Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1572/18
Провадження № 2/382/738/18
РІШЕННЯ

Іменем України

18 жовтня 2018 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Чемерис С.О.

за участю адвоката ОСОБА_1 розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,

Встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, в котрому зазначено, що 30 листопада 2017 року помер її чоловік ОСОБА_6. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,09 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Сулимівської сільської ради Яготинського району Київської області, а також житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Гагаріна, 63 в с. Сулимівка Яготинського району Київської області та автомобіля. Відповідно до ст. 1261 ЦК України вона та відповідачі по справі - діти померлого - є спадкоємцями першої черги за законом. В передбачений законодавством термін вони звернулися до приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу ОСОБА_7 із заявами про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 52003321 від 22.05.2018 р. Дані дії були зроблені ними для того, щоб успадкувати майно шляхом укладення договору про перерозподіл спадкового майна наступним чином: вона мала намір (за згодою ОСОБА_3 та ОСОБА_4М.) успадкувати земельну ділянку площею 3,09 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Сулимівської сільської ради Яготинського району Київської області; ОСОБА_3 - житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Гагаріна, 63 в с. Сулимівка Яготинського району Київської області; ОСОБА_4 мав намір успадкувати автомобіль. Однак, як зясувалось на даний час, що одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,09 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Сулимівської сільської ради Яготинського району Київської області, вона не може, оскільки правовстановлюючий документ на вищевказане спадкове майно у неї відсутній. Пунктом п. 4.15 глави 10 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,09 га, кадастровий номер :04:007:0136, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Сулимівської сільської ради Яготинського району Київської області.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, в котрому зазначено, що 30 листопада 2017 року помер ОСОБА_6. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,09 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Сулимівської сільської ради Яготинського району Київської області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України вони є спадкоємцями померлого батька, іншими спадкоємцями є матір-Травянка ОСОБА_8 та дружина ОСОБА_2. В передбачений законодавством термін вони звернулися до приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу ОСОБА_7 із заявами про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 52003321 від 22.05.2018. Проте, одержати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,09 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Сулимівської сільської ради Яготинського району Київської області, вони не можуть, оскільки правовстановлюючий документ на вищевказане спадкове майно у них відсутній. Як зясувалося із відзиву на позову заяву ОСОБА_5 оригінал державного акту знаходиться у неї. При цьому, як зазначає ОСОБА_5 у своєму відзиві за отриманням оригіналу правовстановлюючого документу ніхто із спадкоємців не звертався. Просили визнати за ними право власності, за кожним, на ? частину земельної ділянки площею 3,09 га, кадастровий номер :04:007:0136, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Сулимівської сільської ради Яготинського району Київської області.

В судове засідання позивачка за первісним позовом та її представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачки звернувся до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов в частині визнання за позивачкою права власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 3,09 га, кадастровий номер :04:007:0136, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Сулимівської сільської ради Яготинського району Київської області, зустрічний позов визнала.

Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_5 в судове засідання не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, в заяві до суду просила розглянути справу у її відсутності, звернулася до суду з відзивом, котрий обгрунтований наступним. Вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 є безпідставними, оскільки підстави для пред'явлення позову та спір з приводу спадщини відсутні. Спадкоємці, які прийняли спадщину у встановлений строк і встановленими законом способами (статті 1268-1270 ЦК України), можуть оформити свої спадкові права шляхом одержання у нотаріуса за місцем відкриття спадщини свідоцтва про право на спадщину. З цією метою вони подають до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини письмову заяву про видачу свідоцтва. Відповідно до глави 7 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину надається громадянам за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Згідно глави 10 п. 4.15, п. 4.20 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 282/20595 (із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції № 235/5 від 27.01.2016), видача Свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Таким чином, необхідною умовою для видачі свідоцтва про право на спадщину є наявність оригіналу правовстановлюючого документа на нерухоме майно, інформація в якому відповідає фактичному обєкту нерухомого майна. За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Отже, за наявності умов у спадкоємця для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, позовні вимоги про визнання права на спадщину задоволенню не підлягають. Правовстановлюючий документ (державний акт) на земельну ділянку, площею 3,09 га, кадастровий номер: :04:007:0136, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Сулимівської сільської ради Яготинського району Київської області, не втрачений та оригінал знаходяться у неї. За його отриманням позивачка та інші спадкоємці, до неї жодного разу не звертались. Частина 1 ст. 1278 ЦК України встановлює законодавчу презумпцію рівності часток спадкоємців, яка може бути спростована лише волею спадкодавця, вираженою у заповіті, а статтею 1267 ЦК України, передбачено право спадкоємців за законом, за угодою між собою, змінити розмір частки у спадщині когось із них. Незважаючи на це, з незрозумілих для неї причин, вона, як спадкоємець за законом, не була залучена до участі у перерозподілі спадкового майна, як про це вказується позивачем. Оскільки правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності на спадкове майно не втрачений, а тому майнові права позивачки не порушені, просила у задоволенні позову ОСОБА_2 до неї відмовити.

Відповідачі за первісним позовом та позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, в заявах до суду просили розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, первісний позов визнали.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що 30 листопада 2017 року помер чоловік позивачки ОСОБА_6, ( копія свідоцтва про смерть, копія свідоцтва про укладення шлюбу, а.с. 9-10). Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,09 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Сулимівської сільської ради Яготинського району Київської області, а також житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Гагаріна, 63 в с. Сулимівка Яготинського району Київської області та автомобіля, (державний акт на право приватної власності на землю, а.с.6). В силу ст. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті чоловіка, іншими спадкоємцями першої черги за законом є їх діти- Трав'янка С.М. та ОСОБА_4 та матір померлого - ОСОБА_5. В передбачений законодавством термін, а саме, 22 травня 2018 р. та 11 травня 2018 р. позивачка за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3, звернулися до приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу ОСОБА_7 із заявами про прийняття спадщини, відповідач ОСОБА_4 11 травня 2018 р. звернувся до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області із заявою про прийняття спадщини (заяви, а.с. 23-25, ОСОБА_1 про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 52003321 від 22.05.2018 р., а.с. 30 матеріалів спадкової справи). Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_5 10 травня 2018 р. звернулася до Яготинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сина, (заява, а.с. 34). Оскільки оригінал державного акту у позивачки відсутній, вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з вимогами ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною згодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Частиною 1 ст. 1278 ЦК України також передбачено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Враховуючи вищевикладені обставини та приймаючи до уваги положення ст.ст. 1267, 1278 ЦК України, суд вважає, що первісний позов підлягає до задоволення частково, а зустрічний позов підлягає до задоволення.

Доводи відповідачки ОСОБА_2 суд не може прийняти до уваги, оскільки вона не надала до нотаріальної контори оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку.

Керуючись ст. ст. 10, 81,259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 321, 1218,1225,1261,1267,1270, 1278 ЦКУкраїни, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину земельної ділянки № 93 площею 3,09 га, кадастровий номер :04:007:0136, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Сулимівської сільської ради Яготинського району Київської області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4, право власності, за кожним, на ? частину земельної ділянки № 93 площею 3,09 га, кадастровий номер :04:007:0136, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Сулимівської сільської ради Яготинського району Київської області.

Повний текст рішення виготовлено 28 жовтня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя Литвин Л.І.