Справа №442/6091/18
Провадження №2/442/2054/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Стебницької міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого покликається на те, що він є сином покійної матері ОСОБА_3, яка померла 08.01.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про народження І- СГ № 558178 від 21.03.2018року виданого Трускавецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у львівській області

01 лютого 2017 року його батько ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.02.2017 року серії І -СГ № 454915 виданого Виконавчим комітетом Стебницької міської ради.

За свого життя його мамою ОСОБА_3 було оформлено державні акти на земельні ділянки та житловий будиноук у м.Стебнику. Заповіт мати не складала. Він є єдиним спадкоємцем та прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом з мамою.

Спадкове майно складається із земельної ділянки площею 0,0451га кадастровий номер :01:024:0064 із цільовим призначенням для індивідуального садівництва, земельної ділянки площею 0,1000 кадастровий номер :01:024:0027 із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки 0,0411га кадастровий номер :01:089:0403 із цільовим призначенням для індивідуального будівництва та житлового будинку по вул. Гоголя, 28 у м. Стебник.

04.05.2018 року він звернувся до приватного нотаріуса Дрргобицького районного нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про відкриття спадщини.

15.08.2018 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_5 було надано письмову відмову у вчинені нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як він пропустив строк і відсутні оригінали правовстановлюючих документів.

А тому для захисту своїх спадкових справ, змушений звертатись до суду.

Позивач в судове засідання не з»явився, від нього поступило клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, подав до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечують.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 08.01.2017 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок по вул. Гоголя, 28 у м. Стебник, Львівської області; земельну ділянку площею 0,0451га кадастровий номер :01:024:0064 із цільовим призначенням для індивідуального садівництва; земельну ділянку площею 0,1000 кадастровий номер :01:024:0027 із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки 0,0411га кадастровий номер :01:089:0403 із цільовим призначенням для індивідуального будівництва.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено ст.1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи , яка померла до інших осіб спадкоємців. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив, а також діти та батьки спадкодавця. Відповідно до частини 1 статті 1267, частини 1 статті 1278 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно з вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, а згідно з ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Враховуючи вище наведене, зокрема те, що позивач на підставі закону є спадкоємицем першої черги, який прийняв спадщину та після смерті матері вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від нього причин у видачі такого йому було відмовлено, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 247, ч.4 ст.206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на житловий будинок по вул. Гоголя, 28 у м.Стебник, Львівської області та на земельні ділянки: площею 0,0451га кадастровий номер :01:024:0064 із цільовим призначенням для індивідуального садівництва; площею 0,1000 кадастровий номер :01:024:0027 із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельну ділянку 0,0411га кадастровий номер :01:089:0403 із цільовим призначенням для індивідуального будівництва в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 08.01.2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Крамар