КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 759/337/17 Апеляційне провадження № 22-ц/824/263/2018Головуючий у суді першої інстанції - Шум Л.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач ОніщукМ.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника заявника

ТОВ «ФК «АКТИВ+» КадзаєвоїЕ.Є.,

боржника ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року про заміну сторони виконавчого провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АКТИВ+» у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.04.2018 задоволено заяву ТОВ «Фінансова компанія «АКТИВ+» - замінено стягувача у виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором на ТОВ «Фінансова компанія «АКТИВ+» (Т.2, а.с.116, 117).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви. Вказує, що подана ТОВ «Фінансова компанія «АКТИВ+» заява не відповідала вимогам ст. 183 ЦПК України, оскільки в заяві адреса місцезнаходження не відповідає інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; заява не була підписана уповноваженою особою, а повноваження особи, якою вона була подана відсутні в матеріалах справи; додані до заяви документи не були завірені належним чином у встановленому законом порядку; додана до матеріалів справи фотокопія довіреності від 05.12.2016 на ім'я ОСОБА_5, не містила будь-якої інформації про її засвідчення повноважною особою, отже суд не мав права приймати таку заяву до розгляду. Крім того, судом постановлена ухвала на підставі не належних доказів, а також суд не дав оцінку тому факту, що у заявника відсутня ліцензія на використання іноземної валюти на території України, як засобу платежу, і разом з тим, будь-яких прав вимагати виконання договору укладеного в іноземній валюті на свою користь заявник не має. Також вказує, що суд помилково задовольнив заяву про заміну сторони виконавчого провадження, за відсутності відкритих виконавчих проваджень щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-386-1 виданого 15.05.2010. До заявника не могли перейти права вимоги за кредитним договором № , оскільки договір з номером між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_4 не укладався і ним не підписувався. Більш того, заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на недійсний правочин, оскільки первинний кредитний договір був змішаного типу та потребував нотаріального посвідчення (Т.2, а.с.120-126).

Ухвалами Апеляційного суду м. Києва від 01.08.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду (Т.2, а.с.141-143).

В порядку п. 8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Указом Президента України від 28.09.2018 № 297/2018 переведено суддів апеляційного суду міста Києва на роботу на посадах суддів Київського апеляційного суду.

Відповідно до ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів Київського апеляційного суду від 02.10.2018 № 3 днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 03.10.2018.

Нерозглянуті апеляційні скарги, заяви, клопотання, подані до Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області передано до новоутвореного Київського апеляційного суду.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 03.10.2018 визначено склад колегії суддів: суддя-доповідач Оніщук М.І., судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А. (Т.2, а.с.186).

У зв'язку із зазначеним вищевказана справа ухвалою Київського апеляційного суду від 09.10.2018 прийнята до провадження новоутвореного суду та призначена до розгляду на 24.10.2018 (Т.2, а.с.187-188).

В судовому засіданні боржник ОСОБА_4 підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «АКТИВ+» проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставністю та необґрунтованістю і просив ухвалу суду залишити без змін, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог закону.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з'явились у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Замінюючи сторону виконавчого провадження суд першої інстанції виходив з того, що на стадії виконавчого провадження стягувач відступив своє право вимоги до боржника за кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «АКТИВ+», що є підставою для заміни стягувача.

Висновок суду про наявність правових підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25.02.2010 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 134 770,97 грн., судовий збір у розмірі 1 347,71 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. (Т.1, а.с.101, 102).

На підставі вказаного рішення суду, яке набрало законної сили, видано виконавчий лист.

08.10.2010 державним виконавцем ДВС Святошинського РУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-386-1 виданого 14.05.2010 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

20.04.2015 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу, згідно з умовами якого відбулося переуступлення права вимоги до осіб, які були боржниками попереднього кредитора, у тому числі за кредитними договорами, укладеними з ОСОБА_4 20.07.2007 (Т. 1 а.с. 157-161).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.02.2016, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26.04.2016, замінено сторону виконавчого провадження - стягувача ПАТ «Укрсиббанк» на ТОВ «ФК Довіра та гарантія» (Т.1, а.с. 215, 216, 244-246).

Постановою Верховного суду від 23.01.2018 ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 15.02.2016 та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26.01.2016 залишено без змін (Т.2, а.с.49-52).

У січні 2018 року ТОВ «Фінансова компанія «АКТИВ+» звернулася до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, вказуючи на те, що є новим стягувачем у виконавчих провадженнях і просило замінити стягувача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» його правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія «АКТИВ+».

З матеріалів справи вбачається, що 30.11.2016 між ТОВ ФК «Довіра та гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «АКТИВ+» укладено договір факторингу № 279/ФК-16, за умовами якого останній отримав право вимоги за кредитним договором, боржником за яким є ОСОБА_4, що також підтверджується витягом з реєстру боржників (Т.2 а.с.52-62, 65).

Вказаний договір факторингу є чинним і у встановленому законом порядку не розірваний і не визнаний недійсним. Додані до договору документи, зокрема акт приймання-передачі, додаткові угоди та витяг з реєстру боржників, свідчать про відступлення і передання права вимоги до боржника ОСОБА_4

Отже, ТОВ «Фінансова компанія «АКТИВ+» є новим кредитором ОСОБА_4 за вищезазначеними кредитними договорами.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

При цьому, слід зазначити, що заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

З огляду на викладене, висновок суду про наявність правових підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні є законним і обґрунтованим.

Стосовно доводів апеляційної скарги про невідповідність заяви вимогам закону, слід зазначити наступне.

