АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

20 вересня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва у складі судді Махлай Л.Д., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2017 року, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2018 року та на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до гаражно-будівельного кооперативу «Авіатор», Голови правління гаражно-будівельного кооперативу ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Аксепт-транс» про визнання незаконним рішення, дії і бездіяльність посадових осіб та визнання угоди недійсною,-

В С Т А Н О В И В :

ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.01.2017 року провадження у даній справі закрито за позовними вимогами п. 3 позовної заяви від 07.08.2015 року із урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 17.01.2017 року щодо визнання недійсною, вчиненої односторонньо головою правління ГБК Корнєєвим В.І., оформленою протоколом № 2, укладеної ним від імені кооперативу угоди від 15.02.2012 року про реструктуризацію заборгованості за договором № 12/01 від 19.11.2001 року про будівництво підземного двоповерхового гаражу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.02.2018 року відмовлено позивачу у задоволенні заяви про відвід судді Осаулова А.А..

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2018 року провадження у даній справі закрито за позовними вимогами п. 3 позовної заяви від 07.08.2015 року із урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 17.01.2017 року щодо визнання недійсною, вчиненою односторонньо головою правління ГБК Корнєєвим В.І., оформленої протоколом № 2, укладеної ним від імені кооперативу угоди від 15.02.2012 року про реструктуризацію заборгованості за договором № 12/01 від 19.11.2001 року про будівництво підземного двоповерхового гаражу.

Не погоджуючись з даними ухвалами суду, 15.08.2018 року ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

у/н справи № 761/22513/15-ц № а/п 22-ц/796/8064/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Відповідно до п. п. 8 п. 1 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII Апеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

В апеляційній скарзі апелянт одночасно оскаржує ухвали суду від 17.01.2017 року, від 22.02.2018 року та від 14.02.2018 року.

Оскільки ухвала суду від 22.02.2018 року про відмову в задоволенні заяви про відвід судді оскарженню у апеляційному порядку не підлягає, а на ухвалу від 17.01.2017 року та від 14.05.2018 року подається окрема апеляційна скарга, ухвалою апеляційного суду м. Києва від 07.09.2018 року заявнику надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги та запропоновано подати апеляційні скарги на кожну із ухвал, які підлягають оскарженню, окремо, заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням причин пропуску такого строку та копії апеляційних скарг відповідно до кількості учасників справи.

Згідно зворотного поштового повідомлення копію даної ухвали заявник отримав 14.09.2018 року.

19.09.2018 року через канцелярію ОСОБА_4 подав заяву, у якій вказав, що суддя, надаючи строк на усунення недоліків апеляційної скарги діяла злочинно, а суд не був легітимним та висловив незгоду із ухвалою про усунення недоліків апеляційної скарги. Вимоги ж ухвали про усунення недоліків апеляційної скарги не виконав.

Вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги викладено у ст. 356 ЦПК України.

Питання щодо строків на апеляційне оскарження врегульоване ст. 354 цього ж Кодексу.

Перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду визначено у статті 353 цього ж Кодексу та даний перелік є вичерпним. Ухвала, прийнята за наслідками розгляду заяви про відвід судді у даному переліку відсутня.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Держава врегулювала порядок подачі апеляційної скарги, строки на апеляційне оскарження та встановила вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги.

У зв'язку з наведеним, надання строку на усунення недоліків апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист і не може вважатися обмеженням права доступу до суду, як про те вказує заявник.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки у встановлений законом строк недоліки апеляційної скарги апелянт не усунув, апеляційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2017 року, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2018 року та на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2018 року повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Суддя