ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/562/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Кримчук Я.Р. за участі: представника стягувача ОСОБА_2, представника боржника ОСОБА_3, розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», заінтересована особа: ОСОБА_4, про зміну способу виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 3 лютого 2014 року у цивільній справі № 2-7425/12,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 р. публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту - ПАТ КБ «Приватбанк», стягувач)звернулося до суду із заявою про зміну способу виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03.02.2014 у цивільній справі № 2-7425/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що відсутність необхідних документів для реалізації предмета іпотеки та відсутність попиту покупців роблять неможливим виконання рішення суду визначеним у ньому способом - шляхом укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки з будь-якою особою-покупцем, стягувач просить встановити порядок виконання рішення суду такими чином: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KIV0GK00830159 від 27.04.2007, що укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4, боржник), звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 55,30 кв.м. шляхом її продажу на прилюдних торгах.

В судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_2 заяву підтримав, просив її задовольнити.

Представник боржника ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення заяви пославшись на те, що стягувач не довів наявність підстав для зміни способу виконання рішеннята не надав доказів пред'явлення виконавчого листа до виконання. За міркуванням представника боржника відсутність виконавчого провадження унеможливлює зміну способу виконання рішення, а запропонований стягувачем спосіб виконання змінює по суті саме рішення.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали цивільної справи № 2-7425/12 ц, суд встановив такі обставини.

03.03.2014 Дарницький районний суд м. Києва ухвалив рішення у цивільній справі № 2-7425/12 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування Дарницького району м. Києва, про звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсною односторонньої зміни кредитного договору.

Вказаним рішенням суд відмовив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, а позов ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнив частково: звернув стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором № KIV0GK00830159 від 27.04.2007 в розмірі 236 754,31 дол. США, шляхом надання ПАТ КБ «Приватбанк» права на укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки з будь-якою особою-покупцем за початковою ціною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на час продажу.

22.04.2014 рішення набрало законної сили.

Застосований судом та визначений ст. 38 Закону України «Про іпотеку» порядок реалізації предмета іпотеки не передбачає вжиття заходів примусового виконання, а відтак доводи представника боржника щодо відсутності доказів наявності виконавчого провадження не заслуговують на увагу.

Вирішуючи вимоги заяви про зміну способу виконання рішення,суд керується основним законом України - Конституцією, положеннями цивільного процесуального законодавства, які визначають порядок вирішення процесуальних питань, пов'язаних з виконанням судових рішень, а також положеннями Закону України «Про іпотеку».

Так, ч. 5 ст. 124 Конституції України проголошує, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Однією з основних засад судочинства в Україні є обов'язковість рішень суду (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Ч. 1 ст. 18 ЦПК України передбачає, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державних влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України...

Конституційний принцип обов'язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема, на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а зміна способу і порядку виконання рішення полягає у вжитті судом нових заходів для його виконання в разі неможливості або утруднення виконання рішення у порядку і способом, яку були встановлені раніше.

Із заяви та пояснень представника стягувача вбачається, що впродовж чотирьох років рішення суду залишається невиконаним, оскільки боржник ОСОБА_4 не надає документи, необхідні для реалізації предмета іпотеки, не допускає представників стягувача до квартири і до того ж на предмет іпотеки відсутній попит потенційних покупців, оскільки у квартирі зареєстровані сторонні особи.

П. 22 укладеного сторонами договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або у позасудовому порядку відповідно до застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя.

Зважаючи на наявність в укладеному сторонами договорі іпотеки застереження про задоволення вимог іпотекодержателя (п. 27 договору), в даному випадку суд застосував передбачену вказаним застереженням процедуру продажу предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві (ст. 38 Закону України «Про іпотеку»).

За приписом ст. 39Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Аналіз вищенаведеної правової норми дає підстави для висновку, що зазначений у рішенні суду спосіб реалізації предмета іпотеки є способом виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а отже ствердження представника боржника про те, що заявлений стягувачем спосіб виконання змінює по суті саме рішення, є безпідставними.

Отже зважаючи на те, що укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 договір іпотеки передбачав продаж предмету іпотеки на публічних торгах (п. 22), а виконання рішення суду у спосіб, визначений судом раніше, є утрудненим, суд вбачає підстави для зміни способу виконання рішення із застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 ЗУ «Про іпотеку»,на продаж предмета іпотеки на прилюдних торгах.

За міркуванням суду така зміна способу виконання рішення права боржника жодним чином не порушить, оскільки продаж майна на прилюдних торгах є більш відкритим і прозорим та на відміну від раніше застосованого способу виконання передбачає численні процедури захисту прав боржника.

На підставі викладеного, керуючись статтею 435 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву стягувача публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 3 лютого 2014 року у цивільній справі № 2-7425/12: звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, шляхом її продажу на прилюдних торгах.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя:

Повна ухвала проголошена 23.10.2018.