"11" вересня 2018 р.
Справа № 489/4575/17
Провадження №2-о/489/35/18
УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

11 вересня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань ОСОБА_2,

за участю: заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа Миколаївська міська рада,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем своєю дружиною ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а саме з 2006 року по день смерті останньої 09 вересня 2015 року.

Заявник у судовому засіданні зазначив, що встановлення даного факту йому потрібно для прийняття спадщини, просив задовольнити заяву.

Від заінтересованої особи надійшло заперечення по справі, мотивуючи тим що у матеріалах справи відсутні докази, які вказують на те, чи проживав заявник разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та зазначають те що дружина заявника померла у 2015 році, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Тобто з часу відкриття спадщини минуло майже 3 роки. Заявник звернувся до нотаріальної контори тільки на початку 2017 року тобто з пропуском встановленого законодавством строку.

Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕЧ №016712 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 08 червня 1957 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про шлюб 1957 року червня місяця 08 числа зроблено відповідний запис №1110.

Відповідно свідоцтва про смерть серії І-ФП №228320 ОСОБА_4 померла 09 вересня 2015 року, про що 11 вересня 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис №3750.

Паспорт заявника, у графі «Місце проживання», має відмітку Ленінського районного відділу Миклаївського міського управління «Прописаний АДРЕСА_1 з 27.01.1966 року».

Згідно довідки ЖЕК №11 «Південь» від 16.08.2017 року №1989, видана ОСОБА_3, що померла ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована з 21.07.2006 року по день смерті 09.09.2015 року в м. Миколаєві за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрованих на день смерті не було.

Заявником із матеріалами заяви надано акт жителів будинку №27 по вулиці Чайковського в місті Миколаєві, які підтверджують факт проживання ОСОБА_3 із дружиною ОСОБА_4, завірений печаткою Житлово-експлуатаційної контори №11 «Південь» для довідок. Проте даний акт є недопустимим доказом, оскільки у цивільному законодавстві відсутні норми, яка б визначали можливість житлово-експлуатаційних організацій складати та посвідчувати подібні акти. Окрім того, про відомі їм обставини справи свідки можуть надати пояснення лише в судовому засіданні під час допиту, а не паспортисту та начальнику житлово-експлуатаційної контори.

Згідно копії договору купівлі-продажу серії ВСХ №913641 від 30 червня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продали ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_3.

Відповідно до ОСОБА_6 про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11203276 від 12.07.2006 року, квартира АДРЕСА_4 належить на підставі договору купівлі-продажу №899 від 30.06.2006 року на праві приватної власності у розмірі 1/1 частка ОСОБА_4.

При зверненні заявника до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_9, заявнику було відмовлено у відкритті спадкової справиину за законом після смерті дружини ОСОБА_4, померлої 09.09.2015 року, яка по день смерті проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки документально підтвердити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини заявник не зміг. Спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилась, заповіт не посвідчувався.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Така ж позиція зазначена в п.3 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Зважаючи на те, що у ході розгляду справи з заяви про встановлення юридичного факту вбачається спір про право, дана цивільна справа не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, що не позбавляє права заявника звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа Миколаївська міська рада залишити без розгляду.

Розяснити заявнику право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заявник: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії ЕО 315895.

Заінтересована особа: Миколаївська міська рада, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_1 Румянцева

Повний текст судового рішення складений "17" вересня 2018 року.