Справа № 368/921/18
провадження 2/368/446/18
Рішення

Іменем України

"25" жовтня 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:

Головуючий суддя Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання Гембар В.В.

- розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В :

04.07.2018 року на адресу Оболонського районного судуд м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій позивач просить суд винести рішення, на підставі якого:

- розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Кагарлицьким відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 13 жовтня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 170.

Позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступним.

Позивач та Відповідач перебувають у шлюбі з 13 жовтня 2007 р.

Шлюб зареєстровано Кагарлицьким відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 13 жовтня 2007 р. зроблено відповідний актовий запис за № 170.

У шлюбі в подружжя народилась дитина ОСОБА_3, 16 березня 2008 р. н.

Відповідно до ч. 2 ст. 110 Цивільно процесуального кодексу України, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Протягом останніх декількох років стосунки між позивачем та відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння, взаємоповага, стали частими сварки.

Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач влаштовувала постійні скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей і в громадських місцях, що ображало честь і гідність Позивача. Відповідач постійно пред'являла до Позивача необгрунтовані претензії, що робило спільне життя нестерпним, тому що Відповідач постійно ганьбила, ображала Позивача і принижувала його честь і гідність. Від постійних суперечок і скандалів погіршилося самопочуття Позивача. Порушився сон і погіршилася працездатність. При цьому тривалий час Відповідач не брав участі у матеріальному житті сім'ї, не бажав влаштуватися на роботу і весь тягар забезпечення сім'ї падав на плечі Позивача.

Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сімя припинила своє існування.

На даний час, Позивач та Відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують.

Відповідно до п. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе з підстав викладених вище. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам дітей та інтересам Позивача розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності.

Відповідно до ч 2 п. 3 Постанови пленуму ВС України від за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на илюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 Сімейного кодексу України. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору.

Розірвання шлюбу судом відбувається за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 12 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне житгя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересах одного з них, інтересах їхніх дітей.

У відповідності з п. 6 ч. 3 ст. 175 Цивільно процесуального кодексу України повідомляю, що заходи досудового врегулювання спору не проводилися.

У відповідності із п. 10 ч. З ст. 175 Цивільно процесуального кодексу України підтверджує, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно із п. 9 ч. 3 ст. 175 Цивільно процесуального кодексу України повідомляю, що понесені ним витрати становлять 704,80 грн. (оплата судового збору) та 17,05 грн. - комісія за послуги банку, що підтверджується квитанцією.

На підставі викладеного, керуючись ч. З ст. 105, ст. 110 Сімейного кодексу України, ст. ст. 27, 175, 177 Цивільно процесуального кодексу України.

Додатково Позивач зазначає, що, згідно ухвали Дарницького районного суду м. Києва (справа № 753/21223/17 провадження № 2-п/753/966/17 від 4 грудня 2017 р.) Позивачем здійснюється виплата аліментів на дитину ОСОБА_3

04.07.2018 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

07.09.2018 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу, на підставі якої відкрито провадження, прийнято процесуальне рішення про проведення слухання справи в порядку загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого судового засідання на 25.09.2018 року.

19.09.2018 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшов відзив відповідачки ОСОБА_2, в якому вона просить суд:

- розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1, зареєстрований 13 жовтня 2007 року відділом РАЦС Кагарлицького районного управління юстиції Київської області;

- судове засідання по розгляду позову, призначене на 25 вересня 2018 року, провести без її участі.

У відзові відповідачки ОСОБА_2 зазначене наступне:

Позивач ОСОБА_4 звернувся з до неї, - ОСОБА_2 з позовом про розірвання шлюбу.

Звертаючись з зазначеним позовом до Кагарлицького районного суду Київської області, позивач ввів в оману судову владу, конкретно Кагарлицький райсуд, який всупереч вимогам ст. 28 ЦПК України призначив розгляд позову про розірвання шлюбу в своєму провадженні.

Так, вона, як відповідач по справі зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред»являтися за місцем проживання або перебування позивача, лише в тому разі, якщо позивач з поважних причин, або за станом здоров»я не може виїхати до суду, або якщо на його утриманні є малолітні та неповнолітні діти.

Позивач ОСОБА_4 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 , але фактично проживає в місті Києві за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова №11, працює також в місті Києві.

Також позивач не представив суду документів про те, що стан його здоров»я настільки безпорадний, що він не має можливості добратись з району Позняки, де проживає, - до Дарницького районного суду міста Києва.

Що стосується їхньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, то вона знаходиться на її утриманні та проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про підтвердження фактичного місця проживання дитини і рішенням суду про стягнення аліментів з позивача (в додатку).

Таким чином , відповідно до вимог ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред,являються за місцем проживання або перебування відповідача.

Тому першою вимогою до Кагарлицького райсуду є така, щоб суд у відповідності до ст. 31 ЦПК України передав справу на розгляд по територіальній юрисдикції до Дарницького районного суду міста Києва.

В разі ігнорування Кагарлицьким райсудом її вимоги про передачу справи по підсудності , і суд в порушення процесуальних норм пройметься розглядом справи в Кагарлицькому районному суді, то у відповідності до ст. 178 ЦПК України , вона викладає свої заперечення.

З вимогами позивача вона згідна і не заперечує проти розірвання шлюбу .

Тому що позивач після реєстрації їхнього шлюбу у відділі реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції 13 жовтня 2007 року , порушив найважливіші устої сімейного благополуччя: „быть рядом друг з другом и в горе и в радости, в богатстве и бедности , в болезни и здравии» ОСОБА_5.

Тому, проживши разом з нею та дочкою майже 10 років, зрадив сім»ю, - у вересні 2017 року , пішов з сім,ї де іншої особи .конкретно ОСОБА_6 з якою , на цей час і проживає.

Щоб якось виправдати свою зраду ОСОБА_4 навіть з позовом звернувся до суду, не як «мужчина» , бо порядні члену подружжя при зверненні один до одного з позовом про розірвання шлюбу, зазвичай, причину свого звернення до суду формують досить лаконічно, - не зійшлися характерами, хоча би для того, щоб після розлучення зберегти дружні стосунки між собою.

В даному ж випадку позивач опустився до планки відкритого, цинічного наклепу на свою дружину, почав витрушувати на розгляд суду елементи „ нижньої білизни „ .

Але всі викладені ОСОБА_1 обставини причин розірвання шлюбу виглядять як мізерні, в порівнянні з сімейною зрадою.

Тому що подружні зради - це один з неприємних атрибутів сімейного життя. Вони були, є і будуть - це трикутник, старий як світ, але від цього душевний біль того, кому зраджують, не стає менше.

Звістка про зраду - сильне потрясіння, пережити яке не кожному під силу. Позивач пішов з сім»ї у вересні 2017 року , а вона від його підлості не може отямитись до сих пір.

Відповідно до 4.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей .

Оскільки позивач вже біля одного року проживає в іншій сім»ї , і дитина змирилась з такою поведінкою батька, вона рахує, що вжиття судом заходів для примирення подружжя тут недоцільне.

Дитина залишається на її утриманні. Своє прізвище „Климак - бажає змінити на дівоче „Філіпова.

25.09.2018 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву в зв»язку з клопотанням позивача (надання заперечення на позовну заяву) до 05.10.2018 року.

05.10.2018 року в слуханні справи було оголошено перерву до 25.10.2018 року за клопотанням позивача.

08.10.2018 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшло пиьмове заперечення позивача на відзив відповідачки наступного змісту.

В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області за № 368/921/18 знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу.

Позивач заперечує проти відзиву на позовну заяву про розірвання шлюбу в повному обсязі, проти заявлених позовних вимог відповідача, та вважає, що позовні вимоги відповідача є необгрунтованими з наступних підстав.

Щодо вимоги відповідача передати справу на розгляд до Дарницького районного суду м. Києва.

Згідно довідки, виданої виконкомом Кагарлицької міської ради від 20.06.2018 № 3059 (додаток 1), позивач зареєстрований з 12.07.2005 р. в м. Кагарлику по вул. Тітова 37. З фактів, якими оперує відповідач, що позивач працює і живе в м. Києві можна підтвердити лише один - це місце роботи позивача.

Як відомо відповідачу, з 26 грудня 2013 р. та по теперішній час, позивач працює на посаді головного спеціаліста відділу з питань охорони здоровя Департаменту гуманітарної та соціальної політики Секретаріату Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 18 Правил внутрішнього службового розпорядку Секретаріату Кабінету Міністрів України, затверджених наказом Міністра Кабінету Міністрів України від 7 жовтня 2016 р. № 138 (додаток 2), початок і кінець робочого часу, перерва для відпочину та харчування державного службовця становлять:

3 понеділка по четвер Пятниця
Початок робочого часу9 год.00 хв.
Перерва13 год. 00 хв. до 13 го,1. 45 хв.
Кінець робочого часу18 год. 00 хв. 16 год. 45 хв.

За інформацією отриманою з веб - сторінки Дарницького районного суду м. Києва (додаток 3), позивач зазначає про наступний графік роботи зазначеного суду:

3 понеділка по четверПятниця
Початок - кінець робочого часуз 9 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.з 8 год. 00 хв. до 15 год. 45 хв.

Враховуючи викладене, позивач фізично не мав можливості звернутися до Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про розірвання шлюбу з відповідачем. Крім того, місце проживання позивача зазначене лише з слів відповідача, що не є доказом для суду та не підтверджено документально.

У звязку з вищезазначеними обставинами, позивачем, перебуваючи згідно наказу Державного секретаря Кабінету Міністрів Украіни (наказ від 4 червня 2018 р. № 124-в, додаток 4) у щорічні основній відсутці, 4 липня 2018 р. за місцем його реєстарації до Кагарлицького районного суду в Київській області була подана позовна заява про розірвання шлюбу.

Щодо стану здоров я позивача.

Протягом останнього періоду спільного життя позивача та відповідача, (2014-2017 рр.) стан здоровя позивача через спірні питання, які виникали між ними погіршувався. Зокрема у 2014 р. у позивача була виявлена виразка цибулини дванадцятипалої кишки. Внаслідок цього, у 2014-2015 рр. позивач проходив обстеження в КЗ Ірпінська центральна міська лікарня, Олександрійській міській клінічній лікарні м. Києва та в КЗ КОР Київська обласна клінічна лікарня (додатки 5-7). Зокрема протягом 2017 р. позивач перебував на лікарняному з 7 по 11 березня 2017 р. (додаток 8) та з 6 по 11 листопада 2017 р. (додаток 9). Зазначені листки непрацездатності видані КЗ КРР Кагарлицька центральна районна лікарня.

Зокрема, внаслідок образ, які лунали в бік позивача (додаток 10-12) та нервових стресів, позивач, вже не підтримуючи відносин з відповідачем з 13 лютого по 8 березня 2018 р. перебував на лікуванні у КЗ КРР Кагарлицька центральна районна лікарня та Клінічній лікарні Феофанія (додатки 13-18).

Щодо факту зради позивача.

Оскільки факт сімейної зради позивачем не зафіксований на аудіо-, фото-, відео- матеріалах, а лише базується на домислах відповідача та безпідставних чутках, вважаю що вислови відповідача принижують честь і гідність позивача. Крім того, варто зазначити, що про факт сімейної зради відповідачем, відповідач зазначала сама (додаток 12).

Разом з тим, позивач зазначає, що ні під час подання документів про розлучення ні на теперішній час позивач не вдавався до образ та нецензурних висловів в бік відповідача, як це зроблено останнім навіть в день підготовки позивачем зазначених заперечень (додаток 19-20).

За вказаних обставин, викладені у запереченні фактичні дані, а також письмові докази, що додані до нього, в повному обсязі спростовують заяву відповідача.

На підставі вищевикладеного, просить суд задовольнити його позов.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 25.10.2018 року, позивач ОСОБА_1 не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивача, в якій він просить суд слухати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 25.10.2018 року, відповідачка ОСОБА_2 не з»явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду 18.10.2018 року надійшла письмова заява відповідачки, в якій вона просить суд слухати справу без її участі, позов визнає в повному обсязі, просить задовольнити позов, просить не надавати термін на примирення, так як вважає, що в наданні терміну на примирення немає сенсу.

Відповідно, з огляду на відзив відповідачки ОСОБА_2, та її письмової заяви, вбачається, що відповідачка позов визнає, просить суд слухати справу без її участі, просить не надавати термін на примирення, що дає підставу суду застосувати положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Отже, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд приходить до висновку щодо можливості винесення судового рішення по результатам підготовчого судового засідання, не призначаючи судове засідання до основного судового розгляду по суті.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви задовольнити, шляхом винесення рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Проте, відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред»являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

В даному випадку відкрито провадження з порушенням правил підсудності, проте, суд в даному випадку застосовує положення ч. 3 ст. 31 ЦПК України, з огляду на фактичні обставини справи та норму процесуального права, вказану судом вище.

Так, відповідачка по справі, - ОСОБА_2 зареєстрована та фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 К, кв. 192.

Даний факт підтверджується відомостями, які містяться:

- в паспорті відповідачки серії МЕ 844329, який видано 07 грудня 2007 року Дарницьким РУ ГУ МВС України в місті Києві, ( а.с., 10 11);

- в акті про підтвердження фактичного місця проживання від 09.11.2017 року, складеного начальником ЖЕД № 3 ТОВ «Новобудова»;

- в довідці територіального органу ДМС УДМС України в Київській області, ( а.с., 19, - зворотня сторона).

Ухвала про відкриття провадження у справі була винесена судом 07.09.2018 року, в подальшому її копія та копія позовної заяви з додатками були направлені на адресу відповідачки.

13.09.2018 року ухвала про відкриття провадження у справі була отримана відповідачкою ОСОБА_7, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, яке міститься в матеріалах справи, ( а.с., 21).

Проте, ухвала про відкриття провадження відповідачкою не була оскаржена в порядку, який передбачено п. 8 ч. 1 ст. 353 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 КПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншому суду.

Згідно ч. 3 ст. 31 КПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п»яти днів після закінчення строку на її оскарження, а разі подання скарги не пізніше п»яти днів після залишення її без задоволення.

Окрім того, як вбачається з відзиву відповідачки ( а.с., 22 23), та письмової заяви від 12.10.2018 року, вона не заперечує проти позову, та не заперечує проти слухання справи в Кагарлицькому районному суді.

Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні.

13 жовтня 2007 року позивач ОСОБА_8 зареєстрував шлюб з ОСОБА_9, - відповідачкою по справі.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження серії та номер І ОК № 143463, яке видане (повторно) 19 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, в якому зазначено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_6, Україна, громадянин України, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженка місто Бахмач Чернігівської області, Україна, громадянка України, зареєстрували шлюб 13 жовтня 2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 13 жовтня 2007 року зроблено відповідний актовийц запис за № 170.

Прізвище після одруження:

Чоловіка ОСОБА_1.

Дружини ОСОБА_1.

Від спільного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину:

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, свідоцтво про народження серії 1 БК № 128268, видане 29 березня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, в якому зазначено наступне:

- ОСОБА_3 народилася 16 березня 2008 року в місті ОСОБА_7, Україна, про що в Книзі реєстрації народжень 29 березня 2008 року зроблено відповідний актовийц запис за № 959.

В графі «мати» зазначена ОСОБА_2, - відповідачка по справі.

В графі «батько» зазначений ОСОБА_2, - позивачка по справі;

Обставини справи, що характеризують обставини сімейного життя сторін.

Як встановлено судом під час судового засідання та з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 мали та мають напружені, неприязні відносини тривалий час, внаслідок взагалі не підтримують шлюбно - сімейних відносин тривалий час, - більше одного року, а саме, - з вересня 2017 року.

Як вбачаєтьсмя з матеріалів справи, між сторонами по справі існують тривалі, усталені неприязні відносини, які склалися на грунті розбіжностей поглядів на подружнє життя, понять про спільне проживання та піклування один про одного, поняття про сім»ю, відповідно, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, проживають протягом тривалого часу, - більше 1 року на різних житлових площах, відповідно, сторони шлюбно сімейних стосунків взагалі не підтримують поза розумними строками.

Малолітня дитина проживає з матір»ю, - спору щодо проживання малолітньої дитини у сторін немає.

Майнових спорів між сторонами немає.

Відповідно, як вбачається з матеріалів справи, які встановлені судом в судовому засіданні з письмових доказів, позивач ОСОБА_1 категорично наполягає на розірванні шлюбу, окрім того, суд наголошує на тій обставині, що з метою збереження сім»ї, суд мав можливість надати сторонам термін на примирення строком до 6 ти місяців, проте, відповідачка ОСОБА_2 у відзиві ( а.с., 22 23), категорично заперечувала проти надання терміну на примирення, так як зазначила, що надання терміну на примирення недоцільне.

Здійснивши аналіз доказів по справі, суд приходить до остаточного висновку щодо того, що між сторонами існують такі відносини, які є об»єктивною, непереборною обставиною, яка виключає подальше існування шлюбу між сторонами.

Що ж стосується застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даного спору, то суд при винесенні рішення керувався наступним.

ОСОБА_10 України.

Згідно ст. 21 ОСОБА_10 України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є не відчужуваними та непорушними.

Згідно ст. 51 ОСОБА_10 України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов»язки у шлюбі та сім»ї.

Слід зазначити, що ч. 1 ст. 51 ОСОБА_10 України закріплює принципове положення, за яким шлюб як сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану, набуває юридичної сили за умови, що він грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Це положення повністю відтворено в ч. 1 ст. 24 С К України.

Слід також зазначити, що згода не може вважатися вільною, коли вона дається під впливом фізичного чи психічного насильства з боку інших осіб.

