Справа № 714/478/18
№2/714/212/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" вересня 2018 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого-судді Акостакіоає О.Т.
при секретарі Якобан І.В.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні у скороченому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів з відповідача посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають в шлюбі з 27 вересня 2014 року. Від шлюбу є донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З листопада 2017 року вона з дитиною проживає окремо від відповідача. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, участь у її вихованні не приймає. Відповідач в даний час працює за кордоном по найму, має мінливий не регулярний дохід, інших дітей на утриманні не має, а тому має можливість та зобовязаний надавати допомогу на утримання дитини. А тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до досягнення нею повноліття.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, також додала, що дитина останнім часом часто хворіє тому просить задовольнити позовні вимоги.
Відповідач в судовому засіданні будучі належним чином повідомлений про час місце розгляду справи не зявився двічі , про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав, тому суд вважав можливим розглянути справу у його відсутності, винести по справі заочне рішення, оскільки проти такого порядку вирішення справи позивач не заперечувала.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 ч. 2 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2014 року. Від шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3, 14 січня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження. З огляду на зазначене, а також враховуючи принципи захисту та піклування про дітей, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. При цьому суд акцентує увагу на тому, що ОСОБА_2 є повнолітньою особою працездатного віку та зобовязаний матеріально утримувати власну дитину. При цьому, визначаючи розмір аліментів суд виходить з вимог розумності та справедливості, враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо виховання та утримання дітей, а також із достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб позивача на утримання неповнолітньої дитини, зокрема стан здоровя дитини. Суд вважає, що відповідач отримує доходи і має можливість надавати матеріальну допомогу дитині.
Суд, враховуючи всі матеріали справи, матеріальний стан позивачки та відповідача, вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання дитини мають бути стягнуті аліменти в твердій сумі, але в розмірі меншому, ніж це просить позивач.Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та дослідженні докази, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1500 грн. починаючи з 30.05.2018 року і до досягнення нею повноліття, задовольнивши частково позовні вимоги. Визначаючи розмір твердої грошової суми, яку відповідач має сплачувати суд враховує також те, що відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018рік» прожитковий мінімум на дитину від 6до 18 років з 01.01.2018року складає-1860 грн.,а з 01.07.2018 року складає 1944 грн.
Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України, ст.ст.7, 12, 76, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки с. Горбова Герцаївського району Чернівецької, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1500 (одної тисячі пятсот) грн. щомісячно, починаючи з 30.05.2018 року і до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн.80 коп.
Допустити негайне виконання стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя :