АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1601/18Головуючий по 1 інстанції - Корман О.В.
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції - Бородійчук В.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Бородійчука В.Г.

суддів Василенко Л.І., Фетісової Т.Л.

розглянувши у судовому засіданні в місті Черкаси в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Литвиненко Олени Леонідівни на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 липня 2018 року (постановлену 24 липня 2018 року в приміщенні Уманського міськрайонного суду Черкаської області під головуванням судді Корман О.В.) у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд, -

в с т а н о в и в :

11 червня 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 липня 2018 року позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» визнано неподаною та повернуто позивачу.

Постановляючи ухвалу про визнання позовної заяви неподаної та повернення її позивачу, суд першої інстанції мотивував свою ухвалу тим, що до позовної заяви не додано оригінал довіреності представника позивача, а наявна лише її копія. Також, позивачем викладено обставини спору, однак не зазначено докази, якими такі обставини підтверджуються. Крім того, до позовної заяви не додано докази на підтвердження сум заборгованості та періодичності погашення боргу.

З цих підстав позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, однак, оскільки недоліки позивачем усунуті не були, позовна заява була визнана неподаною та повернута.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду, ПАТ КБ «Приватбанк» оскаржило її у встановленому порядку до суду апеляційної інстанції.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги ПАТ КБ «Приватбанк» вказало, що позовну заяву банку підписано представником позивача Кіріченко Р.А., який має процесуальну дієздатність, на підставі довіреності від 11 вересня 2017 року № 8501-К-Н-О, яка є дійсною та відповідає вимогам ст. 246 ЦК України та якою передбачено право останнього підписувати та подавати позовні заяви до судів. Посадове становище підписанта зазначено у довіреності. Копія довіреності додана до позовної заяви і довіреність є чинною до 31 грудня 2019 року. Особа, що подає апеляційну скаргу зазначила, що ЦПК України не забороняється подавати позовну заяву або заяву про розгляд справи за відсутності представника шляхом поштового надсилання, як це було зроблено позивачем, вимога щодо обов'язкового надання оригіналу довіреності до позовних матеріалів обмежує права сторін порівняно з встановленим законом, створює не передбачені законом обов'язки, що може розглядатись як штучна перешкода в реалізації права на судовий захист, передбачений ст. 55 Конституції України. Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що суду надано всі докази, якими обгрунтовано вимоги позовної заяви, а на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, до суду скеровано заяву із додатками, а саме довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, виписку по особовому рахунку відповідача, копії документів та письмові пояснення, хоча вказані докази сторони зобов'язані подати суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 липня 2018 року як незаконну та ухвалити нову постанову, якою передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставин справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Так, положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З матеріалів справи вбачається, що банком до суду було подано позов до фізичної особи про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 21 червня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення зазначених в ній недоліків.

16 липня 2018 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків позовної заяви, викладеної в новій редакції, з додатком та з копіями документів, що додаються до позову.

Однак, ухвалою районного суду від 24 липня 2018 року позовна заява визнана неподаною та повернута на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

У вищевказаній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано до позовної заяви всі докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме документи, які можуть бути доказами, і на підставі яких позивачем проведені розрахунки (первинні бухгалтерські документи), також суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, виходив з того, що позивачем не надано до суду оригінал довіреності повноважень представника банку.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апеляційної скарги, що посилання суду на не неподання доказів позивачем та відсутності оригіналу довіреності представника банку, яким підписано позов, не дає підстав суду залишати без руху позовну заяву, а згодом вважати її неподаною та повертати позивачу, тому такі висновки суду є помилковими, а доводи апеляційної скарги обґрунтованими, які підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції не враховано роз'яснення пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку, відносно поданої представником банку копії довіреності.

Так, відповідно до підпункту 11 пункту 16 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України представництво, відповідно до пункту 3 частини першої статті 131 та 131 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції з січня 2019 року.

Згідно зі ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від імені відповідно до закону, статуту, положення, або через представника.

Відповідно до ст. 246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

В частині 2 ст. 60 ЦПК України передбачено, що під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 ЦПК України.

Малозначними є зокрема справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такі справи розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, у тому числі довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Згідно до ч. 3 ст. 62 ЦПК України вказано, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом ( електронним цифровим підписом ) посадової особи, уповноваженої на це законом або установчими документами.

Частиною 5 ст. 62 ЦПК України передбачено, що відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.

Частина 6 ст. 62 ЦПК України встановлює, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Отже, ст. 62 ЦПК України не зобов`язує особу, яку підписала та подала від імені позивача-юридичної особи позовну заяву, надати тільки оригінал довіреності, оскільки допускається і копія довіреності (у разі надання копії, засвідченої у визначеному законом порядку).

Таким чином, апеляційний суд вважає, що представником позивача було подано належно засвідчену копію довіреності на представлення інтересів ПАТ КБ «Приватбанк» та долучено її до позовної заяви, тому посилатись на вказану обставину, як невиконання ухвали суду щодо усунення недоліків, суд першої інстанції підстав не мав.

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя.

Виходячи з вищевикладеного, доводи апеляційної скарги банку є обґрунтованими та підлягають задоволенню апеляційним судом, оскільки судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про визнання неподаною та повернення позовної заяви у зв'язку з невиконанням ухвали суду від 21 червня 2018 року, що підтверджують обставини справи, оскільки такі висновки суду не відповідають вимогам закону та судом допущено порушення вимог процесуального законодавства, що є обов'язковою підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що ухвала суду про повернення позовної заяви постановлена з порушенням процесуальних норм, оскільки позбавляє позивача можливості здійснити (реалізувати) своє право на захист порушених на його думку інтересів.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Литвиненко Олени Леонідівни задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 липня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості скасувати, направивши матеріали справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий -

Судді -

Повний текст постанови виготовлено 14 вересня 2018 року.