Справа № 453/143/18
№ провадження 2/453/220/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2018 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Ясінського Ю.Є

при секретарі Гринюк Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» про відшкодування інфляційних втрат, 3% річних,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ТзОВ «Мрія» 26954 грн. 34 коп., з яких 22828 грн. 30 коп. інфляційне збільшення заборгованості та 4126 грн. 04 коп. - 3% річних. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області задоволено її позов до ТзОВ «Мрія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. 23.12.2015 року Апеляційний суд Львівської області скасував рішення Страросамбірського районного суду Львівської області від 24.06.2015 року, та прийняв нове рішення, яким стягнув із ТзОВ «Мрія» в користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 7361 гривень та на відшкодування моральної шкоди 103 456 гривень. 05.02.2016 року ВДВС Сколівського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 14.04.2016 року винесено постанову про зупинення виконавчого провадження. 29.11.2016 року винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій. Протягом усього часу з моменту набрання рішенням законної сили боржник ТзОВ «Мрія» за виданим 20.01.2016 року виконавчим листом, не вчинив жодних дій із відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди. Просить стягнути з відповідача із врахуванням вимог ч.2 ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов»язання індекс інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явилась, натомість її представником ОСОБА_3 подано заяву за вх.. №3257 від 09.07.2018 року, про розгляд справи без його участі та участі його довірительки, позовні вимоги підтримують, просять позов задоволити повністю за наявними в матеріалах справи доказами.

Представник відповідача ТзОВ «Мрія» в судове засідання не з»явився. Засновником ТзОВ «Мрія» Шимін І.Ю. подано відзив на позовну заяву за вх.. №1383 від 25.03.2018 року. Згідно відзиву просить суд відмовити у задоволені позовних вимог. Зазначає, що положення ч.2 ст. 625 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Ухвалою суду від 06.09.2018 року прийнято заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог, згідно якої вона просила стягнути з відповідача індекс інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми по 31.08.2018 рік в загальній сумі 30736 грн. 61 коп.

Таким чином в судове засідання не з»явились всі учасники процесу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.01.2016 року Старосамбірським районним судом Львівської області видано виконавчий лист №455/785/14-ц про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія" на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 7361 гривня та на відшкодування моральної шкоди 103 456 гривень.

05.02.2016 року державним виконавцем ВДВС Сколівського РУЮ відкрито виконавче провадження по виконавчому листу №455/785/14-ц від 20.01.2016 року. Станом на день розгляду справи, рішення Старосамбірського районного суду Львівської області залишається не виконано.

Позивачем ставиться вимога щодо сплати суми майнового відшкодування з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, розмір якого, складає 24943 грн. 57 коп.

Окрім цього, згідно з наданим позивачем розрахунком, три проценти річних за користування коштами за вищевказаний період становить 5793 грн. 04 коп.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов'язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов'язання воно може бути грошовим або негрошовим.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов'язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов'язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов'язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов'язання, в якому право кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов'язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов'язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов'язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов'язань.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов'язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов'язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Відповідач має грошове зобов'язання перед позивачем, що підтверджує рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 24.06.2015 року, яке набрало законної сили, про стягнення з відповідача на користь позивача 7361 гривня матеріальних збитків та 103456 гривень відшкодування моральної шкоди.

З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов'язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.

З врахуванням наведеного наявні правові підстави для застосування до спірних правовідносин приписів частини другої статті 625 ЦК України та стягнення з відповідача ТзОВ «Мрія» на користь ОСОБА_1 індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 24943 грн. 57 коп. та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 5793 грн. 04 коп.

Суд із врахуванням вимог ч.2 ст. 136, ст. 141 ЦПК приходить до висновку про стягнення судового збору в дохід держави із відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «Мрія» (код. , смт. Славське, вул. О. Степанівни, 42, Сколівського району Львівської області) на користь ОСОБА_1 індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 24943 (двадцять чотири тисячі дев»ятсот сорок три) грн. 57 коп. та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 5793 (п»ять тисяч сімсот дев»янсто три) грн. 04 коп., всього 30736 (тридцять тисяч сімсот тридцять шість) грн. 61 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «Мрія» (код. , смт. Славське, вул. О. Степанівни, 42, Сколівського району Львівської області) в дохід держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сколівського районного

суду Львівської області Ю.Є. Ясінський