Провадження № 2/522/2254/18
05 вересня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Шенцевої О.П.,
при секретарі Соболевій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарнтія» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
ПАТ «Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу у розмірі 48 695, 01 доларів США, що по відношенню до гривні за НБУ станом на 18.12.2012р. становить -389 219, 21 грн. за кредитним договором № 3276-008/07Р від 19.09.2007 року.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 19.09.2007 року між Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарнтія» та ОСОБА_1 був укладений договір № 3276-008/07Р, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 43 000 доларів США.
Відповідно до умов Договору, Відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.
Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 43 000 доларів США.
У порушення умов Договору, Відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 18.12.2012 року має прострочену заборгованість за кредитом разом- 48 695, 01 доларів США, з урахуванням курсу долара США що по відношенню до гривні за НБУ станом на 18.12.2012р. становить -389 219, 21 грн.
Представник позивача подав заяву про проведення судового засідання без фіксації судового процесу.
Представник ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи у свою відсутність.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов первісний таким, що підлягає задоволенню, а зустрічний позов таким, що не підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного з АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» договору № 3276-008/07Р від 19.09.2007року, ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 43 000 доларів США.
Банк виконав вимоги укладеного між ним та Відповідачем та надав Відповідачу кредитні кошти, які в цьому договорі зазначені.
З позову вбачається, що відповідач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини кредиту кредитор (Банк) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.
У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань кредитного договору № 3276-008/07Р від 19.09.2007року у відповідача станом на 18.12.2012 року, виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої, згідно розрахунку заборгованості становить 48 695, 01 доларів США, з урахуванням курсу долара США що по відношенню до гривні за НБУ станом на 18.12.2012р. становить -389 219, 21. та яка складається з наступного:
-прострочена заборгованість за кредитом - 25 727 доларів США 00 центів, з урахуванням курсу долара США що по відношенню до гривні за НБУ станом на 18.12.2012р. становить 285 565 гривень, 91 копійка;
-пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 925 доларів США 00 центів, з урахуванням курсу долара США що по відношенню до гривні за НБУ станом на 18.12.2012р. становить 7 393 гривні 52 копійки;
-відсотки за користування кредитом - 10 767 доларів США 01 цент, з урахуванням курсу долара США що по відношенню до гривні за НБУ станом на 18.12.2012р. становить 86 060 гривень 71 копійка;
-пеня за несвоєчасне погашення процентів - 1 276 доларів США 00 центів, з урахуванням курсу долара США що по відношенню до гривні за НБУ станом на 18.12.2012р. становить 10 199 гривень, 07 копійок.
Розрахунок заборгованості зазначений в позові та додано до матеріалів справи.
Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, Відповідач суду не надав.
Таким чином, на момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати комісій, відсотків, штрафу у суду не має.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом.
На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача всієї суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та ст.1050 ЦК України.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Судом також встановлено, що внаслідок невиконання Відповідачем умов кредитного договору № 3276-008/07Р від 19.09.2007 року, Позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 441, 00 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням, на зазначену суму.
Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог первісного позову, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.
В матеріалах справи наявний Договір від 13 березня 2017 року, укладений між представником ОСОБА_2 та ПАТ «Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» про розірвання Договору поруки, посвідчений ПН Одеського міського нотаріального округу Левченко Н.А. 19.09.2007 року зареєстрований № 1463.
Таким чином, суд вважає, що підстав для стягнення з заборгованості з ОСОБА_2 відсутні.
Враховуючи вищезазначене, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про частково задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223,ч.2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України; ст.ст. 1, 3, 16, 509, 524, 525, 526, 530, 536, 549, 550-551, 610-612, 625-626, 629, 638, 639, 1048, 1050, 1052, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарнтія» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарнтія» заборгованість у розмірі 48 695 доларів США 01 цент, з урахуванням курсу долара США що по відношенню до гривні за НБУ станом на 18.12.2012р. становить 389 219 грн. 21 копійку та судові витрати у розмірі 3 441 грн. 00 копі йок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: