Номер провадження: 22-ц/785/1995/18
Номер справи місцевого суду: 495/3533/16-ц
Головуючий у першій інстанції Заверюха В.О.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М., Комлевої О.С.

за участю секретаря: Лопотан В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Затоківської селищної ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, треті особи ОСОБА_15, ОСОБА_16 про визнання незаконними та скасування рішення Затоківської селищної ради та визнання недійсними свідоцтва про право власності на земельні ділянки, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Затоківської селищної ради про визнання незаконним рішення та зобов'язання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2 - ОСОБА_17, та ОСОБА_4 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2017 року, -

встановила:

11 травня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом який в подальшому було уточнено до Затоківської селищної ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, треті особи ОСОБА_15, ОСОБА_16 про визнання незаконними та скасування рішення Затоківської селищної ради та визнання недійсними свідоцтва про право власності на земельні ділянки.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що їй належить на праві власності 245/1000 частин будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» (незавершене будівництво), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, м. Білгород-Дністровський Одеської області. Вказану частку (245/1000) будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_2 набула на підставі нотаріально посвідчених договорів у наступний порядок та спосіб: відповідно до договору купівлі-продажу частини будівель та споруд бази відпочинку від 12.10.2011 року ОСОБА_2 набула право власності на 184/1000 частин будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»; відповідно до договору дарування від 10.12.2013 року ОСОБА_2 набула право власності на 5/1000 частин будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»; відповідно до договору дарування від 03.07.2014 року ОСОБА_2 набула право власності на 19/1000 частин будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»; відповідно до договору дарування від 25.07.2014 року ОСОБА_2 набула право власності на 37/1000 частин будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1». Коли укладалися вищезазначені договори про відчуження будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» в договорах вказувались які будівлі та споруди, з яких в цілому складається зазначена база відпочинку, так і окремо перелічувалися конкретні будівлі та споруди, що переходили у власність ОСОБА_2, та які відносяться до 245/1000 частин будівель та споруд вказаної бази відпочинку.

Згідно договору оренди земельної ділянки від 18 вересня 2007 року, укладеного між Затоківською селищною радою та Фізичними особами - підприємцями ОСОБА_18 і ОСОБА_19, які були попередніми власниками зазначених будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», їм (ФОП ОСОБА_18 і ФОП ОСОБА_19.) було передано в довгострокову оренду строком на 25 років земельну ділянку площею 4,8 га для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», кадастровий номер ділянки НОМЕР_1 та НОМЕР_2. Зазначений договір орендної земельної ділянки від 18.09.2007 року, що був укладений із ФОП ОСОБА_18 і ФОП ОСОБА_19, був чинним на момент набуття ОСОБА_2 права власності на частину (245/1000) будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Позивач вважає, що у разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна, до набувача цього майна також переходять права на відповідну земельну ділянку, на умовах на яких вона належала відчужувачу - право власності або право користування.

Після набуття права власності на зазначену частку будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» позивач погодила з іншими співвласниками порядок користування земельною ділянкою, яка надавалась для експлуатації та обслуговування будівель та споруд зазначеної бази відпочинку і земельна ділянка, що була погоджена з іншими співвласниками, визначалась 2,5359 га. Разом із тим, під час обміру землевпорядною організацією площа земельної ділянки, необхідної для обслуговування належної ОСОБА_2 частки будівель та споруд склала 2,6687 га. Саме на земельній ділянці площею 2,6687 га знаходяться будівлі та споруди бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що належить позивачу на праві власності.

З моменту придбання у власність будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що відносяться до 245/1000 частин будівель та споруд вказаної бази відпочинку, та які знаходяться на земельній ділянці площею 2,6687 га, ОСОБА_2 огородила її капітальним залізобетонним парканом вистою 2,5 м. по всьому периметру вказаної земельної ділянки. У серпні 2014 року, позивач звернулась до Затоківської селищної ради із заявою про затвердження проекту землеустрою та надання в користування на умовах оренди земельної ділянки для обслуговування частини будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» площею 2,6687 га. Однак в період часу із серпня 2014 року по серпень 2015 року у незаконний спосіб було захоплено майже 1,0 га земельної ділянки, на якій знаходяться будівлі та споруди бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», із яких земельна ділянка загальною площею 0,7411 га була безоплатно виділена у приватну власність 12 фізичним особам.

За твердженням позивача, Затоківська селищна рада прийняла рішення від 20.08.2015 року №3492 «Про надання ОСОБА_2 в довгострокову оренду терміном на 49 років земельної ділянки площею 1,5151 га (кадастровий номер НОМЕР_3) для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_2, м. Білгород-Дністровський Одеської області. Однак, є незрозумілим чому саме вказано не 245/1000 частин будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», за адресою: АДРЕСА_3, а було вказано базу відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_2», за адресою: АДРЕСА_2, м. Білгород-Дністровський Одеської області, при цьому вказано, що передається у користування земельна ділянка не площею 2,6687 га, а земельна ділянка площею 1,5151 га.

Коли позивач почала встановлювати, чому саме мають місце такі невідповідності, то виявилось, що Затоківська селищна рада своїм рішенням від 20.06.2014 року №1963 «Про надання дозволу Затоківській селищній раді на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою, при поділі земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_4» надала дозвіл Затоківській селищній раді на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою, при поділі земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_4 м. Білгород-Дністровський. А далі, рішенням Затоківської селищної ради №2614 від 03 грудня 2014 року внесено зміни в рішення Затоківської селищної ради №1963 від 20.06.2014 року щодо надання дозволу Затоківській селищній раді на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують парво користування земельною ділянкою, при поділі земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_5 та викладено в новій редакції: п.1 Розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений згідно рішення Затоківської селищної ради №419 від 06.03.2007 року між Затоківською селищною радою та ФОП ОСОБА_18 та ФОП ОСОБА_19; п.2 Надати дозвіл Затоківській селищній раді на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо розподілу земельних ділянок із земель рекреаційного призначення, площею 0,0850 га (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 4,7150 га (кадастровий номер НОМЕР_2) за адресою: АДРЕСА_5.

Із вищезазначених рішень Затоківської селищної ради та зокрема із рішення №2614 від 03.12.2014 року неможливо встановити, яким саме чином повинно було здійснюватися розподіл земельних ділянок, із земель рекреаційного призначення, площею 0,0850 га (кадастровий номер НОМЕР_1), площею 4,7150 га (кадастровий номер НОМЕР_2) за адресою: АДРЕСА_5, оскільки ОСОБА_2 також в той же час подавала заяву до Затоківської селищної ради про виділення їй в оренду земельної ділянки площею 2,6687 га із земель рекреаційного призначення, площею 0,0850 га (кадастровий номер НОМЕР_1), площею 4,7150 га (кадастровий номер НОМЕР_2). Разом із тим, згодом ОСОБА_2 стало відомо, що використовуючи завуальоване за своїм неконкретним змістом рішення від 03.12.2014 року №2614, шляхом корупційної складової було здійснено розподіл земельних ділянок, із земель рекреаційного призначення, площею 0,0850 га (кадастровий номер НОМЕР_1), площею 4,7150 га (кадастровий номер НОМЕР_2) за адресою: АДРЕСА_5, не тільки для надання позивачу у довгострокову оренду під належними їй будівлями та спорудами, а й було змінено цільове призначення частини земельної ділянки з експлуатації та обслуговування бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» на дачне будівництво, при цьому з частини земельної ділянки, яка виділялась ОСОБА_2 для експлуатації та обслуговування частини будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», було розподілено на 12 окремих земельних ділянок для інших фізичних осіб з наданням їм окремої юридичної адреси.

Отже, позивач вважає, що при прийнятті рішення Затоківською селищною радою про передачу у власність відповідачам спірних земельних ділянок були відсутні документи, перелік яких вказаний у ч. 6 ст. 118 Земельного Кодексу України, що є обов'язковим для подачі громадянами, які бажають отримати земельну ділянку до Затоківської селищної ради, а також був відсутній план зонування та детального плану земельних ділянок земель Затоківської селищної ради.

На підставі наведеного ОСОБА_2 просить задовольнити її позов.

В свою чергу 16 травня 2017 року ОСОБА_20 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, Затоківської селищної ради про визнання незаконним рішення та зобов'язання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою.

Свої зустрічні позовні вимоги позивач мотивує тим, що ОСОБА_2, обґрунтовуючи свій позов, посилається на те, що їй на праві власності належить 245/1000 частин будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» (незавершене будівництво), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6. Право власності на зазначений об'єкт незавершеного будівництва вона набула на підставі договорів купівлі-продажу від 12.10.2011 року, договорів дарування від 10.12.2013 року, 03.07.2014 року, 25.07.2014 року. Набуття ОСОБА_2 права власності на 245/1000 частин будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» (незавершене будівництво), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 визнається самою ОСОБА_2 та Затоківською селищною радою.

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 не зверталася до Затоківської селищної ради із заявою про надання в довгострокову оренду терміном на 49 років земельної ділянки площею 1,5151 га, (кадастровий номер НОМЕР_3) для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_7, а тому не підлягає і доказуванню та обставина, що Затоківська селищна рада незаконно в порушення ст. ст. 116, 124 ЗК України, прийняла рішення від 20.08.2015 року №3492 «Про надання ОСОБА_2 в довгострокову оренду терміном на 49 років земельної ділянки площею 1,5151 га, (кадастровий номер НОМЕР_3) для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою АДРЕСА_7, м. Білгород-Дністровського Одеської області. Затоківська селищна рада визнала позов ОСОБА_2, а тому вона безумовно і визнала зазначені вище обставини.

ОСОБА_4 вважає, що всіма сторонами відповідно до положень ч.1 ст. 61 ЦПК України визнається та не потребує доказування безпідставне надання та користування ОСОБА_2 земельною ділянкою площею 1,5151 га, (кадастровий номер НОМЕР_3) для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою АДРЕСА_7, м. Білгород-Дністровського Одеської області.

Крім того, ОСОБА_4, належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0669 га кадастровий номер НОМЕР_4 для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_8, м. Білгород-Дністровський Одеської області, яка суміжна з вищезазначеною земельною ділянкою ОСОБА_2 № 5/1-42. ОСОБА_2 незаконно користуючись земельною ділянкою площею 1,5151 га, (кадастровий номер НОМЕР_3) для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою АДРЕСА_7, м. Білгород-Дністровського Одеської області, також незаконно огородила належну йому земельну ділянку, чим перешкоджає йому у здійсненні права власності. Дії ОСОБА_2 носять триваючий характер та в даний час на належній йому ділянці ОСОБА_2 проводить будівельні роботи, оскаржує правомірність набуття ним речового права власності, при цьому сама вказуючи на неправомірність набуття нею права на земельну ділянку.

На підставі наведеного ОСОБА_4 просить задовольнити зустрічну позовну заяву.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 - відмовлено

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_17 подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

ОСОБА_20 також подав апеляційну скаргу у якій просить рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, ухвалити в цій частині нове рішення яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, та змінити частково мотивувальну частину рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 Судові витрати стягнути з ОСОБА_2

До апеляційного суду також надійшов відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2- ОСОБА_17 від ОСОБА_15, у якому він зазначає, що вважає рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2017 року законним та вмотивованим, а доводи апеляційної скарги - необгрунтованими та безпідставними, просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення - без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, районний суд виходив з того, що позивачем не доведені обставини порушення її прав при наданні їй у користування земельної ділянки площею 1,5151 га, в зв'язку з чим відсутні і підстави для визнання недійсним та скасування рішення Затоківської селищної ради про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність відповідачам та визнання недійсними свідоцтв на право власності отриманих відповідачами на підставі цього рішення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, районний суд виходив з того, що зі змісту позовних вимог ОСОБА_4 не вбачається, що його цивільні права, свободи чи інтереси якимось чином порушено, не визнано або оскаржено відповідачем по справі внаслідок рішення Затоківської селищної ради від 20.08.2015 року №3492 «Про надання ОСОБА_2 в довгострокову оренду терміном на 49 років земельної ділянки площею 1,5151 га (кадастровий номер НОМЕР_3) для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_7 м. білгород-Дністровський Одеської області.

З таким висновком районного суду повністю погоджується апеляційний суд, з огляду на наступні обставини.

