КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/824/3559/2018 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Іванова І..В.
У Х В А Л А

25 жовтня 2018 року Київський апеляційний суд у складі судді Іванової І.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк», треті особи: ОСОБА_3, ПАТ «Кредитпромбанк» про визнання недійсними договору поруки та додаткового договору, ?

В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2018 року до Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 вересня 2018 року у вищевказаній цивільній справі.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року), апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до п. 24 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» суд зазначає, що фраза про право кожного на «суд, встановлений законом», у контексті гарантій особи на справедливий суд поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У п. 28 даного рішення зазначено, що суд при перевищенні своїх повноважень, які викладені у процесуальному закону, не може вважатися «судом, встановленим законом» у значенні п. 1 ст. 6 Конвенції.

У пп. 107-109 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коем та інші проти Бельгії» суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом «встановленим законом».

Враховуючи ту обставину, що п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року) спрямований законодавцем на вирішення проблеми тимчасової відсутності Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та має на меті забезпечення ефективного розгляду апеляційної скарги у розумний строк, що не вбачається за можливе за відсутності матеріалів цивільної справи в ситуації подання скарги безпосередньо до апеляційного суду, неможливо стверджувати про наявність у заявника перешкод у зверненні до суду з апеляційною скаргою у порядку, визначеному Перехідними положеннями ЦПК України.

Підпункт 15.5 пункту 15 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України прийнятий Законом України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року разом із нормою ст. 355 ЦПК України, отже, кожна особа, мала можливість ознайомитися з вказаними положеннями, чим законодавцем дотриманий принцип правової визначеності.

Крім того, приймаючи норми, зазначені у розділі XIII «Перехідні положення» ЦПК України, законодавець враховував, що без ознайомлення з матеріалами цивільної справи, суддя апеляційного суду позбавлений можливості у строки, встановлені нормами ЦПК України, зробити висновок про дотримання особою, яка подала апеляційну скаргу, строків звернення із апеляційною скаргою, та про відповідність апеляційної скарги вимогам ст. 356 ЦПК України.

Згідно ч. 6 ст. 357 ЦПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 359 ЦПК України передбачено, що питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, передбаченому статтею 357 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки на момент подачі особою апеляційної скарги Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не функціонує, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості належним чином ознайомитися з матеріалами справи, вирішити питання щодо відповідності та дотримання норм процесуального права при зверненні з апеляційною скаргою, подання такої скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції призведе до порушення процесуальних строків, вказаних вище.

Порядок подачі апеляційної скарги до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи має тимчасовий характер та чітко визначений п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Враховуючи викладене, ту обставину, що заявником було порушено порядок подання апеляційної скарги та подано її безпосередньо до суду апеляційної інстанції, апеляційну скаргу слід повернути без розгляду особі, яка її подала.

Роз'яснити ОСОБА_2, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою у визначеному вище порядку з одночасним зверненням до суду із клопотанням про поновлення строку для подачі апеляційної скарги.

Керуючись п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року), суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 вересня 2018 року повернути без розгляду.

Оригінал апеляційної скарги з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію апеляційної скарги направити до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Іванова