Справа № 585/2801/18
Номер провадження 2/585/985/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді Євлах О.О., за участю секретаря - Безручко О.П., позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ромни справу за позовом ОСОБА_1 до Роменської міської ради Сумської області, ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю ,-

В С Т АН О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності за набувальною давністю на 5/6 частки квартири АДРЕСА_1, яка складається з двох житлових кімнат, житловою площею 25,3 кв.м., загальною площею 39,7 кв.м. та знаходиться на третьому поверсі п'ятиповерхового будинку. Свої вимоги мотивував тим, що 07.09.2000року в.о. державного нотаріуса Роменської міської державної нотаріальної контори Ільченко Л.І. видано Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №814, яким посвідчено, що на підставі заповіту, посвідченого державним нотаріусом Роменської ДНК 07.04.94 року за НОМЕР_1 спадкоємцем зазначеного в заповіті майна гр.. ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, є - гр.. ОСОБА_6, прож. АДРЕСА_5. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з: квартири за АДРЕСА_6 житловою площею 25,3 кв.м., загальною площею 39,7 кв.м., корисною площею 38,9 кв.м., що знаходиться в м. Ромни по АДРЕСА_7, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації виконкому міськради 01.04.1994 року та зареєстрованого в Роменському МБТІ за р №1855 в реєстровій книзі за №20. ІНФОРМАЦІЯ_6 його мати-ОСОБА_8 померла, після її смерті відкрилася спадщина. За життя ОСОБА_6 склала заповіт, яким належну їй квартиру під АДРЕСА_6 яка розташована в м. Ромни по АДРЕСА_8 заповіла гр.ОСОБА_3. ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_6, прийняв, подавши державному нотаріусу Роменської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в установлений строк. 1/6 частку спадщини - квартири за АДРЕСА_6 що знаходиться в АДРЕСА_9 на підставі ст.1241 Цивільного кодексу України прийняв чоловік спадкодавця - ОСОБА_9, який фактично прийняв спадщину вважає, але не оформив своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_9 помер. 07 червня 2018 року приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Проскурня Л.І. йому (позивачу) видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1005, яким посвідчено набуття ним права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8, - 1/ 6 частки квартири АДРЕСА_2. Після подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини ОСОБА_3 жодного разу в м. Ромни не приїжджав і своєю 5/6 часткою квартири за АДРЕСА_6 що знаходиться в АДРЕСА_9 не цікавився, участі в утриманню квартири та оплаті комунальних послуг - не приймав. В супереч імперативних вимог ст.ст.1297, 1298 Цивільного кодексу України по даний час ОСОБА_11 до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, 5/6 частки квартири під АДРЕСА_6 яка розташована в м. Ромни по АДРЕСА_8 - не звертався і свідоцтва не отримав. З моменту смерті матері і по даний час він (позивач) добросовісно, відкрито та безперервно володіє 5/6 часткою квартири за АДРЕСА_6 що знаходиться в и. Ромни по бульвару Шевченка,21, слідкує за нею, проводить ремонти, оплачує комунальні послуги. 5/6 частки квартири, в розумінні положень частини 2 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ця частка квартири нікому не належить, ніхто не заявляв до нього вимог щодо повернення 5/6 частки вказаного нерухомого майна, він продовжує відкрито та безперервно володіти спірною квартирою більше десяти років. В зв»язку з цим звернувся до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач та його представник позову заяву підтримали та просили її задовольнити з підстав, викладених в ній.

Представник відповідача - Роменської міської ради, в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій при вирішенні позову поклався на думку суду.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі, свої заперечення обґрунтовує тим, що покійна мати його і позивача по справі - ОСОБА_6 була власником квартири за адресою: м. АДРЕСА_11, яку заповіла йому, а трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_10, залишила ОСОБА_1 - позивачу по справі, яку він продав і купив натомість дві квартири. Їх покійний батько після смерті ОСОБА_6 добросовісно оплачував утримання спірної квартири та всі комунальні послуги. Вважає, що якщо позивач і проводив в спірній квартирі якісь ремонтні роботи, то його ніхто не примушував це робити, а якщо він і допоміг батьку ОСОБА_9 провести такі роботи, то це його обов»язок як сина. Розподіл права власності на квартиру - по 1/ 6 і 5/6 частки відповідно, було проведено в 2018 році, а не 10 років тому, як про це вказує позивач. Крім того, вважає, що його право на отримання свідоцтва про право власності у нотаріуса не обмежено строками. що позивач шахрайськими діями хоче заволодіти квартирою яку він успадкував. Просить суд безоплатно передати спірну квартиру у власність Роменської міської ради, але не віддавати квартиру позивачу.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що викладені у запереченнях відповідача ОСОБА_3 доводи свідчать про обґрунтованість йог позовних вимог. Зокрема, за життя їх спільна з відповідачем ОСОБА_3 мати ОСОБА_6 склала Заповіт, яким на випадок своєї смерті розпорядилася належну їй квартиру під АДРЕСА_6 яка розташована в м. Ромни по АДРЕСА_8 заповіла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, прийняв, подавши державному нотаріусу Роменської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в установлений строк. В супереч імперативних вимог ст.ст.1297, 1298 Цивільного кодексу України по даний час ОСОБА_11 до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, 5/6 частки квартири під АДРЕСА_6 яка розташована в м. Ромни по АДРЕСА_8 - не звертався і свідоцтва не отримав. В клопотанні ОСОБА_11 просить квартиру за адресою АДРЕСА_3 передати Роменській міській раді Сумської області, яку використовувати як службове житло або передати особам, які потребують житла, що свідчить про те, що ОСОБА_3 не цікавиться спірною квартирою. З моменту смерті матері і по даний час він добросовісно, відкрито та безперервно володіє 5/6 частки квартири за АДРЕСА_6 що знаходиться в АДРЕСА_9, слідкує за нею, проводить ремонти, оплачує комунальні послуги, В розумінні положень частини 2 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" 5/6 частки квартири нікому не належить, ніхто не заявляв до нього вимог щодо повернення 5/6 частки вказаного нерухомого майна, він продовжує відкрито та безперервно володіти спірною квартирою більше десяти років (а.с.46-47).

Свідок ОСОБА_12 суду повідомив, що проживає в АДРЕСА_12. Ссіди з позивачем та відовідачем ОСОБА_3. Сусіди із батьком позивача та матір'ю ОСОБА_21. У 2006 році померла мати позивача. Батько позивача залишився сам і за ним доглядав позивач. Батько був слабенький. ОСББ був створений років сім тому, але коли точно не пам'ятає. Хто такий ОСОБА_3 Позивач приходи. Бачила по вечорах і вранці коли виходив. У квартирі бував. За останні десять років був у квартирі декілька разів. Тільки на вішалці бачив пальто позивача та у входу взуття. Сказати хто де і як жив у даній квартирі, може сказати за три чотири роки. Батько жив у залі, а позивач у спальні. У квартирі позивач робить ремонт і там регулярно з'являється. У квартирі зараз не чути нікого, коли жив батько позивача, то розмови там чути. У позивача є син ОСОБА_13 , але у даній квартирі він його не бачив. Позивач жив на вул.Леніна, але приходив у квартиру по бульвару АДРЕСА_13 регулярно. Хто сплачував комунальні платежі за останні 10 років не знає, думає що позивач.

Свідок ОСОБА_14 суду повідомив, що проживає в АДРЕСА_14. сусіди з позивачем. У квартирі АДРЕСА_4 10 років жив батько позивача. Позивач доглядав його. Відповідача ОСОБА_3 не знає, з ним ніколи його не знайомили. У квартирі жила мати і батько позивача. Потім у 2006 р.мати померла і продовжував жити батько. Коли помер батько позивача, то у квартирі живе позивач. З ким живе, не знає. Він бачить, що позивач ходить з відти на роботу та з роботи. За останні 10 років у квартирі №9 був лише на похороні батька. Коли батько блудив, то приводив до дому. Позивача там не бачив, бо він на роботі. Що за останні десять років робив по утриманню квартири позивач не знає. ОСББ створене років п'ять чи шість. Хто сплачує за комунальні послуги за даною квартирою, не знає. Думає, що батько із своєї пенсії сплачував. Про те, що квартира успадкована братом позивача, йому не відомо. Що позивач цією квартирою користується йому теж не відомо. Чи проводились у квартирі ремонтні роботи, йому не відомо.

Свідок ОСОБА_15 суду повідомила, що проживає в АДРЕСА_12. Живе з 1984 року у даній квартирі. Сусіди з позивачем. У дев»ятій квартирі жив батько позивача. З 2014 року батько став слабенький. Позивач його доглядав. Інколи, залишався на ніч. За останні десять років, після смерті матері, позивач доглядав за батьком. З 1990 року у даній квартирі №9 жили сім»я із двох чоловік, це батьки позивача. Жили удвох до 2006 року, потім батько жив сам до 2014 року. З 2014 року став з ним жити позивач до смерті батька. Потім перейшов жити у своє житло. За останні десять років у квартирі була декілька разів, раз на похоронах у матері позивача, пару разів заходила набирала воду до батька позивача, потім пару разів заходила, коли жив там позивач із батьком. Зараз у квартирі ніхто не живе. Про те, що заповіт на брата позивача, їй не відомо. Ремонтні роботи у квартирі проводяться років 2 тому. Позивач поміняв колонку, та меблі в квартирі. Щоб у квартирі робили ремонт раніше, не чула. Лише років два тому міняли двері та вікно. Комунальні платежі йшли на ім'я батька позивача.

Свідок ОСОБА_16 суду повідомила, що проживає в АДРЕСА_15. Вони з позивачем - сусіди із сторонами. У даному будинку живе із 1970 року. Позивач доглядав за батьком. Знає всіх родичів позивача. Знає і брата, але він після розвалу СССР не приїздив. За останні 10 років у квартирі №9 жив батько позивача- Сергій Іванович, із дружиною. Жили у даній квартирі удвох. Позивач жив у своїй квартирі. Батьки у квартирі жили до смерті матері. Після матері батько позивач приходив і допомагав батьку. Позивач жив у залі із батьком. Щоб робили ремонтні роботи у квартирі, то такого не знає. Після смерті батька позивач поміняв двері у квартирі і що не знає. Комунальні платежі йшли на ім'я батька позивача, а після смерті батька на ім'я позивача. ОСББ десять років. Внески до ОСББ після смерті батька сплачує позивач, а до цього не знає хто сплачував. Знає, що заповіт на дану квартиру мати залишила на ім'я брата позивача. До виклику в суд від позивача не чула, що квартира передана брату. В даний час, після смерті батька, у квартирі живе позивач. Чи зареєстрований позивач у квартирі, не знає.

Суд, вислухавши думку позивача, його представника, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що 07.09.2000 року в.о. державного нотаріуса Роменської міської державної нотаріальної контори Ільченко Л.І. видано Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №814, яким посвідчено, що на підставі заповіту, посвідченого державним нотаріусом Роменської ДНК 07.04.94 року за НОМЕР_1 спадкоємцем зазначеного в заповіті майна гр.. ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, є - гр.. ОСОБА_6, прож. АДРЕСА_16. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з: квартири за АДРЕСА_6 житловою площею 25,3 кв.м., загальною площею 39,7 кв.м., корисною площею 38,9 кв.м., що знаходиться в м. Ромни по АДРЕСА_7, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації виконкому міськради 01.04.1994 року та зареєстрованого в Роменському МБТІ за р №1855 в реєстровій книзі за №20 (а. с. 6).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_9, його батьком вказаний «ОСОБА_9», матір»ю - «ОСОБА_6» (а. с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 виданим ІНФОРМАЦІЯ_6 відділом реєстрації актів цивільного стану Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області (а. с. 8).

За життя ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений 05.11.2002 року державним нотаріусом Роменської міської державної нотаріальної контори Сліпець А.Д. за реєстровим №1101, яким на випадок своєї смерті належну їй квартиру під АДРЕСА_6 яка розташована в м. Ромни по АДРЕСА_8 заповіла гр. ОСОБА_3 (а. с. 9).

ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, прийняв, подавши державному нотаріусу Роменської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в установлений строк, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №6938815 від 19.10.2006 року (а. с. 10).

1/6 частку спадщини - квартири за АДРЕСА_6 що знаходиться в АДРЕСА_9 на підставі ст.1241 Цивільного кодексу України прийняв чоловік спадкодавиці - ОСОБА_9, який фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.06.2018 року (а. с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_9 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_3, виданим 02.10.2017 року Роменським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а. с. 11).

07 червня 2018 року приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Проскурня Л.І. позивачу видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1005, яким посвідчено набуття ним права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 (а. с. 12).

Згідно Довідки ОСББ "Водолій К" №365 від 02.07.2018 року з жовтня 2006 року і по даний час ОСОБА_1 відкрито, безперервно володіє нерухомим майном - 5/6 частки квартири за АДРЕСА_19, несе витрати по його утриманню та сплачує комунальні платежі (а. с. 14).

З довідки КП «Роменське МБТІ» № 290 від 11.04.2018 року вбачається, що згідно з архівною інвентарною справою станом на 01.01.2013р. двокімнатна квартира № 9 на третьому поверсі поверхового житлового будинку по АДРЕСА_18 загальною площею 39,7 м кв,, жилою площею 25,3 м кв. зареєстрована в реєстровій книзі № 77, реєстровий номер 541 за ОСОБА_19 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Роменською міською ДНК 07.09.2000р., реєстр. НОМЕР_4; загальна вартість квартири становить 61415 грн. (а. с. 13).

Згідно довідки від 18.06.2018р. про склад сім»ї з місця реєстрації за адресою: м. АДРЕСА_11, м. Ромни, зареєстрований ОСОБА_1 (а.с.15).

Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу набуття права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності.

Частина 2 статті 41 Конституції України передбачає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

З роз'яснень, які містяться в п. п. 9, 11, 13 - 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав», вбачається, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Таким чином, спосіб набуття права власності базується на сукупності обставин - тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Добросовісне володіння припускає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно, тому встановлення добросовісності залежить від підстав набуття майна.

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України, особи, що мають право на набуття права власності на майно за набувальною давністю, мають бути законними добросовісними володільцями цього майна протягом установленого законом строку. Володілець є добросовісним, якщо він не знав і не міг знати про те, що ця річ належить іншій особі, тобто умовами набуття права власності за набувальною давністю є добросовісне заволодіння чужим майном та володіння чужим майном протягом певного строку, мінімум якого встановлено Законом.

Стосовно поданого позивачем доказу,- довідки ОСББ "Водолій К" №365 від 02.07.2018 року, поданої ним на підтвердження того, що він з жовтня 2006 року і по даний час відкрито, безперервно володіє нерухомим майном - 5/6 частки квартири за АДРЕСА_19, несе витрати по його утриманню та сплачує комунальні платежі (а. с. 14), суд оцінює критично, оскільки така не містить даних, на підставі яких вона видана (не зазначено, в яких документах ОСББ зафіксовано зазначена в довідці інформація). Крім того, з показів свідків, які проживають і даному будинку, ОСББ створено 10 років тому, що взагалі виключає їх можливість володіти інформацією, зазначеною ними у довідці.

З огляду на встановлені судом обставини справи та зазначені норми матеріального і процесуального права, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок їх у сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання права власності позивача на 5/ 6 частки квартири за набувальною давністю, оскільки відповідач по справі ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, прийняв, подавши державному нотаріусу Роменської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в установлений строк, хоча по даний час ОСОБА_11 до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно не звернувся, однак, спадщина йому належить з моменту відкриття, та він в будь - який час може реалізувати своє право на отримання такого свідоцтва, категорично заперечує проти набуття позивачем права власності на 5/ 6 частки квартири, а тому заволодіння позивачем 5/ 6 частки квартири, тобто власністю іншої особи, не є добросовісним заволодінням нерухомим майном в розумінні частини 1 статті 344 ЦК України.

Та обставина, що позивач доглядав за квартирою, оплачував послуги, навіть в період проживання в квартирі його батьків, не підтверджена належними та допустимими доказами, спростована показами свідків. Проведення ремонтних робіт у квартирі після смерті батька (2017р.) та догляд за батьком у період його життя, не породжує права позивача на набуття права власності на всю квартиру за набувальною давністю.

Крім того, з показів свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_15, вбачається, що позивач в даний момент в квартирі постійно не проживає, а лише навідується і проводить деякі ремонтні роботи. З документів, досліджених в судовому засіданні, встановлено, що позивач став власником 1/6 частки квартири лише з червня 2018 року, а до цього навіть не був там зареєстрований, постійно знав, що квартиру мати заповіла його брату і той спадщину прийняв, що свідчить про недотримання строку користування та головної умови-добросовісність, встановлених ЦК, для того аби позивач мав право претендувати на визнання за ним права власності за набувальною давністю.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, за безпідставністю.

Судові витрати, на підставі ст..141 ЦПК, суд вважає необхідним залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 328, 335, 344 ЦК України, ст. ст. 12, 34, 81, 138, 141, 263, 265, 268, 273 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Роменської міської ради Сумської області, ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю - відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області в порядку та у строки, встановлені ст.ст.352-354 ЦПК України, з особливостями, визначеними розділом 13 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 26 жовтня 2018 року.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ О. О. Євлах