№2/243/178/2018
У Х В А Л А

Іменем України

19 вересня 2018 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді: Воронкова Д.В.

при секретарі судового засідання Коленко Г.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в будівлі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного нотаріусу ОСОБА_4, терті особи: орган опіки та піклування Словянської міської ради Донецької області, ОСОБА_5, про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Словянського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна за вказаним позовом.

17.09.2018 року до суду звернулася відповідачка ОСОБА_1 з заявою про забезпечення позову по даній справі, на обґрунтування зазначивши, що справа тривалий час розглядається в суді і жоден із спадкоємців до теперішнього часу не отримав свідоцтва про право на спадщину. Нотаріусом відкладено вчинення нотаріальних дій за спадковою справою щодо спадщини померлого ОСОБА_6 У звязку з цим спадкове майно знаходиться без догляду. Позивачка ОСОБА_7 безпідставно, одноособово заволоділа спадковим майном, а саме, домоволодінням розташованим за адресою: м. Словянськ вул. Арматурна, 7, змінила там замки, вселилась туди та використовує його для власних потреб.

Враховуючи, що позов ОСОБА_7, що розглядається в суді, не залежно від прийнятого судом рішення може вплинути лише на розмір часток всіх спадкоємців, однак не впливає на саме право на спадщину всіх спадкоємців, вважаю, що невжиття судом заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду, оскільки безконтрольне користуванням спадковим майном особою, що не набула на це майно прав, може привести до його пошкодження, знищення, тощо.

Предмет спору є дійсність заповіту, що не впливає на право непрацездатної матері спадкодавця - ОСОБА_8 на отримання обовязкової частки в спадковім майні. Вказане свідчить про відсутність інтересу останньої в результаті вирішення спору, а тому просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-кому із спадкоємців ОСОБА_6 та їх законних представників здійснювати будь-які дії з користування домоволодінням №7 по вул. Арматурній в м. Словянську Донецької області та передати вказане домоволодіння на зберігання ОСОБА_8

У відповідності до вимог ст.153 ЦПК України сторони до судового засідання не викликалися.

Дослідивши заяву та надані матеріали, суд, вважає, що заява не підлягає задоволенню з оглядом на наступне.

До видів забезпечення позову, передбачених ч.2 ст. 150 ЦПК України, віднесено зокрема, заборону вчиняти певні дії та перебачу речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору.

Отже, законодавець чітко обумовлює можливість вжиття запобіжного заходу у вигляді передачі речі на зберігання іншим особам, при відсутності інтересу у такій особі у результаті вирішення спору.

З огляду на зазначене суд не погоджується з доводами заявника про відсутність такого інтересу у ОСОБА_5В, яка приймає учать по справі у якості третьої особи, тобто є заінтересованою особою, що виключає її з кола осіб, передбаченого п.7 ч.1 ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2012 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог; відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи розяснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є дійсність заповіту померлого ОСОБА_6; позивачем по справі є ОСОБА_7, у володінні якої на даний час перебуває спірний будинок. Нотаріусом відкладено вчинення нотаріальних дій за спадковою справою щодо спадщини померлого ОСОБА_6

Однак, суду не подано будь яких доказів та не наведено переконливих підстав про те, що невжиття такого виду заходу забезпечення позову, як заборона користування будинком, може ускладнити виконання рішення суду, привести до пошкодження, знищення майна, тобто про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Навпаки, як стверджує у заяві сама ОСОБА_1В, позов ОСОБА_7 не залежно від прийнятого судом рішення, може вплинути лише на розмір часток спадщини, однак не впливає на саме право на спадщину всіх спадкоємців.

За таких обставин можливо зробити висновок, що ОСОБА_7 є заінтересованою у збережені спадкового майна, яке може успадкувати її дочка.

Також є алогічною позиція заявниці у тій частині, що спадкове майно знаходиться без догляду, при тому, що ОСОБА_7 вселилася до будинку та використовує його для власних потреб.

Частина 3 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Ставлячи питання про забезпечення позову шляхом заборони будь-кому із спадкоємців здійснювати будь-які дії з користування домоволодінням та про передачу вказаного домоволодіння на зберігання ОСОБА_8, заявниця, на думку суду, фактично заявляє окремі позовні вимоги щодо виселення позивачки з будинку, витребування майна з володіння однієї особи та передачу його у володіння іншій особі, що є неприпустимим в розумінні ч. 3 ст. 151 ЦПК України.

За вказаних обставин суд вважає заяву ОСОБА_1 не обґрунтованою, недоведеною та такою, що не підлягає задоволенню

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного нотаріусв ОСОБА_4, терті особи: орган опіки та піклування Словянської міської ради Донецької області, ОСОБА_5, про визнання заповіту недійсним.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_9