Справа №442/4586/18
Провадження №2/442/1712/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

в с т а н о в и в :

18.07.2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову покликається на те, що 20.11.2008 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Нижньогаївською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, актовий запис за №06. У даному шлюбі у них народилось двоє дітей: донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Спочатку їхні сімейні відносини були нормальні, однак згодом погіршились через поведінку відповідача. Останній почав ображати її. Вчиняти сварки, зраджувати у подружній вірності, зловживати спиртними напоями. Протягом року вони з відповідачем разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Намаганння зберегти сім»ю не дало позитивного результату, а тому просить розірвати їхній шлюб.

18.07.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Судове засідання призначено на 13.08.2018 року.

13.08.2018 року проведено підготовче засідання.

Від відповідача відзиву на позов не поступило.

Позивачка у вступному слові позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позові, який просила задоволити. Просить стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір.

Відповідач позов визнав. Не погодився з відшкодуванням судових витрат в користь позивачки, оскільки вважає, що оскільки позивачка звернулась до суду з даним позовом, то повинна нести такі сама.

Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який 20.11.2008 року було зареєстровано у Нижньогаївській сільській раді Дрогобицького району Львівської області, актовий запис за №06.

У даному шлюбі дітей у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась донька ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року - син ОСОБА_5.

Судом встановлено, що подружнє життя позивача з відповідачем не склалося, за час спільного проживання вони виявили несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. На даний час позивачка прийшов до висновку, що їхній шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, подружжя не проживає разом протягом одного року, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Згідно ст. 24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства.

Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату ними почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст. 55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу.

Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити без змін.

За замістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача, тому з відповідача слід стягнути на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 104 ч. 2, 105 п. 3, 110, 112 СК України, суд, -

ухвалив :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений 20.11.2008 року та зареєстрований Нижньогаївською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, актовий запис за №06.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду, після набрання ним чинності, направити до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації факту розірвання шлюбу.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.09.2018.

Суддя Хомик А.П.