АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1570/18Головуючий по 1 інстанції - Коваль А.Б.
Категорія: 48 Доповідач в апеляційній інстанції - Бородійчук В.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Бородійчука В.Г.

суддів Василенко Л.І., Фетісової Т.Л.

секретаря Поповій М.В

розглянувши у судовому засіданні у місті Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 червня 2018 року (постановлене 14 червня 2018 року в приміщенні Уманського міськрайонного суду під головуванням судді Коваля А.Б.) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Уманський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області про внесення змін до державного реєстру актів цивільного стану, позбавлення батьківських прав та притягнення до кримінальної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

18 жовтня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи: Уманський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області про внесення змін до державного реєстру актів цивільного стану, позбавлення батьківських прав та притягнення до кримінальної відповідальності.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що 07 листопада 2013 року був підписаний трьохсторонній договір № 156-04 між ним, ОСОБА_4 та клінікою репродуктивної медицини «Надія».

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 в результаті штучних пологів в Уманському пологовому будинку народила для нього два хлопчики, перший з них (ОСОБА_5) помер через кілька годин, а другого (ОСОБА_6) він реанімобілем «Добробут» доставив в реанімаційне відділення клініки «Охматдит» м. Києва.

Тіло ОСОБА_7 йому видали (без документів) в морзі 06 червня 2014 року в присутності ОСОБА_4, яка представила його батьком померлого. Є запис в книзі реєстрації про видачу тіла.

05 червня 2014 року ОСОБА_4 всупереч домовленості, з метою шантажу, зареєструвала у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції дітей на себе та свого чоловіка та отримала на руки відповідні документи. Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану, 15 жовтня 2014р. зареєстровано в Реєстрі 05 червня 2014р. № 7, актовий запис №321.

В обмінній же карті, індивідуальній карті вагітної, історії пологів № 497 відповідач по справі називає себе сурогатною матір'ю, а позивача - батьком дітей.

Про це знав і співробітник пологового будинку, що був присутнім про оформленні документів.

ОСОБА_4 видані документи: медичне свідоцтво про народження № 108 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, свідоцтво про перинатальну смерть № 4 від 09 червня 2014 року та допомогу - витяг НОМЕР_1.

Голосіївським районним судом м. Києва ОСОБА_4 позбавили батьківських прав (рішення суду від 30 червня 2016 року, справа № 752/19888/15-ц).

Своє батьківство він довів в суді - рішення у справі № 705/5327/14-ц від 12 червня 2015 року.

Сина ОСОБА_7 позивач похоронив без документів. На сина ОСОБА_8, з тяжкою формою ДЦП, документи і саму дитину одержав, утримує його і лікує.

В позовній заяві просив витребувати з відділу реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції копію актового запису про народження від 05 червня 2014 року ОСОБА_6, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Умані. Зобов'язати відділ реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції виключити: з актового запису про народження від 05 червня 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1, і в графі «батько» замість ОСОБА_10 вказати ОСОБА_3, видати йому довідку про народження ОСОБА_9 та свідоцтво про його смерть. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати.

19 квітня 2017 року ОСОБА_3 подав до суду доповнення до заяви про внесення змін до державного реєстру актів цивільного стану, а саме просив позбавити ОСОБА_4 батьківських прав та притягнути її до кримінальної відповідальності.

24 квітня 2018 року ОСОБА_3 подав заву, в якій просив суд внести уточнення до його позовної заяви від 22 жовтня 2016 року, до п. 3, виклавши даний пункт в такій редакції: зобов'язати Уманський МРВ ДРАЦС в актовому записі про народження ОСОБА_5 від 05 червня 2014 року запис в графі «батько» замість ОСОБА_10 вказати батьком - ОСОБА_3 і видати йому довідку про народження ОСОБА_9, внести зміни до актового запису про смерть ОСОБА_5, змінивши прізвище та по батькові померлого ОСОБА_5 на ОСОБА_9 та видати свідоцтво про смерть.

Решту позовних вимог - про стягнення на його користь судових витрат та пунктів 2 та 3 Доповнення до позовної заяви: про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав на померлого сина, про відкриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 згідно п. 4 ст. 164 СК та п. 2 ст. 25 ЦК України за скоєння злочинів ст.ст. 134, 149, 366, 358, 136 п. 1 підтримав повністю та просив задовольнити.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 червня 2018 року позов задоволено частково.

Зобов'язано Уманський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в актовому записі про народження ОСОБА_5 від 05 червня 2014 року запис в графі «батько» замість «Баслик Іван Васильович» вказати «ОСОБА_3», видати ОСОБА_3 довідку про народження ОСОБА_9, внести зміни до актового запису про смерть ОСОБА_5, змінивши прізвище та по батькові померлого ОСОБА_5 на ОСОБА_9 та видати свідоцтво про його смерть.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору у розмірі 551 гривня 20 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивач ОСОБА_3 вже звертався до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_10, ОСОБА_4, треті особи: Відділ РАЦС по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, служба справах дітей Уманської міської ради Черкаської області про визнання батьківства та внесення змін до державного реєстру актів цивільного стану і згідно рішення суду від 12 червня 2015 року, яке вступило в законну силу, його позовні вимоги задоволено частково. Зазначеним рішенням визнано ОСОБА_3 батьком ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 року; зобов'язано Відділ реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції в Черкаській області виключити з актового запису про народження від 05 червня 2014 року ОСОБА_6 прізвище, ім'я та по батькові - ОСОБА_6 змінивши на - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 і в графі «батько» замість ОСОБА_10, вказати ОСОБА_3 та зобов'язано ОСОБА_4 передати ОСОБА_3 дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час розгляду зазначеної справи було досліджено усі докази щодо народження відповідачем ОСОБА_4 дітей, внаслідок укладення договору між останньою та позивачем у справі.

Тому, при вирішенні вже даної справи, суд вважав доведеними та встановленими іншим судовим рішенням обставини щодо предмета доказування в частині позовних вимог щодо зобов'язання Уманського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області внести в актовому записі змін в графі батько про народження ОСОБА_5, видачі ОСОБА_3 довідки про народження ОСОБА_9, внесення зміни до актового запису про смерть ОСОБА_5 та видати свідоцтво про його смерть.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав, суд першої інстанції в своєму рішенні вказав, що відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради щодо порушення клопотання про позбавлення батьківських прав відповідачки по справі орган опіки та піклування не вбачає таких підстав, оскільки дитини померла через кілька годин після пологів і ОСОБА_4 не могла виконувати батьківські обов'язки щодо виховання, утримання, розвитку дитини. Дитину вона не забрала з пологового будинку на законних підставах, так як дитина померла. Взявши за основу висновок органу опіки та піклування, районний суд визнав не доведеними позовні вимоги ОСОБА_3 в цій частині.

Щодо відмови в задоволенні позову в частині відкриття відносно ОСОБА_4 кримінального провадження, суд роз'яснив позивачу його право звернення з відповідною заявою до правоохоронних органів з відповідною заявою та вказав, що вказане питання не може бути вирішене в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду в частині відмови в позовних вимогах щодо позбавлення батьківських прав та порушення кримінальної справи, ОСОБА_3 оскаржив його до суду апеляційної інстанції, подавши в установленому порядку апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі вказав, що судом першої інстанції під час ухвалення рішення не було враховано, що ОСОБА_4, являючись матір'ю його померлого сина ОСОБА_7, не забрала дитину із пологового будинку, а отже нею проігноровано вимоги ст. 143 СК України щодо обов'язку батьків забрати дитину з пологового будинку.

Крім того, вважає, що судом не враховано неналежне ставлення відповідачки до своїх материнських обов'язків по відношенню до дитини, що становить загрозу її життю, тому в даному випадку встановивши ознаки злочину під час розгляду справи, суд повинен був порушити кримінальну справу відносно ОСОБА_4 та позбавити її батьківських прав відносно померлої дитини - сина ОСОБА_7.

Просив рішення суду в частині відмови в задоволенні його вимог скасувати та направити справу на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції при перевірці законності та обґрунтованості рішення районного суду враховує, що воно оскаржується лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківства та притягнення до кримінальної відповідальності.