Апеляційним судом встановлено, що:

- рішенням Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області від 05 червня 2015 року №2914 передано у власність ОСОБА_10 земельну ділянку площею 0,0536 га, кадастровий номер НОМЕР_5, для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_9 (том 3 а.с.120);

- рішенням Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області від 05 червня 2015 року №2915 передано у власність ОСОБА_11 у власність земельну ділянку площею 0,0896 га, кадастровий номер НОМЕР_6, для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_10 Одеської області (а.с.121 т.3);

- рішенням Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області від 05 червня 2015 року №2916 передано у власність ОСОБА_14 земельну ділянку площею 0,0512 га, кадастровий номер НОМЕР_7, для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_11 (а.с.122 т.3);

- рішенням Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області від 05 червня 2015 року №2917 передано у власність ОСОБА_12 земельну ділянку площею 0,0571 га, кадастровий номер НОМЕР_8, для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_12 (а.с.123 т.3);

- рішенням Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області від 05 червня 2015 року №2931 передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0449 га, кадастровий номер НОМЕР_9, для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_13 (а.с.124 т.3);

- рішенням Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області від 05 червня 2015 року №2932 передано у власність ОСОБА_13 земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_10, для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_14 (а.с.125 т.3);

- рішенням Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області видано від 05 червня 2015 року №2933 передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0669 га, кадастровий номер НОМЕР_4, для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_8, м. Білгород-Дністровський Одеської області (а.с.126 т.3);

- рішенням Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області від 05 червня 2015 року №2934 передано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0702 га, кадастровий номер НОМЕР_11, для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_15 (а.с.127 т.3);

- рішенням Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області від 05 червня 2015 року №2938 передано у власність ОСОБА_21 земельну ділянку площею 0,0519 га, кадастровий номер НОМЕР_12 для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_16 (а.с.128 т.3);

- рішенням Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області від 05 червня 2015 року №2939 передано у власність ОСОБА_9 земельну ділянку площею 0,0519 га, кадастровий номер НОМЕР_13, для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_17 (а.с.129 т.3);

- рішенням Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області від 05 червня 2015 року №2940 передано у власність ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,0519 га, кадастровий номер НОМЕР_14, для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_18 (а.с.130 т.3);

- рішенням Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області від 05 червня 2015 року №2941 передано у власність ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,0519 га, кадастровий номер НОМЕР_15, для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_19 (а.с.131 т.3).

Як вбачається із Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна:

- право власності на земельну ділянку площею 0,0896 га, кадастровий номер НОМЕР_6, для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_10 Одеської області належить ОСОБА_11; (а.с.44 т.1)

- право власності на земельну ділянку площею 0,0571 га, кадастровий номер НОМЕР_8, для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_12 належить ОСОБА_12; (а.с.46 т.1)

- право власності на земельну ділянку площею 0,0536 га, кадастровий номер НОМЕР_5, для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_9 належить ОСОБА_10; (а.с.49 т.1)

- право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_10, для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_14 належить ОСОБА_13; (а.с.51 т.1)

- право власності на земельну ділянку площею 0,0519 га, кадастровий номер НОМЕР_13, для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_17 належить ОСОБА_22; (а.с.52 т.1)

- право власності на земельну ділянку площею 0,0519 га, кадастровий номер НОМЕР_15, для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_19 належить ОСОБА_7; (а.с.53 т.1)

- право власності на земельну ділянку площею 0,0449 га, кадастровий номер НОМЕР_9, для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_13 належить ОСОБА_3; (а.с.54 т.1)

- право власності на земельну ділянку площею 0,0512 га, кадастровий номер НОМЕР_7, для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_11 належить ОСОБА_14; (а.с.55 т.1)

- право власності на земельну ділянку площею 0,702 га, кадастровий номер НОМЕР_11, для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_15 належить ОСОБА_5; (а.с.56 т.1)

- право власності на земельну ділянку площею 0,0519 га, кадастровий номер НОМЕР_12 для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_16 належить ОСОБА_21; (а.с.57 т.1)

- право власності на земельну ділянку площею 0,0519 га, кадастровий номер НОМЕР_14, для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_18 належить ОСОБА_6. (а.с.58 т.1).

Обґрунтовуючи заявлені вимоги ОСОБА_2 посилається на те, що їй на праві власності належить 245/1000 частин будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» (незавершене будівництво), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6. Право власності на зазначений об'єкт незавершеного будівництва вона набула на підставі договорів купівлі-продажу від 12.10.2011 року, договорів дарування від 10.12.2013 року, 03.07.2014 року, 25.07.2014 року.

Попередні власники незавершеного будівництва користувалися земельною ділянкою площею 4,8 га згідно договору оренди від 18.09.2007 року укладеного з Затоківською селищною радою. Строк дії договору оренди - 25 років. Зазначений договір оренди був чинний на час набуття позивачем права власності на 245/1000 частин будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» (незавершене будівництво).

