УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року місто Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., за участі секретаря судового засідання Мереуци М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Кредитної спілки «Аккорд», заінтересована особа: ОСОБА_1 на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Представник публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_1, в якій посилається на наступне.

11 березня 2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, видано виконавчий лист №0818/13044/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Аккорд» заборгованості у сумі 12848,52 грн.

КС «Аккорд» звернулась до Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою про відкриття виконавчого провадження зазначивши, що ОСОБА_1 перебуває в трудових відносинах з ТОВ "Фарма комплекс солюшнз юа", що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповіддю ПФУ.

04 липня 2018 року на поштову адресу КС «Аккорд», рекомендованим листом від Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області отримано постанову державного виконавця Єременко К.В. від 13.06.2018 р. про повернення виконавчого документу стягувачу у звязку з тим, що у боржника відсутнє майно/кошти на яке можливо звернути стягнення, а здійсненні державним виконавцем заходи, щодо розшуку майна/коштів боржника, виявились безрезультатними.

Скаржник вважає, що постанова від 13.06.2018 року є незаконною, оскільки винесена в порушення вимог ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме державним виконавцем не здійснено всіх необхідних дій для виконання рішення суду, зокрема не перевірив майновий стан, не виніс постанову про звернення стягнення з доходу боржника, інформацію щодо отримання доходу боржником не перевірив, а також не було вчинено інших дій, передбачених законом,

Сторони, належно повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися, від представника КС «Аккорд» до державного виконавця надійшли письмові заяви про проведення судового засідання у їх відсутності.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні у Комунарському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебувало виконавче провадження ВП №53036736 з примусового виконання виконавчого листа №0818/13044/2012, який видано Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Аккорд» заборгованості 12848,52 грн.

Постановою головного державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2 від 13.06.2018 року на підставі п.5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ №0818/13044/2012 повернуто стягувачу.

При відкритті провадження за скаргою судом у державного виконавця було витребувано матеріали виконавчого провадження №53036736 для огляду в судовому засіданні, та його копію для долучення до матеріалів справи, а також письмові заперечення проти скарги у разі їх наявності.

Матеріали виконавчого провадження та письмові заперечення на адресу суду не надходили, що позбавляє суд можливості встановити, які дії з примусового виконання рішення суду були проведені державним виконавцем.

Так відповідно до постанови від 13.06.2018 ВП №53036736 про повернення виконавчого документа стягувачу - згідно відповіді ДПС та УПФУ України боржник за цивільно-правовими договорами не працевлаштований, доходу не отримує, пенсію не отримує та відкритих розрахункових рахунків не має. Згідно відповіді АІС Автомобіль автотранспортні засоби не зареєстровані. Згідно відповіді Держтехнагляду сільськогосподарська техніка не зареєстрована. Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців, за боржником не виявлено нерухоме майно. Виходом державного виконавця за адресою зазначеною у виконавчому документі боржника не знайдено.

Згідно п.5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Згідност.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Заходи примусового виконання визначені ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно доч.1, 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Зазначений закон наділяє виконавця повноваженнями необхідними для здійснення виконавчого провадження. Зокрема, згідно ч.2 ст.18 закону виконавець має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього закону, одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про розяснення рішення; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів.

Суд вважає, що державний виконавець дійшов передчасного висновку про повернення виконавчого документу стягувачу.

Судом не отримано копії матеріалів виконавчого провадження та доказів які заходи були вжиті виконавцем для своєчасного, ефективного виконання рішення суду.

На думку суду, твердження державного виконавця про відсутність боржника є недостатнім для прийняття рішення про повернення виконавчого документу стягувачу.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватись положеннями Конституції України, п.6ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, Законами України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

У пілотному рішенні Європейського суду з прав людини від 15.10.2009 року, ОСОБА_4 проти України зазначено, суд повторює, що право на суд, захищене ст. 6 було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволила, щоб остаточне обовязкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь якій зі сторін.

У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту ст.1 Першого протоколу.

Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обовязкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції справа «Бурдов проти Росії».

Така ж практика ЄСПЛ у багатьох інших справах як проти України , так і проти інших держав.

Таким чином, суд вважає, що державним виконавцем, всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» не вжито передбачених законом заходів щодо виконання судового рішення по справі №0818/13044/2012, в звязку з чим, постанова про повернення виконавчого документу стягувачу підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу Кредитної спілки «Аккорд», заінтересована особа: ОСОБА_1 на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 по виконавчому провадженню №53036736 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.06.2018 року.

Скасувати постанову головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 по виконавчому провадженню №53036736 про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.06.2018 року

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, строк якого обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: Н.І. Рибалко