В іншій частині судове рішення сторонами не оскаржується.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання договірних відносин між позивачем та відповідачем щодо виконання умов договору № 156-04 від 07 листопада 2013 року щодо проведення запліднення ін вітро і перенесення ембріона (ембріонів) у порожнину матки.

Згідно з додатком № 1 до вищевказаного договору, сторони взяли на себе рівні права та обов'язки батьків по відношенню до майбутньої дитини.

Звертаючись до суду з доповненнями до позовної заяви, а після ухвалення рішення суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_3 в обгрунтування своїх вимог зазначав, що відповідач по справі ОСОБА_4 не забрала з полового будинку дитину - сина ОСОБА_7, який народився живим, однак, як вбачається із наявних матеріалів справи та показів свідків, помер через дві годин після пологів, тому вважає, що вона не виконала свого обов'язку, передбаченого ст. 143 СК України. Крім того, вважає, що ОСОБА_4 своїми безвідповідальними та протиправними діями призвела до ситуації, що виникла у стосунках між сторонами. Вважає, що є всі підстави для позбавлення її батьківських прав та відкриття кримінального провадження, оскільки в діях відповідача він вбачає ознаки злочину (неналежне ставлення матері до своїх обов'язків по відношенню до дитини, що становить загрозу її життю).

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

В судовому засіданні було достовірно встановлено і дана обставина підтверджується протоколом (картою) патологоанатомічного дослідження № 106 Уманської міської лікарні від 05 червня 2014 року, що дитина сторін у справі (син ОСОБА_7), що народилася внаслідок сурогатного материнства ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер через кілька годин після пологів.

Апеляційний суд вважає правильним висновок районного суду про те, що при розв'язанні спору, що виник між сторонами у справі в даній ситуації до уваги був взятий висновок органу опіки та піклування № 879/01-20 від 22 червня 2017 року, який був наданий виконавчим комітетом Уманської міської ради на підставі порушеного ОСОБА_3 клопотанням щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 стосовно її сина ОСОБА_5

Згідно вищевказаного висновку вбачається, що ОСОБА_5 помер через декілька годин після пологів. ОСОБА_4 не могла виконувати батьківські обов'язки щодо виховання, утримання, розвитку дитини через смерть останньої, тому підстав для позбавлення батьківських прав в даному випадку немає.

Вказаний висновок визнаний судом обгрунтованим і позивач його доводів не спростував а тому, на думку колегії суддів, в даному випадку висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав є правильним, оскільки, дійсно в ситуації, що склалася у відносинах між сторонами, враховуючи ту обставину, що дитина померла за декілька годин після пологів, мати дитини не могла виконувати свої материнські обов'язки відносно неї і не можливо встановити факту належного чи неналежного такого виконання.

Тому, з урахуванням вищевказаних обставин, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги щодо незаконності рішення суду в частині відмови в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав необґрунтованими.

Щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині відкриття кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно визначився в даному випадку з характером спірних правовідносин, застосував положення ст. 19 ЦПК України, яка передбачає, що суди у порядку цивільного судочинства розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин та встановив, що позовна вимога про відкриття кримінального провадження не може вирішуватися у порядку цивільного судочинства. В судовому рішенні роз'яснено позивачу його право звернутися з цього приводу з відповідною заявою до правоохоронних органів.

Крім того, вимога апеляційної скарги про скасування рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та направлення справи на розгляд в цій частині до Голосіївського районного суду м. Києва задоволенню не підлягає, оскільки позивач звернувся з позовом до Уманського міськрайонного суду Черкаської області, судом визнано, що справа підсудна вказаному суду і ухвала про відкриття провадження з підстав недотримання підсудності сторонами не оскаржувалася.

Тому, із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив правомірний висновок про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3, висновок суду про відмову в задоволенні позову в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та відмову в задоволенні позову щодо відкриття відносно неї кримінального провадження є правильним і підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 382, 383, 384ЦПК України, Апеляційний суд Черкаської області, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Уманський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області про внесення змін до державного реєстру актів цивільного стану, позбавлення батьківських прав та притягнення до кримінальної відповідальності залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий -

Судді -

Повний текст постанови виготовлено 26 жовтня 2018 року.