Провадження № 2/712/2491/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

при секретарі Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 538 від 19.07.1995р. та свідоцтва про право на спадщину від 08.12.2009року позивачам в різних частках ( по 1/3 частині на підставі свідоцтва про право на житло та відповідно по 7/18 і 5/18 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину) належить квартира АДРЕСА_1.

В цій квартирі зареєстровані в якості членів сім'ї ОСОБА_1, ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3, які є синами ОСОБА_1, що підтверджуються довідкою Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради № 16493-01-10 від 12.09.2018 року.

Однак фактично в квартирі проживають позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_3 в квартирі не проживає, квартирою не цікавиться, витрат по утриманню квартири у вигляді сплати комунальних платежів не несе.

Фактичне не проживання відповідача в квартирі підтверджується відповідним актом від 13.09.2018 року, складеним за участю сусідів, справжність підписів яких завірена головою комітету самоорганізації населення «Хімселиіце».

ОСОБА_3 не користується квартирою з 17.02.2006 року в зв'язку з виїздом з м. Черкас на заробітки в Росію. Зв»язків з відповідачем не мають.

Виходячи з вищевикладеного, а також з того, що даний спір не може бути вирішеним у добровільному порядку, виникла потреба у вирішенні даного питання по суті в судовому порядку.

Просять суд визнати ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 особою, що втратив право на користування житлом, а саме квартирою № 59 в будинку 42 по проспекту Хіміків в м. Черкаси.

Позивачі в судове засідання не зявились, скерували до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло № 538 від 19.07.1995р. та свідоцтва про право на спадщину від 08.12.2009року в різних частках ( по 1/3 частині на підставі свідоцтва про право на житло та відповідно по 7/18 і 5/18 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину) належить квартира АДРЕСА_1.

В цій квартирі зареєстровані в якості членів сім'ї ОСОБА_1, ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3, які є синами ОСОБА_1, що підтверджуються довідкою Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради № 16493-01-10 від 12.09.2018 року.

Однак фактично в квартирі проживають позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_3 в квартирі не проживає, квартирою не цікавиться, витрат по утриманню квартири у вигляді сплати комунальних платежів не несе.

Фактичне не проживання відповідача в квартирі підтверджується відповідним актом від 13.09.2018 року, складеним за участю сусідів, справжність підписів яких завірена головою комітету самоорганізації населення «Хімселиіце».

ОСОБА_3 не користується квартирою з 17.02.2006 року в зв'язку з виїздом з

Росію. Відповідач ОСОБА_3 в квартирі не проживає, квартирою не цікавиться, витрат по утриманню квартири у вигляді сплати комунальних платежів не несе

На даний час, відповідач в квартирі не проживає без поважних причин, та вибув з неї добровільно, комунальні послуги за користування квартирою не сплачує, вселитися не намагався, замки на вхідних дверях не мінялись.

Місце перебування відповідача позивачам не відомо, ніякого звязку з ним не мають. Відповідач ОСОБА_3 ніякої участі в утриманні даного житла не приймає та ним не користується.

Відповідач не проживає за адресою реєстрації. Реєстрація відповідача є формальною, і не відповідає його місцю проживання або перебування.

Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має і право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до п. 39 постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК.

З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК.

Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

У відповідності до ст. 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла за законом.

Таким чином встановлено, що відповідач ОСОБА_3 без поважних причин більше року не проживає за місцем своєї реєстрації, не бере участі у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території та між ним і позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_1 Ю,П. не було ніякої домовленості щодо користування квартирою. За таких умов, відповідач являється таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.317, 319, 391, 405 ЦК України, України, ст. ст. 78, 81, 89, 244, 263,265, 280-282 ЦПК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»., суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 особою, що втратив право на користування житлом, а саме квартирою № 59 в будинку 42 по проспекту Хіміків в м. Черкаси

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/sud2316/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Головуючий: В.А.Романенко