Справа № 457/331/18
провадження №2/457/183/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі:

головуючого судді - Марчука В.І.,

при секретарі - Мазурику В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Трускавці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі «ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця в сумі 13302,81 грн., а також судових витрат у розмірі 1762,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 07.05.2012 року з ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 13000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачем 14.05.2014 року була направлена претензія кредитора до Трускавецької державної нотаріальної контори. 12.06.2014 року із нотаріальної контори отримано відповідь, згідно з якою спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не звертались, спадкова справа була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк». Станом на дату смерті боржника заборгованість становить 13302,81 грн., тому позивач просить стягнути заборгованість зі спадкоємця - ОСОБА_1, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву та відповідь на відзив, в яких просив розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду відзив на позовну заяву, позов не визнав, оскільки він у спадкування після смерті свого сина ОСОБА_2 не вступив, спадщини не приймав через відсутність майна у померлого, а позивач у свою чергу не надав суду жодних доказів про наявність майна у покійного боржника, його вартість, кількість спадкоємців та розмір частки у спадщині відповідача, тому просить відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 07.05.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір б/н, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Позивачем на адресу Трускавецької державної нотаріальної контори направлено претензію кредитора від 14.05.2014 року.

12.06.2014 року із нотаріальної контори отримано відповідь, згідно з якою спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не звертались, спадкова справа № 56162262 була заведена 05.06.2014 року на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк».

12.09.2017 року ОСОБА_1 позивачем було направлено лист-претензію, в якому зазначено, що заборгованість ОСОБА_2 становить 13302,81 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 07.05.2012 року, станом на 10.01.2016 року заборгованість ОСОБА_2 становить 13302,81 грн., яка складається з:

13000,00 грн. - заборгованість за кредитом;

302,81 грн. - заборгованість за відсотками.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно з ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов'язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця.

Оскільки боржник помер, то відповідати перед ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Аналогічні роз'яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, ПАТ КБ «ПриваБанк», як позивач, зобов'язаний довести, що саме відповідач є спадкоємцем померлого, прийняв після нього спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину.

Позивач зазначає, що спадкоємцем ОСОБА_2 у порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач ОСОБА_1. На підтвердження даної обставини позивач посилається на копію паспорта позичальника та відповідача, де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1. Також згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області від 03.05.2018 року, отриманих судом, ОСОБА_1 зареєстрований за вищевказаною адресою (АДРЕСА_1) з 05.01.1977 року.

Суд зазначає, що сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме він є спадкоємцем та прийняв після померлого спадщину. Крім того, в матеріалах справи наявна довідка ОСББ «Трускавець-комфорт» № 5 від 24.05.2018 року, згідно якої відповідач ОСОБА_1 з 06.05.2009 року і до цього проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Крім того, згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти, спадкові договори) від 23.05.2018 року, № 52030311, витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 23.05.2018 року № 52030335, які знаходяться в матеріалах справи, свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 не видавалися, інформація про заповіти та спадкові договори у Спадковому реєстрі відсутня.

Згідно довідки № 31/13-4642/406 від 19.06.2018 року Територіального сервісного центру Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області, яка знаходиться в матеріалах справи, станом на 19.06.2018 року ОСОБА_2 не проводив жодних реєстраційних операцій з транспортними засобами.

Відповідно довідки № 8-13-017-605/121-18 від 23.07.2018 року Міськрайонного управління у Дрогобицькому районі та місті Дрогобичі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, яка знаходиться в матеріалах справи, за ОСОБА_2 земельних ділянок у власності чи користуванні станом на 01.01.2013 року на території Дрогобицького району, м. Трускавець, м. Борислав, смт. Східниця не зареєстровано.

Згідно Інформації № 124784146 від 22.05.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо суб»єкта ОСОБА_2, яка знаходиться в матеріалах справи - майно у останнього відсутнє.

Отже, судом встановлено, що у ОСОБА_2 відсутнє будь-яке майно, на яке відповідач ОСОБА_1, як спадкоємець, має право.

Факт реєстрації боржника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за однією адресою не дає підстав для висновку, що ОСОБА_1 є спадкоємцем та зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора.

Доказів про наявність спадкового майна позивачем не надано. Позивач вважає, що факту реєстрації за однією адресою на час смерті боржника достатньо для покладання відповідальності за борги на особу, яка не є спадкоємцем. Таке судження є помилковим, суперечить ст. 1281 ЦК України.

За таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1762 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

На підставі ст.ст. 526, 608, 1218, 1281, 1282 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-257, 268, 289 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається учасниками справи до або через Трускавецький міський суд Львівської області.

Суддя: В. І. Марчук