АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року

м. Харків

Справа № 619/3982/16-ц

Провадження № 22-ц/790/4484/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.,

при секретарі Дашковської Н.К.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 Гусейн-огли, представники позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_4

відповідачі - ОСОБА_5, ОСОБА_6, представники відповідачів - ОСОБА_7, ОСОБА_8

відповідач - реєстраційна служба Дергачівського районного управління юстиції в Харківській області

третя особа Дергачівська міська рада Харківської області

третя особа - Дергачівський районний союз споживчих товариств, представник третьої особи ОСОБА_9

третя особа приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу ОСОБА_10

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу № 619/3982/16-ц за позовом ОСОБА_1 Гусейн-огли до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції в Харківській області, треті особи- Дергачівська міська рада Харківської області, Дергачівський районний союз споживчих товариств, приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 про визнання правочинів недійсними, скасування рішення державного реєстратора, прав та їх обтяжень за апеляційною скаргою ОСОБА_1 Гусейн-огли на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 07 червня 2018 року, ухвалене суддею Калмиковою Л.К.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 Гусейн-огли звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції в Харківській області, треті особи- Дергачівська міська рада Харківської області, Дергачівський районний союз споживчих товариств, приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 про визнання правочинів недійсними, скасування рішення державного реєстратора, прав та їх обтяжень

В обґрунтування позову зазначає, що згідно договору купівлі-продажу від 05 листопада 2008 року він набув у приватну власність нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: м. Дергачі, вул. Революції, буд. 68-Г, яка складається зі складу 1971 року побудови літ. „Б" площею 221,10 кв.м.

Згідно договору купівлі-продажу від 05 листопада 2008 року він також набув у приватну власність 12/100 частин майнового комплексу за адресою: м. Дергачі, вул. Революції, буд.68-А, який складається зі складу літ. „Б 1", 1963 року побудови площею 809,40 кв.м., складу „В" 1963 року побудови площею 773,90 кв.м., та складу „Г" ,1979 року побудови площею 235,20 кв.м. - загальною площею 1818,50 кв.м.

Йому продано саме склад літ. «Г» площею 235,20 кв.м.

18 травня 2016 року він повернувся з відрядження та побачив, що його складу літ. «Г» загальною площею 235,20 кв.м., за адресою: м. Дергачі, вул. Революції, буд.68-Г не існує, тобто його розібрали. 19 червня 2016 року він звернувся до правоохоронних органів із заявою, а також довідався в Дергачівському КПТІ «Інвенрос» про те, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2015 року за ОСОБА_4 визнано право власності на житловий будинок літ. «А-1» за надвірними будівлями по вулиці Революції №175 в м. Дергачі, який межує з його складом літ. «Г» по вул. Революції, буд.68-А та змінено конфігурацію земельної ділянки та саме їй відійшла земельна ділянка, на якій знаходився вищевказаний склад літ. «Г». За його апеляційною скаргою рішення суду скасовано. Після постановлення рішення ОСОБА_4 зареєструвала право власності на будинок з надвірними будівлями, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29 жовтня 2015 року. Згідно договору купівлі-продажу від 03 грудня 2015 року, що зареєстрований в реєстрі за №3667 та посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського РНО ОСОБА_10, ОСОБА_4 продала житловий будинок з надвірними будівлями ОСОБА_5 Будинок з надвірними будівлями знаходиться на земельній ділянці площею 0,0987 га., кадастровий номер земельної ділянки - 0:00:003:1892. Згідно договору дарування від 14 квітня 2016 року ОСОБА_5 подарував своєму сину ОСОБА_6 вищевказану земельну ділянку площею 0,0987 га та житловий будинок з надвірними будівлями за цією адресою. В результаті протиправного набуття ОСОБА_4, а в подальшому ОСОБА_5, ОСОБА_6 права власності на будинок та земельну ділянку, на якій він розташований, порушено його право власності на склад літ. «Г» за адресою м. Дергачі, вул. Революції, буд. 68-А.

Просить скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Дергачі, вул.Революції,175, що розташована на земельній ділянці площею 0,0987 га. кадастровий № земельної ділянки 63220101:00:00:003:1892 та скасувати Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 29 жовтня 2015 року, індексний №46540589, № запису про право власності:11806712, реєстровий № обєкту нерухомого майна: 20, який було видано ОСОБА_4; визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за цією адресою, що розташований на земельній ділянці площею 0,0987 га. від 03 грудня 2015 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_5 та скасувати Державну реєстрацію права власності на житловий будинок, скасувати Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 грудня 2015 року, індексний номер витягу: 50575841, номер запису про право власності: 12691665, реєстраційний номер обєкту нерухомого майна: 20; договір дарування цього житлового будинку з надвірними будівлями від 14 квітня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за №937, яким ОСОБА_5 подарував житловий будинок з надвірними будівлями своєму сину ОСОБА_6 та скасувати Державну реєстрацію права власності на житловий будинок та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29295412 від 18.04.2016 11:42:59, номер запису про право власності:14205198, реєстраційний номер обєкту нерухомого майна: 20, договір дарування земельної ділянки площею 0,0987 га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за цією ж адресою, кадастровий номер земельної ділянки :00:003:1892 від 14 квітня 2016 року, яким ОСОБА_5 подарував вищевказану земельну ділянку своєму сину ОСОБА_6 та скасувати Державну реєстрацію права власності на житловий будинок а скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29295651 від 18.04.2016 11:49:53, номер запису про право власності: 14205365, реєстраційний номер обєкту нерухомого майна: 20; заборонити будь-які дії на земельній ділянці, де був розташований склад літ. „Г, загальною площею 235,20 кв.м., за адресою: м.Дергачі, вул.Революції, буд.68-Г, у тому числі будівництво будь-яких будівель та споруд.

Відповідач ОСОБА_4Ю та її представник ОСОБА_7 проти задоволення позовних вимог заперечували.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_8 заперечувала проти позовних вимог з підстав відсутності причин для визнання спірних договорів купівлі-продажу та дарування недійсними, виходячи із того, що у позовній заяві не визначено, на підставі яких саме норм закону позивач просить визнати договори недійсними. Крім того, ОСОБА_5, а згодом і ОСОБА_6 набули право власності у порядку та в спосіб, визначені законом і є добросовісними набувачами. Будь-яких прав позивача при укладанні спірних договорів ними не порушувалось.

Відповідач ОСОБА_6 проти задоволення позову заперечував у звязку із необґрунтованістю та безпідставністю позовних вимог.

Представник відповідача реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції в Харківській області у судове засідання не зявився, подав заперечення проти задоволення позову, просив розглядати справу за його відсутності.

Представник третьої особи Дергачівського районного союзу споживчих товариств ОСОБА_9 позов визнала, пояснила, що він є законним та обгрунтованим.

Треті особи - Дергачівська міська рада Харківської області та приватний нотаріус Дергачівського нотаріального округу ОСОБА_10 в судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 07 червня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що оскільки позивач не є стороною спірних правочинів та ним не доведено порушення його прав через укладення відповідачами оспорюваних правочинів, позовні вимоги про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та дарування земельної ділянки площею 0,0987 по вул. Вокзальна (колишня вулиця Революції) № 175 у м. Дергачі та житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за цією адресою задоволенню не підлягають. Відповідно не підлягають задоволенню і похідні від цього вимоги про зобовязання скасувати реєстраційні записи про право власності щодо зазначеного нерухомого майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано положення ст.ст.234, 288, 377, 415 ЦК України, а тому його права на обєкт нерухомого майна та його права землекористувача підлягають судовому захисту.

Оспорювані правочини грунтуються на протиправній реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Вокзальній (Революції), 175 в м. Дергачі та на земельну ділянку площею 0,0987 га згідно неправомірного рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2015 року, яке було скасовано рішенням Апеляційного суду Харківської області від 19 вересня 2016 року. Відтак дії ОСОБА_4 були спрямовані на протиправне заволодіння нерухомим майном з подальшим привласненням права на земельну ділянку та внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.

Договори дарування між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є фіктивними. Договори спрямовані на ускладнення у застосуванні наслідків недійсності попереднього правочину купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 03 грудня 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та ускладнення витребування земельної ділянки. Зазначені договори укладені між близькими родичами та не створюють реальних правових наслідків.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом 05 листопада 2008 року між Дергачівською районною спілкою споживчих товариств та ОСОБА_1 укладено договір купівлі- продажу, за яким позивач набув у власність нежитлову будівлю за адресою м. Дергачі, вул. Революції, 68-Г, яка складається зі складу 1971 року побудови, позначеного в плані літ. «Б» площею 211,10 кв. м.

05 листопада 2008 року між Колективним підприємством «Торгівельно-закупочна база» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу 12/100 частин комплексу за адресою: місто Дергачі, вул. Революції, буд. 68-А.

В цілому комплекс складається з складу 1963 року побудови, позначеного в плані літ. «Б1» загальною площею 809,40кв.м, складу 1963 року побудови, позначеного в плані літ. «В» загальною площею 773,90 кв.м. та складу 1979 року побудови позначеного в плані літ. «Г» загальною площею 235,20 кв.м., а всього загальною площею 1818,50 кв.м.

При цьому в договорі зазначено, що згідно договору купівлі-продажу у власність до Покупця переходить склад зазначений в плані літ. «Г» загальною площею 235, 20 кв.м.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2015 року за ОСОБА_4 визнано право власності на житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Революції № 175 у м. Дергачі.

23 грудня 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого на земельній ділянці площею 0,0987 по вул. Революції № 175 у м. Дергачі Харківської області.

Згідно договорів дарування земельної ділянки та житлового будинку від 14 квітня 2016 року ОСОБА_5 подарував ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,0987 га та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Вокзальна ( колишня вулиця Революції) № 175 у м. Дергачі Харківської області.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що позивачем не доведено порушення його прав через укладення відповідачами оспорюваних правочинів.

Відповідно до ст. 79, 120, 125, 126 ЗК України(у редакції на на час укладення договору купівлі-продажу) земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Відповідно до ч.1 ст. 203, 215 ЦК України з міст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Загальним правовим наслідком недійсності правочину (стаття 216 ЦК України) є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли в зв'язку з вчиненням особами правочину та внаслідок визнання його недійсним.

При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України).

З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов'язковий елемент конкретного суб'єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб'єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину.

Такий висновок суду повністю узгоджується з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 09 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Отже, для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред'явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб'єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Це підтверджується висновками, що містяться в постановах Верховного Суду України (зокрема: постанова Верховного Суду України від 25 грудня 2013 у справі № 6-78цс13; постанова Верховного Суду України від 11 травня 2016 у справі № 6-806цс16).

Звертаючись з позовною заявою ОСОБА_1 зазначає, що внаслідок набуттям ОСОБА_4, а в подальшому ОСОБА_5, ОСОБА_6 права власності на будинок та земельну ділянку по вул. Революції, 175 порушено його право власності на склад літ. „Г", за адресою: м. Дергачі, вул. Революції, буд. 68-А, оскільки його нерухомість була розташована на частині спірної земельної ділянки та спірними правочинами привласнено його землю.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем на надано доказів щодо порушення його прав.

З тексту договору купівлі- продажу від 05 листопада 2008 року, укладеного між Колективним підприємством «Торгівельно-закупочна база» та ОСОБА_1 вбачається, що позивач придбав 12/100 частин комплексу склад, позначений в плані літ. «Г» та розташований за адресою: місто Дергачі, вул. Революції, буд. 68-А. Загальна площа будівлі - 235,20 кв.м.

Умовами договору не зазначено саме щодо площі та розміру земельної ділянки, на який знаходиться склад, її кадастровий номер або інші данні, що дозволили б ідентифікувати цю земельну ділянку.

Посилання позивача щодо перетину земельних ділянок, на якій знаходився склад та будинку № 175, що можливо встановити візуально не є беззаперечним доказом щодо порушення його прав та заходження його нежитлової будівлі на земельній ділянці площею 0,0987 га.

Щодо визначення меж земельної ділянки, яка надавалась ОСОБА_4, то позивачем не надано доказів, що ці межі визначено з порушенням вимог чинного законодавства. Доказів щодо неналежного виконання чи зловживання посадовими обовязками працівниками БТІ матеріали справи не містять.

Також з технічної документації із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Революції, 175, м.Дергачі вбачається, що дана земельна ділянка межує з: -від А до Б - землі комунальної власності Дергачівської міської ради; -від Б до В земельна ділянка по пл. Привокзальній, 1; -від В до Г- землі комунальної власності Дергачівської міської ради; -від Г до Д земельна ділянка по вул. Революції, 70; -від Д до Е - землі комунальної власності Дергачівської міської ради;-від Е до Є - земельна ділянка по вул. Революції, 68; -від Є до А- земельна ділянка по вул. Революції, 60. Такі межі земельної ділянки погоджені з власниками суміжним земельних ділянок, про що складено акт від 07 грудня 2015 року.

З цього акту вбачається, що ОСОБА_1 не зазначений як суміжний землекористувач.

Посилання позивача щодо вже встановлення факту порушення його прав рішенням апеляційного суду Харківської області від 19 вересня 2016 року, яким скасовано рішення суду про визнання права власності на житловий будинок та надвірні будівлі по вул. Революції № 175 у м. Дергачі Харківської області безпідставне.

З рішення суду апеляційної інстанції вбачається, що рішення місцевого суду скасовано з різних підстав: подання позову до неналежного відповідача, а саме до ОСОБА_12, а не до територіальної громади; відсутності підстав для визнання права власності за набувальною давністю та в тексті рішення зазначено, що згідно довідки Дергачівського КПТІ «Інвенрос» межує житловий будинок №175 по вул. Вокзальна(колишня Революції) та гараж літ «Г» по вул. Вокзальна(колишня Революції), 68-А.

Обставини щодо саме порушення прав ОСОБА_1 внаслідок захоплення частини земельної ділянки під складом літ. «Г» не були предметом судового розгляду та не встановлювались судом апеляційної інстанції.

Доказів щодо знаходження складу на спірній земельній ділянці та порушення права позивачем не надано.

Як пояснював в суді апеляційної інстанції представник позивача, кримінальне провадження щодо факту зносу будівлі триває. Вирок суду чи обвинувальний акт відсутній, а вважати наявність кримінального провадження беззаперечним доказом порушення прав позивача відповідачами не можна.

Висновок про визначення шкоди внаслідок знесення складу також не є доказом порушенням прав позивача відповідачами.

Обґрунтовуючи факт порушення прав позивача його представник зазначає, що будь-яка земельна ділянка до сараю літ «Г» не виділялася та не закріплювалася, вони претендують тільки на ту земельну ділянку, яку займав склад літ. «Г».

В апеляційній скарзі на рішення суду від 06 жовтня 2015 року ОСОБА_1 зазначав, про що вказано в рішенні суду апеляційної інстанції від 19 вересня 2016 року, що 18 травня 2016 року він встановив, що знесено склад літ «Г» площею 235,20 кв.м. за адресою м. Дергачі, вул. Революції, 68-Г.

Позивачем в позовній заяві від 22 листопада 2016 року з урахуванням уточненого позову від 19 листопада 2016 року також зазначено про знесення складу літ «Г» площею 235,20 кв. м. за адерсою вул. Революції, 68-Г та в п. 5 прохальної) частини позову зазначено про заборону вчиняти будь-які дії на земельній ділянці, де розташований належний йому склад літ «Г» площею 235,20 кв.м. за адерсою вул. Революції, 68-Г.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин вважати, що наявні підстави для задоволення позовних вимог не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновку суду не спростовують. Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для йог скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Гусейн-огли залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 07 червня 2018 року залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 вересня 2018 року.

Головуючий Овсяннікова А.І.

Судді Коваленко І.П.

ОСОБА_13