Справа №560/929/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2018 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

за участю секретаря судового засідання Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить:

- розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області 27 серпня 2010 року, актовий запис №61;

- після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем ОСОБА_2.

Свої вимоги мотивує тим, що 27 серпня 2010 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого у них є дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Під час їхнього спільного проживання на грунті несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, у них стали виникати сварки. Шлюбних стосунків вони не підтримують. Фактично сім'я припинила своє існування. На даний час відповідач перебуває в місцях позбавлення волі. Сім'я розпалася остаточно і зберегти її та повернутися до спільного життя неможливо.

В судове засідання позивач не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, оскільки відбуває покарання в ДУ "Полицька виправна колонія №76". Як вбачається з повідомлення вказаної установи, від надання письмових пояснень ОСОБА_2 відмовився, відзиву на позов не подав, клопотань про надання строку на примирення не заявляв.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про їхні права та взаємовідносини.

Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 серпня 2010 року між сторонами зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №61, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ № 057840 (а.с.4).

Як вбачається із свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №125835 від 15 вересня 2010 року (а.с.6) сторони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із положеннями пункту 3 частини 2 статті 18, статті 51, частини 3 статті 56, частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

В ході розгляду справи судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сімї не можливо, так як це буде суперечити інтересам та волі обох сторін.

При таких обставинах, суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує формально.

Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, а також права їхньої дитини, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити.

Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтею 51 Конституції України, статтями 18, 51, 56, 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, статтями 12, 81, 247, 264, 265, 352, 354 Цивільного процесуального України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 27 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів складено відповідний актовий запис №61 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача надалі іменувати - "Місько".

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 15 частини 1 Розділу ХШ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_4