Категорія: 30 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

19 жовтня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ ОСОБА_1, вивчивши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу.

08 жовтня 2018 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції, в якій просить її скасувати та постановити судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. При подачі апеляційної скарги позивачем не сплачено судовий збір.

Водночас ОСОБА_2 заявлено клопотання про звільнення від сплати судових витрат. Посилаючись на положення ст. 8 Закону України «Про судовий збір», просить звільнити її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що апелянт є матір'ю двох дітей, знаходиться в складному матеріальному становищі, що підтверджується копією свідоцтв про народження неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, 24.04.2010р.н.; копією довідки Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області за №1116 від 20.12.2017 року про те, що вона дійсно не отримувала аліменти від ОСОБА_5 за період з червень 2017 по листопад 2017 року; довідкою Луцького міського центру зайнятості №04-14/03502232 від 13.08.2018 року .

Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання апеляційної і касаційної скарг фізичною особою на ухвалу суду у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 136 ЦПК суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше, як до ухвалення судового рішення у справі. Частиною 3 цієї ж статті ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених в частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України «Про судовий збір».

Згідно із ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою за клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті

Відповідно до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, ратифіковану Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97 та прецеденту практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

З урахуванням викладеного, клопотання позивача ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору підлягає задоволенню на підставі п.п. "б" п.2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Апеляційна скарга подана з дотриманням строку апеляційного оскарження, визначеного ст. 354 ЦПК України, за формою і змістом відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Згідно із п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п.1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч.1 ст.353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із положеннями ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2018 року в даній справі слід проводити без повідомлення учасників справи.

Керуючись ст. ст. 7, 136, 353-356, 368, 369 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі.

Відкрити апеляційне провадження у даній справі.

Копії ухвали про відкриття апеляційного провадження та апеляційної скарги надіслати учасникам справи.

Встановити строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 30 жовтня 2018 року.

Розгляд справи провести в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суддя