Справа № 137/1193/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" жовтня 2018 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судових засідань Голота О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право проживання та користування житлом,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право проживання та користування житлом, в якому зазначає, що йому на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 21.08.2002 року йому належить житловий будинок по АДРЕСА_1. В даному будинку 21.02.2012 зареєстрована відповідач по справі, його дочка ОСОБА_3 Відповідач ще з квітня 2015 року не проживає в даному будинку, не приймає участі в роботах по утриманню будинку. Тому змушений звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки відповідач створює йому перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій справу просить розглянути у його відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про день час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Заперечень суду не надала.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. З урахуванням письмової позиції позивача, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст. 280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких підстав.

Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 21.08.2002 року (а.с.6) судом встановлено, що ОСОБА_2 отримав у спадщину після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року житловий будинок по АДРЕСА_1. Із копії довідки Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької обалсті за №713 від 10.07.2018 р. (а.с.11) судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1. В даному будинку зареєстрована дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка з квітня 2015 року фактично не проживає.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод , до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів «2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16,386,391 ЦК України.

Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Згідно ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутністі наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки позивач є законним власником житлового будинку по АДРЕСА_1 і відповідач ОСОБА_3 більше року не проживає за вищезазначеною адресою, а тому вважається такою, що втратила право на проживання та користування в зазначеному будинку.

Керуючись ст.ст.4,12,48,76,81,141,259,263-268, 280 ЦПК України і на підставі ст.ст.316,317,319,321,386,391 ЦК України, ст.71,72 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області від 24.05.2006 року такою, що втратила право проживання та користування будинком АДРЕСА_1.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення.

Копію заочного рішення протягом 2 діб направити відповідачеві та роз'яснити, що заяву про перегляд заочного рішення відповідач може надіслати до суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.