Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-з/641/161/2018 Справа № 641/7633/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Чайка І.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 641/7633/18 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одисея 2000», ОСОБА_2 про усунення перешкод користування майном шляхом припинення права власності на приміщення загального користування, -

В С Т А Н О В И В :

22.10.2018 року ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одисея 2000», ОСОБА_2 про усунення перешкод користування майном шляхом припинення права власності на приміщення загального користування, в якому просить усунути йому перешкоди у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном в нежитловій будівлі літ .Ж-8 за адресою: м. Харків, пр-т Гагаріна, 181, шляхом припинення права власності ТОВ «Одисея 2000» та ОСОБА_2 на приміщення загального користування та скасувати державну реєстрацію права власності відповідачів на приміщення загального користування.

Одночасно з поданням позову до суду подана заява про забезпечення позову- шляхом накладення заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна за адресою : м. Харків, пр-т Гагаріна, 181 літ. «Ж-8» , що належать ТОВ «Одисея 2000» та ОСОБА_2

Ознайомившись з матеріалами справи та вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову в її задоволені з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2ст.150 ЦПК України позов забезпечується зокрема : накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Як зазначено упостанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обгрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

В своїй заяві про забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна за адресою : м. Харків, пр-т Гагаріна, 181 літ. «Ж-8» , що належать ТОВ «Одисея 2000» та ОСОБА_2 позивач посилається на те, що таке забезпечення позову є реальним та ефективним захистом його прав, в тому числі позбавлення можливості відповідачів реалізувати належні їм на праві приватної власності приміщення, які є приміщеннями загального користування , що в подальшому може утруднити розгляд справи та виконання рішення суду, у випадку задоволення позову.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, ознайомившись з наданими суду матеріалами справи, суд вважає , що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки позивач звертаючись до суду з позовними вимогами не конкретизує які саме нежитлові приміщення, що належать відповідачам є приміщеннями загального користування, щодо яких позивач просить припинити право власності, тоді як у заві про забезпечення позову позивач просить накласти заборону на конкретні нежитлові приміщення .

Отже , суд позбавлений можливості визначити співмірність заявленим вимогам щодо застосування заходів забезпечення позову та позовним вимогам.

Крім того, станом на день розгляду заяви про забезпечення позову суду не надано доказів, що нежитлові приміщення щодо яких позивач просить накласти заборону вчинення будь-яких реєстраційних дій та належать відповідачам по справі та стосовно яких виник спір, є приміщеннями загального користування.

Також, позивач посилається на загальні підстави забезпечення позову , тоді як доказів щодо необхідності його забезпечення та існування реальної загрози не виконання рішення суду, не надано .

На підставі викладеного та керуючись ст. 149-153, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області протягом 15 днів з дня її проголошення .

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Суддя -ОСОБА_4