Відповідно, як вбачається з обставин, встановлених судом в судовому засіданні, відсутня згода на продовження існування даного шлюбу обох сторін, - що є беззаперечною підставою для розірвання такого шлюбу, так як продовження існування даного шлюбу суперечить інтересам обох сторін.

Норми галузевого права, - норми СК України.

Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки.

Як встановлено судом в даному випадку між сторонами тривалий час відсутні почуття взаємної поваги та любові, підтримки, даний шлюб існує лише формально, - завдяки його державній реєстрації, хоча фактичних шлюбно сімейних відносин немає, відсутнє поняття сім»ї як в розумінні норм СК України, так і в розумінні норм звичаєвого права, яке, також, на думку суду повинно враховуватися в справах даної категорії, так як воно основане на загальнолюдських поняттях, що стосуються сім»ї, напроти, між сторонами існують усталені неприязні відносини, які з часом лише посилюються в силу небажання обох сторін продовжувати шлюбно сімейні відносини, та дій сторін, які направлені не на відновлення шлюбно сімейних відносин, а навпаки, - на руйнацію сім»ї.

Згідно ч. 3 ст. 2 СК України Сімейний Кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між подружжям.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки.

Як судом вказано вище, під час слухання справи встановлено, що, зглядаючись на обставини проживання сторін, їхнє спільне проживання не утворює поняття «сім»я» в розумінні положень СК України, так як судом вже зазначалося вище, сторони по справі більше одного року проживають на різних житлових площах, у них відсутнє бажання підтримувати шлюбно сімейні відносини один з одним.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 18 СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способом захисту сімейних прав та інтересів є припинення правовідношення.

Отже, припинення правовідношення, - антипод встановлення правовідношення, який має випадки, коли інтересам особи, права якої порушені значною мірою, відповідає саме припинення існуючого сімейного правовідношення.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Щодо відсутності згоди сторін на продовження шлюбу судом вказано вище, при обгрунтуванні застосування положень ст. 51 ОСОБА_10 України до даного спору.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає положенню ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Аасамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно якої чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім»ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та дружини та збереження шлюбу буде суперечити як інтересам чоловіка, так і інтересам дружини.

Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, як це зазначено в абз. 3 ч. 2 ст. 1 СК України, чого в даному шлюбі, на думку суду, немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Отже, шлюб може бути припинено шляхом його розірвання за життя подружжя внаслідок волевиявлення обох або одного з них у суді або в органах РАЦСу. Відповідно, згідно з законом розірвання шлюбу має місце у випадках, коли подружжя або один із них вважають, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе і бажають його розірвати.

Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного або обох подружжя є проявом принципу свободи шлюбу і рівності подружжя, відповідно, припинення шлюбу внаслідок його розірвання має суб»єктивну підставу, яку судом слід ретельно дослідити в судовому засіданні, з метою недопущення безпідставного розірвання шлюбу, застосування можливих засобів для збереження сім»ї, як основи суспільства.

Для розірвання шлюбу потрібна воля подружжя або одного із них, спрямована на юридичне закріплення відсутності шлюбу між сторонами.

Суд наголошує, що в даному випадку має місце пряма воля як позивача, так і відповідачки на розірвання шлюбу, що зводить нанівець намагання суду на примирення подружжя, яке, на думку суду, в даному випадку неможливе, з огляду на тривалий час існування шлюбу лише документально, без наявності фактичних взаємовідносин подружжя, та інших обставин справи, які судом вказано вище.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Слід зазначити, що позов про розірвання шлюбу може бути пред»ялений одним із подружжя у будь який час, окрім того, одностороннє подання позовної заяви про розірвання шлюбу виникає у випадках, коли один із подружжя ініціює розірвання шлюбу, а другий вважає за можливе збереження сімейних стосунків або просто ухиляється від подачі спільної заяви до суду або від розірвання шлюбу в органах ДРАЦС.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Як вказано судом вище, сторони не підтримують шлюбно сімейних відносин тривалий час, - більше 1 року, спору щодо місцепроживання малолітньої дитини у сторін немає, - вона залишаються проживати з матір»ю, - відповідачкою по справі, майнового спору між сторонами немає, шлюб розривають вперше.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При застосуванні положень ст. 112 СК України суд змушений надавати приорітет інтересам другого з подружжя, який наполягає на розірванні шлюбу на шкоду інтересам другого з подружжя.

Так, судом встановлено, що існування даного шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідачки, та інтересам малолітньої дитини, так як суд вважає, що споглядання конфліктних ситуацій дитиною може негативно вплинути на її психологічний розвиток, уявлення про сім»ю в цілому.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень ОСОБА_10 України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-празових актів, що регулюють сімейні відносини.

Що стосується прізвища, то суд приймає рішення щодо задоволення вимоги відповідачки мати прізвище після розірвання шлюбу те, яке вона мала до реєстрації шлюбу.

Так, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, суд зазначає, що вирішення даного питання цілком та повністю лежить на юридичній відповідальності відповідачки ОСОБА_2 з огляду на положення ч. 4 ст. 12 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов»язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій.

Так, дійсно, згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд приймає рішення про відновлення відповідачці прізвища, яке вонамала до реєстрації шлюбу, - ОСОБА_9, причому, суд зазначає, що вибір прізвища після розірвання шлюбу є виключним правом лише відповідачки, так як під час вирішення даного питання думка позивача при вирішенні спору судом не враховується.

Що стосується порядку та способу виконання даного рішення, то згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовиму записі про шлюб.

Згідно ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно, суд з урахуванням вищевикладеного та вимог ст. 214 ЦПК України приходить до наступного висновку:

- обставини, якими обґрунтовував позовну заяву позивач ОСОБА_11, - мали місце;

- із встановлених обставин випливають сімейні правовідносини, - особисті немайнові відносини між подружжям, які регулюються нормами СК України, що закріплено, зокрема, в ч. 1 ст. 2 СК України;

- до встановлених правовідносин підлягають до застосування, зокрема, наступні норми права, - ст.ст. 21, 51 ОСОБА_10 України, абз. 3 ч. 2 ст. 1, ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 3, п. 3 ч. 2 ст. 18, ч. 1 ст. 110, ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, ч. 1 ст. 3, ст.. 4, 88, 107, 118, 119, 120, 215, 218, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»;

- зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, позов підлягає до задоволення;

- судові витрати слід залишити за позивачем;

- підстав до допущення судового рішення до негайного виконання на підставі положень ст. 367 ЦПК України, - судом не вбачаються;

- заходи забезпечення позову в даному цивільному провадженні не застосовувалися.

Відповідно, даний шлюб на думку суду має лише формальний характер, при його фактичному розпаді протягом тривалого часу, зважаючи на обставини справи, примирення між стронами не можливе, продовження існування даного шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам малолітньої дитини, а тому має бути розірваний на підставі рішення суду.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов»язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача.

В матеріалах справи містяться:

- квитанція № 23059226 - 1 - 1 від 03 липня 2018 року, яка засвідчує той факт, що позивачем при подачі позовної заяви сплачено 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору, проте, позивач в прохальній частині не просить стягувати понесені ним судові витрати з відповідачки, відповідно, суд не може вийти за межі позовних вимог, а тому залишає судові витрати, понесені позивачем ОСОБА_1, - за позивачем, не стягуючи їх з відповідачки ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 21, 51 ОСОБА_10 України, абз. 3 ч. 2 ст. 1, ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 3, п. 3 ч. 2 ст. 18, ч. 1 ст. 110, ст. 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 3, ч. 1 ст. 4, ст. 5, ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 23, ст. 29, ч.ч. 1, 3 ст. 133, ч.ч. 1, 2 ст. 144, ч. 3 ст. 200, ст. 280 283, п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263, 263, 265, 268, ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 13 жовтня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_8, Україна, громадянин України, паспорт громадянина України серії СК 943916, виданий 11 серпня 1999 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище, - ОСОБА_9) ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженка місто Бахмач Чернігівської області, Україна, громадянка України, паспорт громадянки України МЕ 844329, виданий 07 грудня 2007 року Дарницьким РУ ГУ МВС України в місті Києві, ідентифікаійний номер НОМЕР_2, свідоцтво про шлюб серії І ОК № 143463, яке видане (повторно) 19 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 170, - розірвати.

Після вступу рішення в законну силу ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище, - ОСОБА_9) ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженка місто Бахмач Чернігівської області, Україна, громадянка України, паспорт громадянки України МЕ 844329, виданий 07 грудня 2007 року Дарницьким РУ ГУ МВС України в місті Києві, ідентифікаійний номер НОМЕР_2, відновити дошлюбне прізвище, - ОСОБА_9.

Встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого воно після набрання законної сили є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб про його розірвання органом державної реєстрації актів цивільного стану (відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ч. 2 ст. 115 СК України).

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Закаблук