ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/533/18 Справа № 185/2012/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Бабіі С.О. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства Уксоцбанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

25 лютого 2016 року ПАТ Укрсоцбанк звернувся до суду з позовом до Данилова П,О., ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 та Данилова М,О. Солідарно на користь ПАТ Укрсоцбанк заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №210/7/670 від 03.07.2006 року в розмірі 23875 доларів США 34 цента, що в перерахунку в національну валюту за курсом НБУ станом на 17.08.2015 року становить 519472 грн. 49 коп. , а також стягнути судовий збір в розмірі 7792,09 грн. (а.с.2-4).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2017 року позовну заяву задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Укрсоцбанк заборгованість за кредитним договором № 210/7/670 від 03 липня 2006 року станом на 17 серпня 2015 року у сумі 23868 доларів США 67 цента, з яких: заборгованість за кредитом - 20628 доларів США 43 цента; заборгованість за відсотками 3240 доларів США 21 центів. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат (а.с.155-162).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду повністю і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити (а.с.164-172).

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги посилався на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 03.07.2006 між АКБСР «Укрсоцбанк» (назва змінена згідно статуту, погодженого Національним Банком України 14.03.2014 року та зареєстрованого 20.03.2014 року) та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 210/7/670, згідно з умовами якого АКБСР «Укрсоцбанк» зобов'язався надати останньому грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості 130000 доларів США, з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом - до 02 липня 2013 року, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити відсотки в розмірі 12,5 % річних в порядку та строки, згідно графіку погашення заборгованості, встановленому п. 1.1.1. договору (а.с. 39-47,129-135).

Згідно із заявами на видачу готівки від 04.12.2006, 07.11.2006, 14.11.2006, 03.11.2006, 23.10.2006, 13.10.2006, 04.08.2006, 11.07.2006 (а.с. 9-16) ОСОБА_1 отримав загалом 125000,00 доларів США.

16.06.2009 між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода № 2 про внесення змін до Договору кредиту № 210/7/670, відповідно якої сторони визначили, що АКБСР «Укрсоцбанк» надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 130000 доларів США 00 центів, строком погашення не пізніше 02.07.2013, а ОСОБА_1 зобов'язався повернути наданий Кредит, сплатити відсотки в розмірі 14 % річних в порядку та строки, згідно графіку погашення заборгованості (а.с. 37-38).

28.08.2009 між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода № 2 про внесення змін до Договору кредиту № 210/7/670, відповідно якої сторони визначили, що АКБСР «Укрсоцбанк» надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 130000 доларів США 00 центів, строком погашення не пізніше 02.07.2013, а ОСОБА_1 зобов'язався повернути наданий Кредит, сплатити відсотки в розмірі 14 % річних в порядку та строки згідно графіку погашення заборгованості (а.с.35-36, 136).

06.07.2011 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода № 3 про внесення змін до Договору кредиту № 210/7/670, відповідно якої сторони визначили, що ПАТ «Укрсоцбанк» надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 130000 доларів США 00 центів, строком погашення не пізніше 02.07.2013 року, а ОСОБА_1 зобов'язався повернути наданий Кредит, сплатити відсотки в розмірі 14 % річних в порядку та строки згідно графіку погашення заборгованості. (а.с.21-34, 137-143)

03.09.2012 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладена додаткова угода № 4 про внесення змін до Договору № 210/7/670, відповідно якої сторони встановили: графік погашення заборгованості за кредитом та відсотками, які нараховані станом на 03.09.2012 у сумі 49440,70 доларів США. Розмір процентної ставки за користування кредитними коштами за період часу з 03.09.2012 до 03.09.2014 становить 1% річних. Кінцевий термін повернення кредиту становить 02 вересня 2014 року (а.с. 17-20,144-145).