Позивач, відповідно до заявлених вимог зазначає, що в зв'язку з набуттям права власності на будівлі та споруди бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» (незавершене будівництво) вона на підставі ст. 120 ЗК України, ч.1 ст. 377 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про оренду землі» набула право користування земельною ділянкою на яких знаходяться придбані нею за договорами купівлі-продажу та дарування будівлі та споруди бази відпочинк у «ІНФОРМАЦІЯ_1» (незавершене будівництво).

Після набуття права власності на зазначені вище будівлі та споруди, позивач погодила з іншими співвласниками порядок користування земельною ділянкою та розмір її земельної ділянки склав 2,5359 га. Після обміру землевпорядною організацією, як зазначає позивач, розмір належній їй земельної ділянки склав 2,6687 га і саме на цій земельній ділянці, як зазначає позивач, знаходяться належні їй будівлі та споруди.

Після цього, у серпні 2014 року, позивач звернулася до Затоківської селищної ради з заявою про затвердження проекту землеустрою та надання у користування на умовах договору оренди земельної ділянки площею 2,6687 га для обслуговування частини будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Однак, в період часу із серпня 2014 року по серпень 2015 року позивач зазначає, що було захоплено майже 1,0 га належної їй земельної ділянки, з якої земельна ділянка площею 0,7411 га була передана у власність 12 фізичним особам та в додаток до зазначеної земельної ділянки було захоплено земельну ділянку площею більш ніж 0,25 га, яка призначена для доріг (шляхів) між земельними ділянками.

Таким чином, у вказаній частині позову позивач зазначає, що набуття нею права власності на 245/1000 частин будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» (незавершене будівництво) є підставою для набуття права користування 2,6687 га для обслуговування частини будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Доводи представника ОСОБА_2 про те, що районний суд не взяв до уваги положення ст.334 ЦК України, відповідно до якої право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним, та згідно якої права на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації, є необгрунтованими, оскільки положення ст.334 ЦК України не регулюють відносини права власності щодо об'єктів незавершеного будівництва.

Більше того, районним судом у мотивувальній частині рішення відносно права власності на об'єкти незавершеного будівництва зазначено наступне.

Частиною 2 статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Районним судом проаналізовано положення статті 331 ЦК України у системному зв'язку з нормами статей 177-179, 182 ЦК України, частини третьої статті 3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що дало підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об'єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації.

Статтею 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стаття 18 Закону України від 16 листопада 1992 року № 2780-ХІІ "Про основи містобудування" передбачає, що реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об'єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій.

Закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів забороняється.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року №1243, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів (далі - закінчені будівництвом об'єкти), їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Отже, державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Позивачем не надано доказів введення об'єктів нерухомого майна 245/1000 частин будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» (незавершене будівництво) в експлуатацію у встановленому порядку і набуття цим майном статусу об'єкта нерухомого майна як об'єкта цивільного права.

Визнання ж права власності на об'єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено.

У зв'язку з тим, що позивач не надала будь-яких доказів на підтвердження того, що вона набула право власності на 245/1000 частин будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», про що вона зазначає у позові, відсутні підстави для задоволення заявлених нею вимог з підстав ст. 120 ЗК України, ч.1 ст. 377 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про оренду землі».

Апеляційний суд погоджується з таким висновком районного суду.

Посилання апелянта на те, що районним судом залишено поза увагою той факт, що Затоківська селищна рада, в порушення вимог ст.21 ЗК України, здійснила зміну цільового призначення частини земельної ділянки, призначеної для обслуговування бази відпочинку та при цьому не виготовила проект землеустрою, як того вимагає ст. 20 ЗК України, і відповідно є підставою для визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, є необгрунтованими та не впливають на обсяг прав і обов'язків позивачки.

З матерівалів справи вбачається, що Затоківська селищна рада в межах своєї компетенції прийняла рішення про надання у користування позивачу земельної ділянки площею 1,5151 га.

Як зазначено районним судом у мотивувальній частині рішення, заявлена позивачем підстава для задоволення позову з посиланням на те, що набуття нею права власності на 245/1000 частин будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» (незавершене будівництво) є підставою для набуття права користування 2,6687 га для обслуговування частини будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» та посилання на те, що позивач має право на зазначену земельну ділянку площею 2,6687 га на підставі того, що після будівництва готелю «Бріз де люкс» позивач у серпні 2014 року звернулася до Затоківської селищної ради із заявою про надання в оренду земельної ділянки площею 2,6687 га під вказаною будівлею є взаємно виключними.

Крім того, слід зазначити, що новостворену будівлю ОСОБА_2 в експлуатацію не здавала і у встановленому законом порядку не реєструвала.

Інші придбані нею будівлі також нею добудовані (завершені) не були, а відповідно не реєструвались у встановленому законом порядку.

Як зазначено районним судом, та з чим погоджується апеляційний суд, вище наведене свідчить про те, що позивачем не доведено порушення Затоківською селищною радою прав позивача при наданні їй земельної ділянки площею 1,5151 га та відповідно свідчить про відсутність підстав для визнання недійсним та скасування рішення Затоківської селищної ради про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність відповідачам та визнання недійсними свідоцтв на право власності отриманих відповідачами на підставі цього рішення.

Доводи апелянта про відсутність протоколів сесії селищної ради, коли приймалися оскаржувані рішення, та висловлені сумніви щодо того, чи взагалі проводилася сесія селищної ради є лише припущеннями, на яких не може грунтуватися судове рішення.

Посилання апелянта на те, що Затоківською селищною радою, в порушення вимог ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не було оприлюднено протокол сесії селищної ради, на якій ніби-то були прийняті оскаржувані рішення селищної ради, апеляційний суд враховує, і оцінює їх як такі, що не можуть бути підставою для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог.

Аналізуючи доводи апелянта про те, що Затоківською селищною радою було порушено процедуру прийняття оскаржуваних рішень, що має наслідком визнання таких рішень незаконними та їх скасування,апеляційний суд, разом з тим погоджується із висновком районного суду, який повторює позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні по справі «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року, згідно якої «майном у значенні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне та обгрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади» (п.п. 32-35 вказаного рішення), а «наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила». Оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції».

Апеляційний суд погоджується із позицією районного суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилається на те, що районним судом не враховано, щоОСОБА_2 незаконно користується земельною ділянкою площею 1,5151 га (кадастровий номер НОМЕР_3) і тим самим чинить ОСОБА_4 перешкоди у здійсненні ним прававласності належною йому земельною ділянкою площею 0,0669 га, кадастровий номер 51103000:02:003:0380, шляхомїї огородження в незаконний спосіб.

Свої доводи ОСОБА_4 обгрунтовує тим, що ОСОБА_2 звернулася до Затоківської селищної ради з заявою про надання у користування на умовах оренди земельної ділянки площею 2,6687 га для обслуговування частини бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», однак, рішення за зазначеною заявою прийняте не було, оскільки Затоківська селищна рада прийняла рішення від 20.08.2015 року № 3492 «Про надання ОСОБА_2 в довгострокову оренду терміном на 49 років земельної ділянки площею 1,5151 га, (кадастровий номер НОМЕР_3) для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_2», в той час як зазначена заява не подавалася.

Апеляційний суд не погоджується з такими доводами апелянтаОСОБА_4, оскільки, як випливає з приписів ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право, в порядку встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Відповідно до п.п. а, в ст.12 ЗК України, до повноважень сільських селищних міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності і відповідно до цього Кодексу.

Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключною компетенцією сільської, селищної міської ради є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Отже, зі змісту наведених норм, вбачається, що земельні правовідносини, які виникають на території конкретної адміністративно-територіальної одиниці, тобто у селі, селищі, місті, щодо земель комунальної власності, можуть існувати лише між фізичною чи юридичною особою та розпорядниками земель, тобто відповідними сільськими, селищними міськими радами.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Таким чином апеляційний суд погоджується із висновком районного суду про те, що зі змісту позовних вимог ОСОБА_4 не вбачається, що його цивільні права, свободи чи інтереси якимось чином порушено, не визнано або оскаржено відповідачем по справі внаслідок рішення Затоківської селищної ради від 20.08.2015 року №3492 «Про надання ОСОБА_2 в довгострокову оренду терміном на 49 років земельної ділянки площею 1,5151 га (кадастровий номер НОМЕР_3) для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_7 м. білгород-Дністровський Одеської області.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційних скарг його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційні скарги слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись: ст. ст. 368, 374, 375; 381-384; 389, 390 ЦПК України, колегія суддів ,-

постановила:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_17, та ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 вересня 2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області:

Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда

О.С. Комлева