Справа № 702/361/18
Провадження № 2/702/185/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( з а о ч н е )

20 вересня 2018 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі :

головуючої судді: Мазай Н.В.

з секретарем: Ясінською О.А.

сторони : не з»явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що відповідач згідно виконавчого листа №2-934 від 31.05.2007 за рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області зобовязаний сплачувати аліменти на її користь на утримання їхнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 24.04.2007 і до досягнення сином повноліття. Але відповідач умисно, злісно ухиляється від сплати аліментів, на роботу не влаштовується, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно розрахунку заборгованості, наданого Монастирищенським РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області, заборгованість ОСОБА_2 по аліментам на утримання неповнолітнього сина за період з квітня 2007 року по 24.04.2018 року включно, із розрахунку 1/4 частини середньої заробітної плати працівника для даної місцевості - складає 71995,15 грн. Тобто, усі витрати на утримання неповнолітнього сина, дитини-інваліда - несе лише вона. В обґрунтування позову посилається на ст.180, 196 Сімейного кодексу України, ст. 49, 549 ЦК України. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому СК України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Заборгованість по аліментам утворилась через ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання сина (довідка №158 від 27.04.2018). З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилося стягнення аліментів. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць), що визначено в правовій позиції в Постанові ВСУ по справі № 6-94цс15 від 01.07.2015 року. З огляду на викладене сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, у період з квітня 2007 року по 24.04.2018 року включно становить: 21 888 грн. Просить стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.04.2007 року по 24.04.2018 року в сумі 21 888 гривень .

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ " Про судоустрій і статус суддів", районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити. У разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з"явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (за зареєстрованим місцем проживання). Клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило.

Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 12 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а ст. 223 ЦПК України дає право суду у разі повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами, в звязку з чим відповідно до ст. 223 ч. 4 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення та виходить з наступного.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов»язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім»я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов»язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, відповідач у справі, є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.04.2006 року, запис № 253, серія 1-СР № 026560, місце реєстрації відділ реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області (а.с.50).

Відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31.05.2007 року стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5, не працюючого, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.04.2007 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.49).

На виконання вказаного рішення суду позивачу був виданий відповідний виконавчий лист.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Відповідно до наданого начальником Монастирищенського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області розрахунку заборгованості зі сплати аліментів (АСВП №56170985) відповідач має заборгованість за період з квітня 2007 року по 24 квітня 2018 року у розмірі 71995,15 гривень ( а.с. 5-8).

Будь-яких заперечень від відповідача з приводу існування заборгованості по сплаті аліментів чи оспорювання розміру заборгованості, який означений державним виконавцем в розрахунку заборгованості по сплаті аліментів відповідача АСВП № 56170985, до суду не надходило.

Згідно довідки № 158 від 27.04.2018 року виданої ОСОБА_1 Монастирищенським районним відділом ДВС ГТУЮ у Черкаській області, вона дійсно не отримувала аліменти з ОСОБА_2 у період з 01.11.2017 року по 30.04.2018 року, згідно з виконавчим листом № 2-934, який видано Уманським міським судом 06.06.2007 року, про стягнення з ОСОБА_2 ? частини аліментів щомісячно на користь ОСОБА_1 на утриманння дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, в зв»язку з тим, що боржник ухиляється від сплати аліментів (а.с.9).

Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму ( постанова ОСОБА_5 Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц).

Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Згідно розрахунку пені, який подано позивачем загальна сума пені за період з 01.04.2007 року по 01.05.2018 року складає 21888 грн. 37 коп. ( а.с. 10-13). Тобто, період за який позивач просить стягнути пеню: з квітня місяця 2007 року по 01.05.2018 року, а тому суд розглядає спір в межах позовних вимог заявлених позивачем з урахуванням відомостей про розмір нарахованих аліментів саме за період з квітня місяця 2007 року по 01.05.2018 року. Згідно даного розрахунку загальна сума пені становить 21888 грн. 37 коп.

Вказаний розрахунок пені відповідачем не оспорено, не заперечується та не суперечить ст. 196 СК України, окрім розрахунку суми заборгованості за квітень місяць 2007 року 54,90 грн. та за квітень місяць 2018 року 135,90 грн. ( за розрахунком) виходячи з наступного.

Суд вважає, що оскільки в розрахунку заборгованості зі сплати аліментів АСВП № 56170985 за підписом начальника Монастирищенського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ( а.с. 5-8) заборгованість по сплаті аліментів, зокрема за квітень місяць 2018 року зазначена станом на 24.04.2018 року, відповідно сума пені у вказаний місяць буде становити 108 грн. 90 коп. ( 453,75х1%х24), де 453,75 грн. нарахована сума аліментів за останній місяць ( за мінусом 1000 грн. сплати) перед подачею позову; 24 - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Згідно рішення Уманського міськрайонного суду від 31.05.2007 року аліменти присуджено з 24.04.2007 року, а тому сума пені у вказаний місяць буде становити 43 грн. 92 коп. ( 183,00х1%х24), де 183,00 грн. нарахована сума аліментів за квітень місяць 2007 року; 24 - кількість днів прострочення сплати аліментів за даний місяць.

З урахуванням вищезазначеного загальна сума пені за несплату аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача становить 21850 грн. 39 коп.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв»язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідач не надав суду доказів того, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками тощо.

Доказів застосування до відповідача заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" суду не надано.

Суд дійшов висновку про те, що у виникненні заборгованості є вина відповідача, оскільки він є працездатним за віком та станом здоров'я, на користь інших осіб аліментів не сплачував.

Доказів про сімейний чи матеріальний стан відповідача, що могло б бути підставою для зменшення розміру неустойки, ним до суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.

Суд вважає, що вказана заборгованість виникла з вини платника аліментів, оскільки він будучи працездатним з 24 квітня 2007 року по травень 2018 року взагалі не сплачував заборгованість по аліментам, тому у нього утворилася неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 21850,39 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Згідно ст. 141 ЦПК України, на користь держави підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 704,80 грн.

На підставі вище викладеного ст. ст. 121, 125, 180-182, 191, 195, 196 Сімейного Кодексу України, та керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 28, 81, 133,141, 223, 247, 258, 263-265, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, (зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_8) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 24 квітня 2007 року по 24 квітня 2018 року у розмірі 21850 ( двадцять одна тисяча вісімсот п»ятдесят) гривень 39 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, (зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_8) судовий збір на користь держави в сумі 704 (сімсот чотири ) гривні 80 коп.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Мазай