В забезпечення зобов'язань ОСОБА_1 за Договором кредиту № 210/7/670 від 03.07.2006, 03.07.2006 між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено Договір поруки № 210/8/726. За умовами договору ОСОБА_2 на добровільних засадах бере на себе зобов'язання солідарно відповідати перед АКБСР «Укрсоцбанк» за виконання у повному обсязі ОСОБА_1 зобов'язань за Договором кредиту - повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також пені у розмірі та випадках визначених кредитним договором (а.с. 59-63,146-148).

Згідно п. 3.1.2 Договору поруки у разі невиконання ОСОБА_1 зобов'язання за Договором кредиту ОСОБА_2 відповідає перед АКБСР «Укрсоцбанк» як солідарний Боржник усім своїм майном, на яке може бути звернення стягнення.

03.09.2012 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладена додаткова угода № 1 про внесення змін до Договору поруки № 210/8/726, відповідно якої розмір основного зобов'язання на дату укладання додаткової угоди становить 49886 доларів США 74 цента, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 02.09.2014 та сплатою відсотків в розмірі, визначеним Договором кредиту (а.с. 57-58,149).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_1 порушив зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, тому у ПАТ «Укрсоцбанк» є всі підстави вимагати повернення всієї суми кредиту, сплатити процентів.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що позивач пропустив строк звернення до суду з вимогою до поручителя, оскільки дата повернення грошових коштів, згідно із додатковою угодою №4 від 03.09.2012 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 210/7/670 від 03.07.2006 та договором про внесення змін № 1 до Договору поруки № 210/8/726 від 06.07.2006 (а.с. 57) становить 02.09.2014 (а.с. 17), а позивач звернувся до суду 22.02.2016 (а.с. 65), тобто із спливом одного року та п'яти місяців з дати виконання основного зобов'язання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Суд першої інстанції, встановив, що ОСОБА_1 належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором від 03.07.2006 року № 210/7/670, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитом та процентами, яка станом на 17 серпня 2015 року складає 23868 доларів США 67 цента, з яких: заборгованість за кредитом - 20628 доларів США 43 цента; заборгованість за відсотками - 3240 доларів США 21 центів.

Доводи апеляційної скарги про неправильність розрахунку заборгованості є необґрунтованими, оскільки на його спростування ОСОБА_1 не надав власного розрахунку, який спростовує розрахунок позивача та доказів, що підтверджують повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Відповідно до вимог ЦПК, кожна сторона повинна довести свої доводи в обгрунтування вимог або заперечень належними та допустимими доказами. Апелянтом вказані вимоги не виконано.

Що стосується заяви ОСОБА_1 про пропуск позовної давності, то такий строк ПАТ «Укрсоцбанк» не пропущено.

За кредитним договором в останній редакції, яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України). Така правова позиція висловлена Верховний Суд України у постановах від 18.06.2014 (справа № 6-61цс14), від 17.09.2014 (справа № 6-95цс14), від 01.10.2014 (справа №6-133цс14), від 22.10.2014 (справа №6-127цс14).

Враховуючи, що погашення заборгованості за кредитним договором повинно відбуватися періодичними платежами, а повернення всього кредиту встановлено до 02.09.2014, позивач звернувся до суду після настання строку повернення всієї суми кредиту - 22.02.2016, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в даному випадку перебіг позовної давності повинен відраховуватися всієї суми кредиту з 02.09.2014, тому доводи представника відповідача щодо застосування наслідків спливу строку позовної давності до всієї суми кредиту не могли бути прийняті судом.

Позивач звернувся до суду 10 квітня 2015 року, строк надання кредиту було визначено сторонами до 03 вересня 2014 року, отже позивач не пропустив позовної давності щодо тілу кредиту та відсотків.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Останній платіж у сумі 2031,88 доларів США, який було здійснено відповідачем на користь позивача 19.12.2013 свідчить про визнання відповідачем свого боргу перед позивачем (а.с.6).

Отже, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволенню.

Судові витрати понесені сторонами в звязку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст. 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: