Номер справи 237/5217/17
Номер провадження 2/237/418/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.18 м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С.М.,

при секретарі Бахтіяровій Н.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Марїнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Марїнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає наступне. За рішенням Селидівського міського суду Донецької області він сплачує на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку і доходу. За рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області він сплачує на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку і доходу. Матеріальне становище позивача значно погіршилось, він не має власного житла та у зв'язку з працевлаштуванням на ПАТ «ШУ «Покровське» він змушений орендувати житлу у м. Селидове, при цьому його середньомісячний дохід складає приблизно 8000 гривень.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Марїнський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відзив на позов не надали.

01.12.2017 року ухвалою Мар'їнського районного суду Донецької області було відкрито провадження по справі та призначено попереднє судове засідання.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено у новій редакції.

Згідно з пп. 9 п. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

16.02.2018 року ухвалою Мар'їнського районного суду Донецької області справу призначено до судового розгляду.

16.07.2018 року позивачем до Мар'їнського районного суду Донецької області було подано уточнення позовних вимог.

Позивач у судове засідання з'явився, позовні вимоги, викладені у пунктах 1-3 уточнених позовних вимог просив задовольнити, позовні вимоги, викладені у пункті 4 уточнених позовних вимог просив залишити без розгляду.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання з'явилась, проти задоволення уточнених позовних вимог заперечує у повному обсязі, проти залишення без розгляду п.4 уточнених позовних вимог не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання з'явилась, проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує, проти залишення без розгляду п.4 уточнених позовних вимог не заперечує.

Представник відповідача Марїнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3 батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Виконавчим листом по справі № 2/237/1829/17 підтверджується, що з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.08.2017 року до досягненню дитиною повноліття.

Виконавчим листом по справі № 2-1629-2011 підтверджується, що з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частини доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна ОСОБА_7 будь-якої нерухомості у власності не має.

Як вбачається з довідки «Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» ОСОБА_7 мешкає у по АДРЕСА_2

Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 статті 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Зі змісту ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» вбачаєтсья, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Водночас, у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Таким чином, суд, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, виходячи з встановлених обставин справи, а саме погіршення матеріального становища відповідача, наявності у відповідача двох дітей, та рівності обов'язку батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 25 листопада 2011 року та рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 04 вересня 2017 року підлягає зменшенню.

Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

З приводу доводів відповідача ОСОБА_2 що її син, ОСОБА_5, потребує витрат на оздоровлення, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, відповідач наділена правом на пред'явлення відповідного позову до позивача, за наявністю обставин, що обумовлюють таке право.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України після досягнення найстаршою дитиною повноліття будь хто з батьків може звернутись до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей.

Позовна вимога в частині звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам на загальну суму 24829,10 гривень за виконавчим листом №2-1679-2011, виданим 06 грудня 2011 року підлягає залишенню без розгляду за заявою позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Марїнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зменшення розміру аліментів, - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Селидівського міського суду Донецької області від 26 листопада 2011 року по справі № 2- 1679-2011 на користь ОСОБА_2 з 1/4 частини усіх видів його доходів, на утримання непонолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 до 1/6 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а саме до 26 червня 2028 року.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Мар'їнського районного суду Донецької області від 04 вересня 2017 року по справі № 2/237/1829/17 на користь ОСОБА_3 з 1/4 частини усіх видів його доходів, на утримання непонолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, до 1/6 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а саме до 27 травня 2035 року.

У задоволенні позовних вимог про відкликання виконавчого листа № 2-1679-2011, виданого 06 грудня 2011 та виконавчого листа № 2/237/1829/17, виданого 01 листопада 2017 року, - відмовити.

Залишити без розгляду позовну вимогу в частині звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам на загальну суму 24829,10 гривень за виконавчим листом №2-1679-2011, виданим 06 грудня 2011 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Мар'їнський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, місце проживання: АДРЕСА_3, РНОКПП: НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1.

Відповідач: Марїнський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, , місцезнаходження: пр.-т. Соборний, 4, м. Курахове, Мар'їнський район, Донецька область.

Суддя С.М. Ліпчанський

Дата документу 05.09.2018