Справа № 426/1593/17
УХВАЛА

13 вересня 2018 року м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Половинка В.О. розглянувши заяву про самовідвід у судовій справі справа № 426/1593/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя

в с т а н о в и в:

Суддею Половинка В.О. у дані справі заявлено самовідвід на підставі п. 4, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід (самовідвід) судді без повідомлення учасників справи. Пунктом 9 цієї статті передбачено вирішення питання про самовідвід в нарадчій кімнаті ухвалою суду.

Вивчивши матеріали судової справи № 426/1593/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя зясовано, що відповідно до протоколу передачі судової справи від 10 вересня 2018 року судді Половинці В.О. передана 12.09.2018 на розгляд справа № 426/1593/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя.

Дана справа надійшла з апеляційного суду Луганської області.

Ця судова справа спочатку розглядалася суддею Рекою А.С., після цього, в звязку з закінченням повноважень судді, судова справа була передана судді Половинці В.О. (протокол передачі судової справи від 13.03.2018 а.с. 123).

В подальшому, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.05.2018 року (а.с. 193), остаточно визначено головуючим у цій справі суддю Скрипника С.М. Після цього справа іншому складу суду не перерозподілялася.

Викладені обставини є підставою для висновку, що у судовій справі з єдиним унікальним номером № 426/1593/17 вже був остаточно визначений головуючий у справі суддя Скрипник С.І., а це значить, що були відсутні підстави для фактично повторного автоматизованого розподілу судової справи, тобто було допущено порушення п. 19 розділу У111 Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Крім того в порушення п. 1 розділу У1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду дана справа була передана не в день розподілу 10.09.2018, а лише через два дні 12.09.2018.

В даному випадку відповідно до п.4 ч.1 ст. 36 ЦПК України було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, що виключає розгляд суддею Половинка В.О. цієї справи.

Також зясовано, що постановою апеляційного суду від 18 липня 2018 року скасовано ухвалу Сватівського районного суду від 23 березня 2018 року, яка була постановлена суддею Половинка В.О. і якою було відмовлено в заяві ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду. Під час постановлення ухвали від 23 березня 2018 року суддею Половинка В.О. були викладені мотиви та аргументи щодо безпідставності заяви ОСОБА_1 та було прийняте остаточне рішення за заявою ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Викладені обставини виключають повторний перегляд цієї ж заяви суддею Половинка В.О. та прийняття повторного рішення. Також ці обставини можуть викликати обґрунтовані сумніви сторін у справі в неупередженості та обєктивності судді.

Частиною 1 статті 39 ЦПК України визначено, що в разі наявності обставин зазначених у ст. 36-38 ЦПК України суддя зобовязаний заявити самовідвід.

Слід зазначити, що законодавцем визначено, що право відводу є процесуальною гарантією забезпечення неупередженості та обєктивності суду та перелік підстав для відводу (самовідводу) наведений у статті 36 ЦПК України є вичерпним.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, для визначення неупередженості суду належить виходить не тільки з суб'єктивного критерію, але й об'єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (Рішення у справі FerrantellietSantangelo).

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року) у справі «Білуга проти України» від 28.10.1998 року та інші, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості повинен брати самовідвід.

Відповідно до ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків.

Виходячи із положень ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суд має завжди бути «встановлений Законом». Це формулювання засвідчує принцип Верховенства права, притаманний цій системі Конвенції та її протоколів. Вислів «встановлений Законом» стосується не лише законності самого існування суду, а й складу суддів при розгляді кожної справи (рішення у справі «Булуй проти Австрії» від 22.02.1996 року та інші.

Виходячи з наведеного вище, з метою забезпечення безстороннього і обєктивного розгляду вирішення цивільної справи у суді, та з метою унеможливлення виникнення різного роду сумнівів у об'єктивності та неупередженості судді при розгляді справи, заява про самовідвід є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись п.4, 5 ч.1 ст. 36, ст. ст. 39-40 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Заяву про самовідвід у цивільній справі № 426/1593/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя задовольнити.

Цивільну справу № 426/1593/17 передати в канцелярію Сватівського районного суду Луганської області для визначення судді відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.О.Половинка