РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/237/17

пр. № 2/759/637/18

07 вересня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Величко Т.О.,

за участі секретаря Дудник В.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представник третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Правекс Банк» про визнання права спільної сумісної власності на квартиру, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Правекс Банк» про визнання права спільної сумісної власності на квартиру. Просить суд ухвалити рішення яким, визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на житлову квартиру АДРЕСА_1. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір.

В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 24.02.1996 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Малинського РУЮ Житомирської області було видано свідоцтво про шлюб. Від даного шлюбу мають дітей: доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1. 08.10.2010 року Рішенням Святошинського районного суду міста Києва шлюб зареєстрований 24.02.1996 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Малинського РУЮ Житомирської області між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано.

Позивач зазначив, що 20.04.2005 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» (надалі - Банк) та ОСОБА_4 (надалі - Позичальник) було укладено кредитний договір за № 356-004/05Р. Згідно п. 1.1. кредитного договору передбачено, що Банк надає позичадьнику кредит в іноземній валюті загальною сумою 19000 (дев'ятнадцять тисяч) доларів США споживчих цілей. 20.04.2015 року між АКБ «Правекс-Банк» (надалі - кредитор) та ОСОБА_7 (надалі - Поручитель) укладено договір поруки за № 356-004/05Р. Згідно п. 1.1. Договору поруки передбачено, що Поручитель, у порядку та на умовах, передбачених цим Договором зобов'язаний нести солідарну відповідальність перед Кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань ОСОБА_4 (Позичальник) за Кредитним договором за № 356-004/05Р від 20.04.2005 року, щодо вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом в розмірі 19000,00 доларів США .

Позивач зазначив, що після укладення кредитного договору від 20.04.2005 року подружжям було придбано житлову квартиру. Так. 22.04.2005 року між ОСОБА_8 надалі Продавець та ОСОБА_9 надалі Покупець було укладено договір купівлі-продажу квартири. Пунктом 1.1. Договору купівлі-продаж передбачено, що Продавець передає у власність, а покупець приймає у власність квартиру АДРЕСА_2. Відчужувана квартира загальною площею 21.00 кв. м., що складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 21,00 кв. м. Відповідно до п. 2.1. передбачено, що за домовленістю сторін, зазначена квартира продається за 101000 грн. 22.04.2016 року між ОСОБА_4 надалі Іпотекодавець та АКБ «Правекс - Банк» надалі Іпотекодержатель було укладено договір Іпотеки за № 356-004/05Р. За змістом п. 1.1. Договору Іпотеки передбачено, що Іпотекодавець, для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань за кредитним договором за № 356-004/05Р від 20.04.2005 року, - передає Іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно: квартиру вісімдесят три в будинку один А по АДРЕСА_5 в місті Києві. Таким чином, на даний час житлова квартира яка була придбана в період шлюбі перебуває у Іпотеці ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК».

Позивач зазначив, що на даний час відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання по кредитному договору за №356-004/05Р від 20.04.2005 року, у зв'язку з чим станом на 21.06.2016 року заборгованість по кредитному договору становила 317022,29 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.01.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.05.2017 року прийнято до провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.01.2018 року позов залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.01.2018 року продовжено розгляд справи.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду свого представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому суд вважає можливим розглянути справу в її відсутності.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.Будь-яких заяв клопотань зі сторони відповідача на адресу Святошинського районного суду м. Києва не надходило.

Третя особа: у судовому засіданні предстаник ПАТ КБ "Правекс-Банк" проти позову не заперечували.

Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши пояснення представника позивача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що20.04.2005 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» (надалі - Банк) та ОСОБА_4 (надалі - Позичальник) було укладено кредитний договір за № 356-004/05Р. Згідно п. 1.1. кредитного договору передбачено, що Банк надає позичадьнику кредит в іноземній валюті загальною сумою 19000 (дев'ятнадцять тисяч) доларів США споживчих цілей. 20.04.2015 року між АКБ «Правекс-Банк» (надалі - кредитор) та ОСОБА_7 (надалі - Поручитель) укладено договір поруки за № 356-004/05Р. Згідно п. 1.1. Договору поруки передбачено, що Поручитель, у порядку та на умовах, передбачених цим Договором зобов'язаний нести солідарну відповідальність перед Кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань ОСОБА_4 (Позичальник) за Кредитним договором за № 356-004/05Р від 20.04.2005 року, щодо вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом в розмірі 19000,00 доларів США .

Судом встановлено, що 22.04.2005 року між ОСОБА_8 надалі Продавець та ОСОБА_9 надалі Покупець було укладено договір купівлі-продажу квартири. Пунктом 1.1. Договору купівлі-продаж передбачено, що Продавець передає у власність, а покупець приймає у власність квартиру АДРЕСА_2. Відчужувана квартира загальною площею 21.00 кв. м.. що складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 21,00 кв. м. Відповідно до п. 2.1. передбачено, що за домовленістю сторін, зазначена квартира продається за 101000 грн. 22.04.2016 року між ОСОБА_4 надалі Іпотекодавець та АКБ «Правекс - Банк» надалі Іпотекодержатель було укладено договір Іпотеки за № 356-004/05Р. За змістом п. 1.1. Договору Іпотеки передбачено, що Іпотекодавець, для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань за кредитним договором за № 356-004/05Р від 20.04.2005 року, - передає Іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно: квартиру вісімдесят три в будинку один А по АДРЕСА_5 в місті Києві. Таким чином, на даний час житлова квартира яка була придбана в період шлюбі перебуває у Іпотеці ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК».

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 61 ЦПК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.62 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Враховуючи наведене вбачається, що дана квартираквартиру АДРЕСА_2, що складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 21,00 кв. м була набута під час перебування у шлюбі сторін у справі та зареєстрована за відповідачем, а тому є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки в установленому законом порядку не визнано особистою приватною власністю одного із подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню судовий збір, що був сплачений позивачем при звернені до суду у розмірі 1010 гривень 00 копійок.

Керуючись ст.ст. 358,364,368,372 ЦК України, ст.ст. 60,61,62,63СК України, та керуючись ст.ст. 7-13, 76-81, 139, 141, 259, 263-265, 268, 273,280-282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Правекс Банк» про визнання права спільної сумісної власності на квартиру задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на житлову квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4, суму сплаченого судового збору в розмірі 1010 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Т.О. Величко