Єдиний унікальний номер 448/1554/18
Провадження № 2/448/979/18
У Х В А Л А

23.10.2018 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Білоус Ю.Б., розглянувши заяву про самовідвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківського відділу ДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області про стягнення матеріальної шкоди внаслідок втрати виконавчого листа і не отримання аліментів на дитину,

в с т а н о в и в:

В порядку автоматизованого розподілу надійшла цивільна справа №448/1554/18, провадження 2/448/979/18, за позовом ОСОБА_1 до Личаківського відділу ДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області про стягнення матеріальної шкоди внаслідок втрати виконавчого листа і не отримання аліментів на дитину.

Суддею Білоусом Ю.Б., до відкриття провадження у справі, подано заяву про самовідвід по даній справі. В обґрунтування самовідводу покликається на те, що у його переведенні перебувала скарга ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) Личаківського ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області та Київо-Святошинського РВ ДВС у Київській області. Так, 08.05.2018 року вказану скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії (бездіяльність) державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС у Київській області щодо неналежного виконання у виконавчому провадженні № 51876881 виконавчого листа № 2-49/2006, виданого 01.03.2006 року Мостиським районним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.08.2005 року і до досягнення дочкою повноліття.

Зобов`язано державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС у Київській області вжити заходи щодо належного виконання виконавчого листа № 2-49/2006, виданого 01.03.2006 року Мостиським районним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.08.2005 року і до досягнення дочкою повноліття.

В задоволенні скарги в частині визнання неправомірними дії (бездіяльність) Личаківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області та зобов`язання Личаківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області усунути порушення щодо отримання ОСОБА_1 аліментів - відмовлено.

Стверджує, що в подальшому ОСОБА_1 звернулась із скаргою до Вищої ради правосуддя стосовно того, що ним (суддею Білоусом Ю.Б.) не було своєчасно надано розпорядження як головуючого по справі, надіслати їй, ОСОБА_1 копію судового рішення по вищевказаній скарзі, чим порушено її права.

Дослідивши заяву про самовідвід судді та матеріали вищевказаної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Згідно ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

У відповідності до положень п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. У світлі прецедентної практики Європейського Суду з прав людини, обєктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: - забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається свідчить про неупередженість суду; - судом створено достатні гарантії для усунення підстав і навіть потенційної можливості побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998р. у справі «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи безстороннім судом. Наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Таким чином, з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ'єктивність та неупередженість головуючого судді, а також звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість головуючого судді, суд приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в:

Заяву судді Мостиського районного суду Львівської області Білоуса Ю.Б. про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Білоуса Юрія Богдановича від участі у судовому провадженні, як головуючого у справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківського відділу ДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області про стягнення матеріальної шкоди внаслідок втрати виконавчого листа і не отримання аліментів на дитину.

Дану справу передати до канцелярії суду для визначення головуючого судді у справі в порядку, встановленому ст.14 ЦПК України.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, які не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ю.Б. Білоус