У заяві про заміну сторони виконавчого провадження заявником було вказано адресу місцезнаходження: 01021, м. Київ, Кловський узвіз, 13, оф. 9 та адресу для листування: 02222, м. Київ, Бальзака, 52/22, кв. 147.

У подальшому TOB «ФК «АКТИВ+» змінило адресу на: 03150, м. Київ, вул. Тверська 6, оф. 306.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Отже, вказані дані учасники справи зобов'язані надати суду для направлення та одержання судових повідомлень, при цьому ризик неотримання таких повідомлень суду, у разі неповідомлення про зміну місцезнаходження учасника судового процесу, несе відповідний учасник справи. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «АКТИВ+» отримувало судові повістки, які надсилалися судом за вказаними у заяві адресами. Більш того, заявник звертався до суду з заявою про повідомлення про дату судового засідання щодо заяви про заміну сторони виконавчого провадження, в якій було вказано нову адресу заявника.

Щодо тверджень апелянта про подання заяви не повноваженою особою, слід вказати, що заяву від імені ТОВ «ФК «АКТИВ+» про заміну сторони виконавчого провадження було підписано представником Зоря A.C., яка діяла на підставі належним чином оформленої довіреності від імені юридичної особи і копія якої була долучена до заяви та міститься в матеріалах справи (Т.2, а.с.74,75).

Також до заяви було долучено копію Статуту та виписки ТОВ «ФК «АКТИВ+», в яких зазначено повноваження представника та Директора ТОВ «ФК «АКТИВ+ щодо підпису довіреності на підставі якої діяла представник Зоря A.C.

На час подання заяви довіреність була чинною, а тому підстав для висновку про неповноважність особи, яка підписала заяву, не має.

Відповідно до ст. 38 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент подання заяви про заміну сторони виконавчого провадження) юридичних осіб представляють їхні органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.

Відповідно до ст. 42 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент подання заяви про заміну сторони виконавчого провадження) повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням.

Доводи про неналежність та недостовірність наданих заявником суду документів, спростовуються наявними у справі документами, які були досліджені в судовому засіданні та оцінені судом за правилами визначеними процесуальним законом.

Стосовно посилання боржника на неправильну форму договору відступлення прав вимоги, необхідно зазначити, що на момент укладання договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 стаття 13 Закону України «Про заставу» діяла в редакції зі змінами, внесеними згідно із Законом № 1255-IV (1255-15 ) від 18.11.2003, а саме, згідно з п. 7 ч. 3, п.п. г) Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у частині другій статті 13 слова «транспортні засоби», «транспортних засобів та» і «засобів та» виключені.

Надалі, п. 6 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.07.2010 частину другу статті 13 Закону України «Про заставу» викладено в такій редакції: «У випадках, коли предметом застави є нерухоме майно, космічні об'єкти, транспортні засоби, що підлягають державній реєстрації, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правовстановлюючих документів. Нотаріальне посвідчення договору застави нерухомого майна, транспортних засобів провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін договору, договору застави космічних об'єктів - за місцем реєстрації цих об'єктів».

Отже, в період з 2004 по 2010 роки договори застави, предметом яких є транспортні засоби, не посвідчувалися нотаріально. При цьому слід зазначити, що кредитний договір, який містить заставне застереження, із відповідачем був укладено 20.07.2007 (Т.1, а.с.8-16).

Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 було укладено в простій письмовій формі, а отже, договір факторингу № 279 ФК-16 від 31.11.2016 було також укладено в такій самій формі.

Згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

Зазначеною нормою матеріального права не передбачено, що при переході прав кредитора у зобов'язанні до іншої особи, виконання якого забезпечувалось заставою, має укладатись новий договір застави і не встановлено вимог щодо його форми.

Застава, як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямована на те, щоб гарантувати кредитору - заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, вона встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя і сама по собі є не зобов'язанням, а способом забезпечення вже існуючого зобов'язання.

Також апелянт зазначає, що у заявника відсутня ліцензія на використання іноземної валюти на території України, як засобу платежу, і разом з тим, будь-яких прав вимагати виконання договору, укладеного в іноземній валюті на свою користь заявник не має.

Дане твердження не узгоджується з вимогами закону.

Так, ст. 99 Конституції України передбачено, що грошовою одиницею України є гривня.

Частинами 1, 2 ст. 533 ЦК України зазначено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Рішенням Святошинським районним судом м. Києва від 25.02.2010 стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість саме у гривні і видано виконавчий лист, а відтак і при виконанні рішення стягненню підлягає визначена судом сума заборгованості у гривні.

В апеляційній скарзі боржник також вказує, що договір з номером між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_4 не укладався і ним не підписувався.

У зв'язку з цим слід зазначити, що 20.07.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, за яким останньому було надано кредитні кошти в сумі 17 200,00 доларів США із заставою транспортного засобу (Т.1, а.с.8-16).

Також 20.07.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0/2, за яким останньому надано кредит у розмірі 6 775,00 грн.

Отже, між ОСОБА_4 та ПАТ «Укрсиббанк» було укладено два кредитні договори - договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 та договір про надання споживчого кредиту № 0/2.

Щодо доводів боржника про відсутність відкритих виконавчих проваджень, слід зауважити, що за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником. Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям правопопередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Отже посилання апелянта на відсутність відкритих виконавчих проваджень, як на підставу неможливості заміни сторони виконавчого провадження, є неправильним, так як не замінивши сторону, вона не зможе повторно звернутися до державної виконавчої служби, що передбачено Законом.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року про заміну сторони виконавчого провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АКТИВ+» у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 25 жовтня 2018 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва