Справа № 461/6731/18
Провадження № 2/461/1412/18
УХВАЛА

12.09.2018 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові заяву позивачів про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 гарантування вкладів фізичних осіб про визнання укладеними договорів

В С Т А Н О В И В:

07.09.2018 року ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 звернулися з позовом до ПАТ «Дельта Банк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 гарантування вкладів фізичних осіб про визнання укладеними договорів.

11.09.2018 року позивачі через канцелярію суду подали заяву про забезпечення позову, в якій просять вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та ОСОБА_6 вчиняти будь-які дії з оформлення результатів електронного аукціону з продажу лоту № F11GL27453, що відбувся 07.08.2018 року та оформлений протоколом електронного аукціону №UA-EA-2018-06-14-000089-b, в тому числі заборонити укладати договір купівлі-продажу, відступлення прав вимоги та інших правочинів щодо відчуження майна, яке було предметом лоту № F11GL27453.

Свою заяву обґрунтовують тим, що позивачі звернулися до суду із позовом про визнання укладеними додаткових угод щодо реструктуризації кредитної заборгованості за іпотечними кредитами. Так, зазначає, що 02.08.2018 р. виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення №2152, яким дозволено провести реструктуризацію іпотечних кредитів ОСОБА_2 на узгоджених сторонами умовах та надано доручення уповноваженій особі ОСОБА_5 на ліквідацію банку забезпечити укладання та підписання додаткових договорів щодо реструктуризації. У подальшому лот № F11GL27453 було відчужено шляхом продажу на електронних торгах, переможцем якого став ОСОБА_6, внаслідок чого останній стане кредитором замість банку. Тому виникла необхідність звернення до суду із заявою про забезпечення позову, з метою унеможливлення до вирішення спору по суті незаконного відчуження відповідачем вищевказаного майна.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч.2 ст.149 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Керуючись роз'ясненнями Верховного Суду України, викладеними у п. 4 Постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.2 та п.4 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечено, зокрема, забороною вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання.

При цьому, процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, судом встановлено, що предметом спору за вищевказаної позовною заявою є визнання додаткових договорів укладеними.

У свою чергу позивачі просять заборонити відповідачу та ОСОБА_6 вчиняти дії щодо оформлення результатів торгів лоту № F11GL27453 та заборонити їм укладати договори купівлі-продажу, відступлення права вимоги та інші.

Однак, суд зазначає, що майно під лотом № F11GL27453 не стосується даних позовних вимог.

Окрім того, позивачами в обґрунтування поданої заяви не подано суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність реальної загрози того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення їх прав та інтересів, зокрема не вказано, які саме права та інтереси позивачів можуть бути порушені; не зазначено, в чому існує очевидна небезпека заподіяння шкоди їх правам, свободам та інтересам до ухвалення судового рішення, або з яких причин захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

Таким чином, зважаючи на те, що заборона вчиняти будь-які дії щодо об'єкту нерухомості, може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, яким це майно може належати, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви позивачів про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 гарантування вкладів фізичних осіб про визнання укладеними договорів.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Зубачик Н.Б.