, 392, 1217, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_4, який помер 24 травня 2017 року, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Зарічній, 61, в с. Зміїнець Луцького району Волинської області.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 01 жовтня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_6