Провадження №2/760/356/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Усатової І.А.,

при секретарях Коваленко І.О., Ковальській К.О.,

за участю: представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Олійника Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Абразив-центр", треті особи: ОСОБА_4, ТДВ СК "Альфа-Гарант" про відшкодування матеріальної шкоди -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 21.06.2017 звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача - ТОВ "Абразив-центр" на свою користь вартість матеріальної шкоди у розмірі 272 900, 00 грн., витрати на проведення оцінки вартості матеріальної шкоди в розмірі 1500 грн., витрати на евакуацію авто в розмірі 600 грн. та судові витрати.

Посилається в позові на те, що 30 вересня 2016 року приблизно о 13:25 год. ОСОБА_4 ( далі - третя особа 1 ), керуючи автомобілем «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вул. Героїв Севастополя та вул. Патріотів, при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав переваги в русі автомобілю марки «Смарт Сіті» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснив з останнім зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Позивач вказав, що вина ОСОБА_4 підтверджується постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва в справі про адміністративне правопорушення від 25.10.2016 р., якою останнього визнано винним у скоєнні ДТП.

Зазначено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль «Смарт Сіті» д.н.з. НОМЕР_2, який належить позивачу, отримав механічні пошкодження. Розмір збитків складає 320 928 грн. 36 коп. (триста двадцять тисяч дев'ятсот двадцять вісім грн.) 36 коп., як це визначено ремонтною калькуляцією № 121-10-16 від 25.10.2016 про вартість ремонту, внаслідок ДТП.

Позивач посилався на те, що відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СК «Альфа - Гарант», якою 01.12.2016 на підставі угоди було виплачено позивачу розмір страхового відшкодування в сумі 47 000.00 грн.

Позивач вказав, що постановою судді від 25.10.2016 в справі про адміністративне правопорушення, встановлено, що ОСОБА_4, на момент ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем. Також відповідач станом на 30.09.2017 володів на відповідній правовій основі транспортним засобом «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_1.

23 червня 2017 ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду.

26 січня 2018 року ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва заяву представника ОСОБА_3- ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Абразив-центр", третя особа: ОСОБА_4, третя особа: ТДВ СК "Альфа-Гарант" про відшкодування матеріальної шкоди повернуто заявнику.

30 січня 2018 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Абразив-центр" про відшкодування матеріальної шкоди, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Вказав, що позивач не надав доказів своїх витрат, а в обґрунтування своєї матеріальної шкоди посилається на ремонтну калькуляцію № 121-10-16 від 25.10.2016, яка по своїй суті є простим розрахунком, - частиною Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу № 121-10-16 колісного транспортного засобу Smart City д.н.з. НОМЕР_2. Водночас, відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу № 121-10-16 колісного транспортного засобу Smart City д.н.з. НОМЕР_2, дата оцінки: 26.10.1016, виконаного ТОВ «ІТС Моторс), в особі оцінювача ОСОБА_7, вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю Smart City д.н.з. НОМЕР_2 під час ДТП, з урахуванням ПДВ складає - 121344,22 грн.

Сторона відповідача стверджувала, що вимоги позивача не підтверджені належними та допустимими доказами.

Сторона відповідача посилалася на те, що відповідно до Угоди про розмір страхового відшкодування від 01.12.2016, позивач погодився на відшкодування за вказаним страховим випадком (ДТП 30.09.2016 року) у розмірі 47000,00 грн., шляхом підписання цієї Угоди підтвердив, що не має жодних фінансових або будь-яких інших претензій щодо розміру страхового відшкодування у сумі 47 000, 00 грн. На підставі вказаного, сторона відповідача вважає, що пошкодження, завдані автомобілю Smart City д.н.з. НОМЕР_2 у результаті ДТП 30.09.2016 не були більшими ніж 47 000,00 грн. При цьому, відповідно до Полісу, згідно з яким проводилось страхове відшкодування відповідальності за шкоду заподіяну майну складає 100000 (сто тисяч) гривень. Сторона відповідача вважає, що за пошкодження у сумі до 100000,00 грн. автомобіля автомобілю Smart City д.н.з. НОМЕР_2 у результаті ДТП 30.09.2016, не може відповідати і бути відповідачем у справі, а страхове відшкодування має виплачувати і відповідно бути відповідачем у справі - «Альфа-Гарант».

30 січня 2018 року третьою особою - ОСОБА_4 подано до суду пояснення на позовну заяву, в яких просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_3 не відповідають вказаному ним звіту про оцінку вартості. Згідно висновку, вартість матеріального збитку становить 121344,22 грн., а не 310938., як вказує ОСОБА_3 у своїй позовній заяві. Вказав також, що вимоги позивача не підтверджуються належними доказами.

У судовому засіданні 01.02.2018 представником позивача було оголошено заяву про зменшення позовних вимог, в якій сторона позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача вартість матеріальної шкоди у розмірі 86 028 грн., витрати на проведення оцінки вартості матеріальної шкоди у розмірі 1500 грн., а також витрати на евакуацію авто в розмірі 600 грн. Заява обґрунтована тим, що згідно звіту про оцінку №121-10-16 від 25.10.2016, ремонт транспортного засобу є економічно необґрунтованим і становить 320 928,36 грн, що значно перевищує вартість до ДТП, автомобіль «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_1 є фізично знищеним. Вартість автомобіля до ДТП складала 4751 дол. США, що еквівалентно 121 344,22 грн. на дату оцінки, станом на 31.01.2018 вартість автомобіля становить 133 028,00 грн. Таким чином, з урахуванням виплати страховиком 47 000,00 грн., на думку сторони позивача, відповідач має сплатити позивачу 86 028,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував.

Треті особи в судове засідання не зявилися, будучи повідомленими про розгляд справи належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Судом встановлено, що 30 вересня 2016 року приблизно о 13:25 год. ОСОБА_4, на момент ДТП перебувавши у трудових відносинах з ТОВ «Абразив-центр», керуючи автомобілем «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вул. Героїв Севастополя та вул. Патріотів, при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав переваги в русі автомобілю марки «Смарт Сіті» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснив з останнім зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва в справі про адміністративне правопорушення від 25.10.2016 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні ДТП.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль «Смарт Сіті» д.н.з. НОМЕР_2, який належить позивачу, отримав механічні пошкодження. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодження транспортного засобу №121-10-16 від 25.10.2016, ринкова вартість тз Смарт Сіті, д.н.з. НОМЕР_2, до пошкодження становила 121 344,22 грн., вартість відновлювального ремонту тз - 320 928,36 грн., вартість відновлювального ремонту тз з урахуванням зносу - 114 348,15 грн., вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю Смарт Сіті, д.н.з. НОМЕР_2, становить 121 344,22 грн.

Відповідальність ТОВ «Абразив-центр» на момент дтп була застрахована в ТДВ СК «Альфа - Гарант». Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1945686 страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 100 000 грн.

Встановлено, що 01.12.2016 на підставі угоди про розмір страхового відшкодування, укладеної між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_3, ТДВ СК «Альфа - Гарант» було виплачено ОСОБА_3 розмір страхового відшкодування в сумі 47 000,00 грн.

Так, ОСОБА_3 просить стягнути з відповідача на свою користь різницю між матеріальним збитком та сплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 86 028,00 грн. з розрахунку: 121 344,22 грн. - 47 000 грн., на що суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст.1 та 5 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про страхування" страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов'язковим видом страхування, що здійснюється в Україні.

Таким чином, відповідно до наведених положень чинного законодавства, у випадку укладення між страховою організацією та юридичними або фізичними особами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, особою, відповідальною за завдані збитки у межах, передбачених договором, є страховик (страхова організація).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі ст. 6 Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

За змістом п. 22.1 ст. 22 даного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування, особа яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву та інші документи, передбачені п. 35.2 ст. 35 Закону у заяві, зокрема, мають міститися: розмір шкоди, обставини, якими заявник обґрунтовує свою вимогу та докази, що підтверджують її, відповідно до законодавства.

Згідно з абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Як зазначено вище, згідно Звіту вартість матеріального збитку, завданого позивачу, становить 121 344,22 грн.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Розмір матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої, джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.11 вище приведеної постанови Пленуму ВССУ за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи. З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов'язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах.

Крім того, відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, який в силу ст. 355 ЦПК України є обов'язковим для судів, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

Як встановлено вище, страхове відшкодування позивачу ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплачено в розмірі 47 000 грн., хоча полісом було передбачено ліміт відповідальності у розмірі 100 000 грн.

Як встановлено вище позивачем на власний було прийнято рішення та укладено угоду про розмір страхового відшкодування з ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю матеріального збитку та лімітом відповідальності у розмірі 21 344,22 грн. матеріального збитку з розрахунку: 121 344,22 грн. - 100 000 грн.

Суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрати на проведення оцінки вартості матеріальної шкоди у розмірі 1500 грн., а також витрати на евакуацію авто в розмірі 600 грн., як необґрунтовані.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з вищенаведеного, позовні вимоги ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Абразив-центр", треті особи: ОСОБА_4, ТДВ СК "Альфа-Гарант" про відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору при зверненні до суду у розмірі 213,44 грн. пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , Законом України "Про страхування", статтями 22, 988, 1187, 1194 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Абразив-центр", , адреса: 02660, м. Київ, пр.-т. Визволителів, 13, на користь ОСОБА_3, ІПН: НОМЕР_8, адреса: АДРЕСА_1, матеріальну шкоду у розмірі 21 344,22 грн.

В іншій частині - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Абразив-центр", , адреса: 02660, м. Київ, пр.-т. Визволителів, 13, на користь ОСОБА_3, ІПН: НОМЕР_8, адреса: АДРЕСА_1, судовий збір у розмірі 213,44 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя