Справа № 145/1363/18
Провадження №2/145/814/2018
РІШЕННЯ

іменем України

"12" вересня 2018 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі : головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Крикливої М.С.,

позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну порядку стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказує, що рішенням Тиврівського районного суду від 13 березня 2014 року було стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 400 гривень щомісячно на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 06 лютого 2014 року і до досягнення нею повноліття.

Відповідач аліменти в розмірі 400 гривень сплачує регулярно, але даної суми недостатньо для того, щоб забезпечувати дитину самим необхідним. Вона працює контролером в Тиврівському комбінаті комунальних підприємств, їй одній важко належним чином забезпечити доньку, сплачувати комунальні послуги та забезпечувати свою власну життєдіяльність. Їхня донька росте, її потреби збільшуються тому вона вимушена витрачати багато коштів на її утримання та розвиток. Дивлячись на щоденний різкий зріст цін та інфляцію аліменти в розмірі 400 гривень, які на сьогоднішній день сплачує відповідач в даній справі, не відповідають навіть мінімальним потребам дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів не повинен бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини такого віку, як їхня донька становить 1944 гривні. Добровільно допомагати їй в утриманні їхньої доньки відповідач не бажає. Так як збільшився прожитковий мінімум вона вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в більшому розмірі.

В 2014 році, на момент подання нею заяви про стягнення аліментів, відповідач працював в ПрАТ «Гніванський завод СЗБ», його доходи були мінливі та нерегулярні, тому аліменти на утримання доньки було призначено в твердій грошовій сумі.

На даний час відповідач працює в Демидівському гранітному кар'єрі,

отримує стабільну, значно більшу, порівняно з 2014 роком, заробітну плату і

може сплачувати аліменти в процентному відношенні від свого доходу. Вважає,

що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки

Світлани в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно, але не менше

встановленого законом мінімального розміру аліментів. Інших утриманців у

відповідача немає і такий розмір аліментів не погіршить матеріального стану

відповідача і є реальним для нього. Саме такий розмір аліментів буде достатній для того, щоб вона могла забезпечити дитину самим необхідним.

Нею не було подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Просить змінити порядок стягнення аліментів, які було присуджено відповідно до рішення Тиврівського районного суду від 13 березня 2014 року і стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів, на утримання доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня подачі даної заяви до її повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць просить звернути до негайного виконання.

Ухвалою судді від 03.08.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін в судове засідання. Запропоновано відповідачу в п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву.

Учасникам справи роз'яснено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторонам роз'яснено також, що за клопотанням однієї зі сторін розгляд справи може проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, яке може бути подане відповідачем в строк для подання відзиву, а позивачем разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. Справу призначено до розгляду по суті на 12.09.2018 року.

Згідно зворотних поштових повідомлень про вручення поштових відправлень ухвалу судді від 03.08.2018 року позивачка отримала 17.08.2018 року.

Відзив на позов відповідачем до суду не подано.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги змінила, просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів, починаючи з дня подачі даної заяви до повноліття дитини. Пояснила, що вона працює в Тиврівському ККП, її середня зарплата - 4500 грн. (нараховують), власної нерухомості, транспортних засобів немає. Дитина здорова.

Відповідач ОСОБА_2 змінені позовні вимоги визнав, пояснив, що він здоровий, працює в Демидівському гранітному кар'єрі" власних транспортних засобів не має, в нього є квартира в АДРЕСА_1. Інших утриманців немає.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

25 квітня 2007 року у сторін по справі народилася дочка ОСОБА_2 світлана Анатоліївна, що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 4).

Рішенням Тиврівського районного суду від 13.03.2014 року присуджено стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 400 гривень щомісячно на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 06 лютого 2014 року і до досягнення нею повноліття.

Дочка проживає з позивачкою, що стверджується довідкою про склад сім'ї виконавчого комітету Тиврівської селищної ради № 1100 від 31.07.2018 року (а.с. 5) та актом від 31.07.2018 року про встановлення факту не проживання (а.с. 6).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов'язком обох батьків.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із дня ухвалення рішення суду від 04.03.2014 року прожитковий мінімум на дитину сторін зріс з 1032 грн. на 1944 грн. ( ст.1 Закону України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної зарплати" від 20.10.2009 року (№ 1646-VI), ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018рік").

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Зростання цін на товари та продукти харчування через рівень інфляції курсу гривні потягло значне погіршення матеріального стану позивачки, що є загально відомим фактом, який не потребує доказування.

Із збільшенням віку дитини зросли витрати на її утримання, а відповідач працездатний, та враховуючи мінімальний розмір аліментів, вбачаються підстави для збільшення розміру аліментів та визначення їх в погодженому сторонами розмірі.

Із змісту п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2003 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру аліментів, аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а тому вимоги щодо визначення аліментів у зміненому розмірі, починаючи з дня подачі даної заяви до суду - 02.08.2018 року на вимогах законодавства не ґрунтуються.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 76-83, 89, 258, 263, 264, 265, 299, 300ЦПК України, чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України ст.ст. 141, 180, 183, 192 СК України,

вирішив:

Позов задоволити частково.

Змінити порядок стягнення аліментів, присуджених рішенням Тиврівського районного суду від 13 березня 2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів, починаючи з набранням рішенням законної сили до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в прибуток держави в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 13 вересня 2018 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складання або проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу буде подано протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного судового рішення суду.

Суддя: ОСОБА_4