Справа № 323/1181/18
17.09.2018 м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Н.В.Фісун, при секретарі А.А.Сабліній, розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», відповідно до Кредитного договору № 4942 від 21.01.2008 року надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 60 000,00 (шістдесят тисяч грн. 00 коп.) грн. зі сплатою 15,50 % відсотків річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 20 січня 2018 р.
У звязку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 16.03.2018 р. за Договором складає 178 107,70 гри, (сто сімдесят вісім тисяч сто сім грн. 70 коп.), а саме: заборгованість за основним боргом - 46 310,21 грн. заборгованість но процентам- 34 696,56 грн., інфляційне збільшення заборгованості - 72 495,79 грн.; три проценти річних від суми заборгованості - 11 199,00 грн.; пеня - 13 406, 14 грн.
Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 червня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження, у якій розяснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходили.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.
У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву у якій просить розглянути справу без його участі, прохає суд позов задовольнити.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», відповідно до Кредитного договору № 4942 від 21.01.2008 року надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 60 000,00 (шістдесят тисяч грн. 00 коп.) грн. зі сплатою 15,50 % відсотків річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 20 січня 2018 р.
Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України кредитний договір за своєю правовою природою є договором позики, згідно з яким одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Загальні умови виконання зобовязань визначені нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.
Позивачем всі зобовязання за Кредитним Договором були виконані належним чином, Відповідачу було надано кредит у сумі 60 000,00 (шістдесят тисяч грн. 00 коп.).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст. 1048 Цивільного кодексу України).
Відповідно до п.1.4. Кредитного договору № 4942 від 21.01.2008 року (з урахування Додаткової угоди № 1 від 19.08.2011 р.), Відповідач зобов'язався щомісячно до останнього робочого дня кожного місяця, наступного за звітним, проводити погашення Кредиту рівними частинами в сумі 500,00 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за Кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань.
Останній платіж в рахунок повернення Кредиту та процентів Позичальник зобовязався здійснити не пізніше 20.01.2018 р.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст. 1048 Цивільного кодексу України).
На підставі п. п. 1.6.1.2. Проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактично отриману Позичальником суму Кредиту починаючи з дати видачі Кредиту до настання терміну, зазначеного п 1.6.1.1.
Але у порушення умов Договору Відповідач свої зобовязання належним чином не виконує.
Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України).
За змістом ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином.
Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Таким чином, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобовязання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.
При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (ст. 625 ЦК України) та проценти за позикою (ст. 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.
За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входить до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника(спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваних ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за право користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи проценти за користування коштами, встановленими договором.
Отже, у разі порушення стороною договору своїх грошових зобовязань законодавство не виключає можливості одночасного стягнення з боржника пені( ч.З ст. 549 ЦК України) та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
Вказана правова позиція була викладена у постановах Верховного Суду України у справах № 6- 49 цс 12, 6-100 цс 14. № 6-11 Зцс 14 від 01,10.2014 року.
Відповідно до п. 4.1.1. Договору за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування Кредитом Позичальник зобовязується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу, за кожний день прострочення.
У звязку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 16.03.2018 р. за Договором складає 178 107,70 грн, (сто сімдесят вісім тисяч сто сім грн. 70 коп.), а саме: заборгованість за основним боргом - 46 310,21 грн. заборгованість но процентам- 34 696,56 грн., інфляційне збільшення заборгованості - 72 495,79 грн.; три процента річних від суми заборгованості - 11 199,00 грн.; пеня - 13 406, 14 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.
Встановлено, що ОСОБА_1 не виконує своїх зобовязань за кредитним договором, тому суд приходить до висновку про його обовязок нести відповідальність перед банком щодо погашення заборгованості по кредиту. Отже, необхідно з відповідача стягнути на користь позивача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 178 107,70 грн.
Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судовий збір у сумі 2621,62 грн. який був сплаченийпозивачем при подачі позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76,245, 141, 265, 274-279, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 629, 526, 625, 633,634, 1050,1054 ЦК України,-
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 17 вересня 2018 року.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_2