Справа № 462/2506/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Колобич О.О.

з участю представника позивача - ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів,

встановив:

Позивач у квітні 2018 року звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідачів боргу за договором позики від 01.12.2010 року в сумі 93455,46 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01.12.2010 року між ДТГО „Львівська залізниця, правонаступником якого є ПАТ „Українська залізниця в особі регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», та ОСОБА_2 було укладено договір-зобовязання про надання безвідсоткової позики у розмірі 140000 грн. Відповідно до умов договору отриману позику ОСОБА_2 зобовязувалася повернути до 01.02.2026 року, сплачуючи щомісячно рівними частинами по 777,78 грн. На забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 за договором-зобовязанням від 01.12.2010 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за яким поручитель та боржник несуть солідарну відповідальнстіь. Відповідно до п.3 договору при звільненні з роботи ОСОБА_2 зобовязана повернути позику в повному обсязі. 04.05.2017 року ОСОБА_2 припинила трудові відносини із Львівською залізницею на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, а відтак відповідно до умов договору зобовязана повернути позику в повному обсязі. Окрім того, у 2017 році графік повернення позики ОСОБА_2 не було дотримано, повернення коштів не здійснювалося. Станом на 18.04.2018р. залишок позики за договором-зобовязанням від 01.12.2010 року становить 93455,46 грн. На підставі наведеного просить стягнути солідарно з відповідачів борг за договором позики від 01.12.2010 року в сумі 93455,46 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та уточнив позовні вимоги, просить стягнути з відповідачів залишок несплаченої позики в розмірі 85055 грн. 46 коп.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала та пояснила, дійсно на підставі договору-зобовязання від 01.12.2010 року їй, як працівнику ДТГО „Львівська залізниця, було надано безвідсоткову позику в розмірі 140000 грн., яку вона зобовязувалася повернути до 01.02.2026 року, сплачуючи щомісячно по 777,78 грн., а у випадку її звільнення з роботи, повернути позику в повному обсязі. В травні 2017 року вона звільнилася з роботи, однак відповідно до умов договору не повернула позивачу залишок позики, який станом на 18.10.2018 року становить 85055 грн. 46 коп.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій

позовні вимоги визнав на суму 85055,56 грн. та просить справу розглядати без його участі, що суд вважає за можливе.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Положенням про порядок видачі та повернення безвідсоткової позики працівникам державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця», затверджене постановою керівництва та президії Дорпрофсожу від 30.10.2007 року №П-14/29, встановлено порядок видачі та повернення безвідсоткової позики працівникам залізниці на придбання та будівництво житла, на поліпшення соціально-побутових умов, тощо.

Згідно п.5.1 Положення, повернення позики здійснюється щомісячно шляхом утримання заробітної плати позичальника на підставі укладеного договору безвідсоткової позики між працівником та відокремленим підрозділом. П.5.3 передбачено, що при звільненні з залізничного транспорту позичальник зобовязаний повернути залишок позики в повному обсязі.

Як встановлено судом, відповідачка ОСОБА_2 працювала на посаді заступника начальника служби з інформаційних питань і наказом №257/ос від 04.05.2017 року була звільнена з роботи на підставі п.1 ст.36 КЗпП України.

Також встановлено, що 1 грудня 2010 року між ДТГО „Львівська залізниця, правонаступником якого є ПАТ „Українська залізниця в особі регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», та ОСОБА_2 було укладено договір-зобовязання, за умовами якого ОСОБА_2 отримала безвідсоткову позику у сумі 140000 грн. та зобовязувалася отриману позику повернути до 01.02.2026 року, сплачуючи щомісячно рівними частинами по 777,78 грн. шляхом утримання із її заробітної плати /п.п.1,2 договору-зобовязання від 01.12.2010 року/.

Згідно п.3 договору-зобовязання від 01.12.2010 року, позичальник при звільненні з роботи зобовязався повернути позику в повному обсязі.

У цей же день 1 грудня 2010 року між ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ДТГО „Львівська залізниця, правонаступником якого є ПАТ „Українська залізниця в особі регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», укладено договір поруки, згідно з яким ОСОБА_3 зобовязався відповідати у повному обсязі солідарно з ОСОБА_2 перед ДТГО „Львівська залізниця за зобовязаннями, що виникають з укладеного ОСОБА_2 договору-зобовязання від 01.12.2010 року.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З пояснень представника позивача, відповідачки ОСОБА_2 та матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 при звільненні з роботи не повернула позивачу позику в повному обсязі, графік повернення позики у 2017 році не дотримала. Станом на 17.10.2018 року залишок позики за договором-зобовязанням від 01.12.2010 року становить 85055, 46 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 порушила взяті на себе зобовязання за договором-зобовязанням від 01.12.2010 року, зокрема при звільненні з роботи не повернула залишок позики в повному обсязі.

Згідно зі ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача залишок несплаченої позики в розмірі 85055 грн. 46 коп.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягнення по 881 грн. судового збору з кожного.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 89, 263, 264, 265 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» залишок несплаченої позики в розмірі 85055 /вісімдесят пять тисяч пятдесят пять/ грн. 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» по 881 грн. судового збору з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», , знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Гоголя, 1 Творча.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Повне судове рішення складено 25.10.2018 року.

Суддя: