Справа № 163/2034/17 Головуючий у 1 інстанції: Гайдук А.Л.
Провадження № 22-ц/773/88/18 Категорія: 55 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2018 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Осіпука В.В., Матвійчук Л.В.,

з участю: секретаря - Губарик К.А.,

представника позивача - Скопюка М.І.,

представника відповідача - Савош А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом первинної профспілкової організації Головненської ЗОШ І-ІІІ ступенів до начальника відділу освіти Любомльської районної державної адміністрації Волинської області Савош Анастасії Іванівни про скасування наказу, зобов'язання провести перерахунок та виплату заробітної плати з урахуванням надбавки за престижність праці,

за апеляційною скаргою позивача на рішення Любомльського районного суду від 14 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Первинна профспілкова організація Головненської ЗОШ І-ІІІ ступенів звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 01.03.2017 року начальник відділу освіти Любомльської РДА Савош А.І. видала наказ №35-к «Про зменшення розміру надбавок педагогічним працівникам загальноосвітніх навчальних закладів Любомльського району», відповідно до п. 1 якого, усім педагогічним працівникам загальноосвітніх навчальних закладів району зменшено надбавку за престижність праці з 20% на 10%. Зменшення такої надбавки з 01.05.2017 року відповідач обґрунтувала нестачею коштів освітньої субвенції, згідно рекомендаційного листа управління фінансів від 27.02.2017 року №105/05-37/2-17, та виконанням постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 року №88 «Про внесення змін до п. 1 постанови КМУ від 23.03.2011 року №373». Однак, оскільки первинна профспілкова організація Головненської ЗОШ І-ІІІ ступенів не давала згоди на зміну істотних умов праці, а саме зменшення розміру оплати праці, тому виданий відповідачем наказ грубо порушує положення ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ст. 252 КЗпП України та, відповідно, трудові права членів первинної профспілкової організації Головненської ЗОШ І-ІІІ ступенів - педагогічних працівників загальноосвітніх навчальних закладів Любомльського району. Зменшивши розмір заробітної плати педагогічним працівникам загальноосвітніх навчальних закладів Любомльського району в односторонньому порядку, відповідач порушила вимоги ч. 4 ст. 97 КЗпП України, яка визначає, що власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

На підставі викладеного та з посиланням на положення ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 37, ч. 2 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», вимоги ч. 3 ст. 32, ч. 4 ст. 97, ч. 1 ст. 247, ч. 2 ст. 233, ч. 2 ст. 252 КЗпП України та роз'яснення і судову практику вищестоящих судів, позивач просив суд: визнати незаконним та скасувати наказ відділу освіти Любомльської РДА №35-к від 01.03.2017 року «Про зменшення розміру надбавок педагогічним працівникам загальноосвітніх навчальних закладів Любомльського району»; зобов'язати відділ освіти Любомльської РДА здійснити перерахунок заробітної плати членам первинної профспілкової організації Головненської ЗОШ І-ІІІ ступенів - педагогічним працівникам загальноосвітніх навчальних закладів Любомльського району без врахування наказу начальника відділу освіти Любомльської РДА №35-к від 01.03.2017 року, починаючи з 01.05.2017 року, а з урахуванням надбавки за престижність праці у розмірі 20% посадового окладу (ставки заробітної плати) кожному; стягнути з відділу освіти Любомльської РДА на користь членів первинної профспілкової організації Головненської ЗОШ І-ІІІ ступенів - педагогічних працівників загальноосвітніх навчальних закладів Любомльського району Волинської області недоотриману заробітну плату з урахуванням надбавки за престижність праці у розмірі 20% посадового окладу (ставки заробітної плати) кожному, починаючи з 01.05.2017 року.

Рішенням Любомльського районного суду від 14.11.2017 року в задоволенні позову первинної профспілкової організації Головненської ЗОШ І-ІІІ ступенів відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач первинна профспілкова організація Головненської ЗОШ І-ІІІ ступенів просив скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також через порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі, виходячи з таких мотивів.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» колективний трудовий спір (конфлікт) - це розбіжності, що виникли між сторонами соціально-трудових відносин, щодо: а) встановлення нових або зміни існуючих соціально-економічних умов праці та виробничого побуту; б) укладення чи зміни колективного договору, угоди; в) виконання колективного договору, угоди або окремих їх положень; г) невиконання вимог законодавства про працю.

Статтею 7 цього Закону передбачено, що розгляд колективного трудового спору (конфлікту) здійснюється з питань, передбачених: пунктами "а" і "б" статті 2 цього Закону, - примирною комісією, а в разі неприйняття рішення у строки, встановлені статтею 9 цього Закону, - трудовим арбітражем; пунктами "в" і "г" статті 2 цього Закону, - трудовим арбітражем.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 КЗпП України первинні профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 247 КЗпП України передбачено, що виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації представляє інтереси працівників за їх дорученням під час розгляду індивідуальних трудових спорів та у колективному трудовому спорі, сприяє його вирішенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України в редакції від 18.03.2004 року суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частинами 1 та 2 ст. 15 ЦПК України в редакції від 18.03.2004 року передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 17 КАС України в редакції від 06.07.2005 року юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спори фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за виключенням спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю.

В розглядуваному випадку відсутній індивідуальний трудовий спір, який підлягає розгляду в судах цивільної юрисдикції (ст. 232 КЗпП України) і передбачає звернення конкретного працівника з позовом до роботодавця за захистом порушених трудових прав, в якому б вказаний профспілковий орган, реалізовуючи встановлені п. 8 ч. 1 ст. 247 КЗпП України повноваження, міг би представляти інтереси цього працівника за його дорученням. Також в цій ситуації відсутній і колективний трудовий спір, який за своєю специфікою не підлягає розгляду в суді, а розглядається, як вже зазначалось вище, примирною комісією або трудовим арбітражем. Крім того, згаданий суб'єкт владних повноважень в особі начальника відділу освіти Любомльської РДА Волинської області не є роботодавцем по відношенню до педагогічних працівників Головненської ЗОШ І-ІІІ ступенів, оскільки правом прийняття на роботу і звільнення їх з роботи наділений директор названого освітнього закладу. Вказана посадова особа, видаючи оспорюваний наказ, здійснювала свої управлінські, владні повноваження в галузі управління закладами освіти Любомльського району, тобто виступала як суб'єкт владних повноважень.

З огляду на наведене слід вважати, що позивач (первинна профспілкова організація Головненської ЗОШ І-ІІІ ступенів) звернувся до суду з даним позовом не за дорученням працівників для розгляду індивідуального трудового чи колективного трудового спору, а у власних інтересах до суб'єкта владних повноважень про оскарження його рішення та зобов'язання вчинити певні дії, а тому такий спір підпадає під закріплену в ч. 2 ст. 17 КАС України в редакції від 06.07.2005 року юрисдикцію адміністративного, а не загального суду, що не давало суду передбачених законом підстав для відкриття провадження у справі та вирішення її по суті.

За вимогами п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України в редакції від 18.03.2004 року діючої на час відкриття провадження і розгляду по суті даного спору, суд повинен був закрити провадження у справі, оскільки вона не підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України в редакції Закону N2147-VIII від 03.10.2017 року, яка діє з 15.12.2017 року, визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до ч. 1 ст. 377 ЦПК України в редакції Закону N2147-VIII від 03.10.2017 року, яка діє з 15.12.2017 року, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

З огляду на наведені обставини, оскаржуване рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, як таке, що ухвалено з порушенням зазначених норм процесуального права, підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 377, 381-382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу позивача первинної профспілкової організації Головненської ЗОШ І-ІІІ ступенів задовольнити частково.

Рішення Любомльського районного суду від 14 листопада 2017 року в даній справі скасувати.

Провадження у даній справі закрити.

Повідомити позивача, що розгляд даної справи відноситься до суду адміністративної юрисдикції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: