Постанова

Іменем України

18 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 645/351/16-ц

провадження № 61-31247св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), БілоконьО. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області, у складі судді Коваленко І. П.,

від 28 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання майна особистою власністю.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова, у складі судді

Шарка О. П., від 06 червня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6, яка не є учасником справи, звернулась до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що оскарженим судовим рішення вирішено питання про її права та обов'язки.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 28 вересня 2017 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_6 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 червня 2016 року.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_6 не надала доказів на підтвердження того, що оскарженим судовим рішенням вирішено питання про її права та обов'язки.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що вона належним чином обґрунтувала свої доводи щодо того, що оскарженим рішенням суду першої інстанції вирішено питання про її права та обов'язки, проте апеляційний суд не перевірив їх та дійшов передчасного висновку про відмову у прийнятті апеляційної скарги.

Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд встановив, що рішенням Фрунзенського районного суду

м. Харкова від 06 червня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання майна особистою власністю відмовлено.

У вересні 2017 року ОСОБА_6 звернулась до суду з апеляційною скаргою на вказане судове рішення, посилаючись на те, що вона не приймала участі у справі, проте оскарженим судовим рішенням вирішено питання про її права та обов'язки. Зазначала, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5 та вважала, що останній має у спільній сумісній власності 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яку вони збиралися продати та придбати іншу квартиру. Вказувала, що зазначення у описовій частині оскарженого судового рішення про те, що квартира АДРЕСА_1 є особистою власністю ОСОБА_4, а відповідачем право приватної власності позивача у встановленому законом порядку не оспорюється, є необґрунтованим, таким, що не відповідає нормам сімейного законодавства, та порушує права та інтереси ОСОБА_6

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.Особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють, обмежують, або припиняють права або обов'язки цих осіб.

Відповідно до частини другої статті 21 СК України проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Встановивши, що ОСОБА_6 не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що рішенням Фрунзенського районного суду

м. Харкова від 06 червня 2016 року, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання квартири, яка придбана ОСОБА_4 у 1999 році (у період перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у шлюбі), особистою власністю, вирішено питання про її права та інтереси, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відмову у прийнятті апеляційної скарги.

Доводи заявника про перебування з відповідачем з 2010 року у фактичних шлюбних відносинах не є обставиною, що може свідчити про наявність у ОСОБА_6 прав на квартиру, яка з 1999 року належить

ОСОБА_4 на праві власності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 не скористався своїм правом та не оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, що фактично свідчить про згоду із наслідками розгляду місцевим судом майнового спору, який виник між ним та ОСОБА_4 (колишнім подружжям).

З урахуванням наведеного, оскаржена ухвала апеляційного суду є такою, що постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування оскарженої ухвали апеляційного суду відсутні.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржена ухвала апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 28 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. В. Білоконь

С. Ф. Хопта