Справа № 316/1057/18
Провадження № 2/316/676/18
"24" жовтня 2018 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області у складі:
головуючого-судді: Вільямовській Н.О.,
за участю секретаря: Таран І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа: Сектор реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 10.09.2015 року є власницею квартири № 86 в будинку № 17, розташованому по вул. Молодіжній в м. Енергодар, Запорізької області. У спірній квартирі також зареєстрований відповідач ОСОБА_3, який фактично з 2016 року у ній не мешкає. Вирішити питання про добровільне зняття його з реєстраційного обліку немає можливості, реєстрація відповідача перешкоджає в повній мірі реалізувати право на користування квартирою, крім того, усі витрати за комунальні послуги, послуги по утриманню квартири оплачує позивач.
Просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням- квартирою № 86, розташованою в будинку № 17 по вул. Молодіжній у м. Енергодар, Запорізької області.
Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 27.06.2018 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 22.08.2018 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду.
В судове засідання сторони не зявилися.
Позивач ОСОБА_1 на електронну адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 51). В судовому засіданні 09.10.2018 року позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.
Представник позивача- адвокат ОСОБА_2 через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення (а.с. 30). У минулому судовому засідання позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідач є родичем позивачки. За місцем реєстрації- у спірній квартирі, він не проживає з 2016 року.
Відповідач ОСОБА_3 про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується поштовими конвертами з відповідними відмітками «за незапитом» (а.с. 16, 23, 40, 41), оголошенням про виклик відповідача в судове засідання, розміщеним на офіційному веб-порталі «Судова влада» (а.с. 44). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Позивач надав свою згоду на заочний розгляд справи.
Представник третьої особи- Сектора реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області, в судове засідання не звився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 43).
Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач та його представник посилалися як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, надані сторонами, суд встановив на їх підставі такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Як зазначено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 10 вересня 2015 року є власницею квартири № 86 в будинку № 17, розташованому по вул. Молодіжній в м. Енергодар, Запорізької області, що підтверджується копією вказаного договору, посвідченого приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 за реєстровим № 4016 (а.с. 5-6). Зазначений договір було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.09.2015 року за № 243650037 (а.с. 7). Згідно довідки № 1948/01-23-12 від 23.06.2018 року, виданої Сектором реєстрації Енергодарської міської ради, ОСОБА_3 значиться зареєстрованим у кв. № 86 в будинку № 17, розташованому по вул. Молодіжній в м. Енергодар, Запорізької області (а.с. 12). З 2016 року відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації, що перешкоджає позивачу в повній мірі реалізувати право на користування квартирою.
Факт непроживання ОСОБА_3 у спірній квартирі підтвердили допитані 09.10.2018 року в судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
Так, свідок ОСОБА_7 пояснив, що позивач його двоюрідна сестра. З її слів йому відомо, що відповідач не проживає у спірній квартирі з 2013 року. У вказаній квартирі він був два рази, особистих речей відповідача не бачив.
Свідок ОСОБА_6В, пояснила, що є другом сімї позивача та часто буває у неї в гостях. У вказаній квартирі вони проживають приблизно з 2013-2014 року. Чужих речей в квартирі вона не бачила.
Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він є чоловіком позивача. Три роки тому дружина на підставі договору купівлі-продажу стала власницею квартири № 86 в будинку № 17, розташованому по вул. Молодіжній в м. Енергодар, Запорізької області. Продавець за договором купівлі-продажу- Сушинець Л.В., є матірю позивача, а відповідач по справі- її рідний брат. Особистих стосунків з родичами не підтримують. Відповідач у спірній квартирі не проживає.
Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Згідно ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї.
Згідно ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки.
Згідно із вимогами ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
В Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті 13, 41 Конституції України).
Відповідно до статті 13 Конституції України, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов'язки, а й орієнтовно вказує на його зобов'язання.
Основоположні принципи здійснення повноважень власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ОСОБА_7, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не пов'язана з використанням його властивостей. Право користування власністю- це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості. Під правом розпоряджатися розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна.
Відповідно до пункту № 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»- наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди, як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ст. ст. 391, 396 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Оскільки, відповідач ОСОБА_3 не проживає в квартирі з 2016 року без поважних на те причин, а це більше ніж шість місяців, то ним порушуються права на користування квартирою позивача і її права щодо вимог захисту порушеного права є законними і підлягає захисту. У звязку з цим перешкоди, які створені цією реєстрацією, мають бути усунуті шляхом визнання відповідача такою, що втратив право користування жилим приміщенням.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 19, 83, 84, 89, 260, 263, 264, 265, 280-285 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа: Сектор реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням- квартирою № 86 в будинку № 17, розташованому по вул. Молодіжній в м. Енергодар, Запорізької області.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н. О. Вільямовська