Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.18 р.

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді: Фастовця В.М.

присяжних Завозєєвої С.М., Кукушкіної Л.І.,

при секретарі Васильєвої В.М.,

за участю прокурора: Онофрейчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Лисичанську цивільну справу за заявою головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із вищеназваною заявою, в якій просив припинити ОСОБА_3 примусову амбулаторну психіатричну допомогу, посилаючись на те, що в даний час останній не надає суспільної небезпеки у зв'язку з вираженим поліпшенням психічного стану. Хворий з 1989 р. страждає на захворювання «Легка розумова відсталість, дебільність середнього ступеня вираженості», тому за своїм психічним станом потребував примусової амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, отримував примусову амбулаторну психіатричну допомогу. На теперішній час потребує припинення амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у зв'язку зі значним поліпшенням стану.

В судове засідання представник заявника не з'явилась, просила справу розглядати за її відсутності, заяву підтримала у повному обсязі.

Лікар ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати за її відсутності, заяву підтримала у повному обсязі.

Законний представник ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилась, просила справу розглядати за її відсутності.

ОСОБА_3 проти задоволення заяви не заперечував.

Прокурор проти задоволення заяви не заперечував.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на диспансерному обліку у психіатра з діагнозом «Легка розумова відсталість, дебільність середнього ступеня вираженості», у зв'язку з чим потребував примусової амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем психіатром в примусовому порядку за рішенням суду.

З висновку комісії лікарів стосовно особи з тяжким психічним розладом від 03.09.2018 р. вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1989 р. страждає на захворювання «Легка розумова відсталість, дебільність середнього ступеня вираженості, з вираженою емоційно-вольовою нестійкістю», тому за своїм психічним станом потребував примусової амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та отримував примусову амбулаторну психіатричну допомогу. На теперішній час хворий не представляє суспільної небезпеки за своїм психічним станом в зв'язку з вираженим поліпшенням психічного стану, тому потребує припинення амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Суд вважає надані заявником докази достатніми та переконливими, тому є підстави для задоволення заяви.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст. 12 Закону України „Про психіатричну допомогу", ст. 340-342 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_3 задовольнити.

Дозволити Лисичанській обласній психіатричній лікарні припинити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку у зв'язку з вираженим поліпшенням психічного стану.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя:

Присяжні: