Провадження № 6/653/8/18
У Х В А Л А

іменем України

10 січня 2018 року Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Венглєвської Н.Б.,

секретаря Копєйко Д.В.,

розглянувши у судовому засіданні подання начальника Генічеського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Генічеського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області звернувся до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до повного погашення заборгованості по аліментам, що стягуються з нього на підставі виконавчого листа виданого Дарницьким районним судом м. Києва №753/12734/15-ц від 16.12.2015 року. Подання мотивовано тим, що ОСОБА_1 ухиляється від сплати аліментів на користь ОСОБА_2

Дослідивши матеріали поданого клопотання, суд вважає подання таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.12.2015 року за №753/12734/15-ц вирішено стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ід. номер НОМЕР_1, проживаючого на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 /пять тисяч/ гривень щомісячно, починаючи з 10.07.2015 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку..

16 грудня 2015 року за вказаним рішенням Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист.

Постановою від 30.12.2015 р. відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16.12.2015 року за №753/12734/15-ц.

В процесі примусового виконання державним виконавцем встановлено відсутність у боржника постійного місця роботи та заробітку, з якого можливо проводити вирахування. Із отриманих відомостей встановлено, відсутність у нього також будь якого нерухомого та рухомого майна, а також відкритих рахунків за рахунок яких можливо було б виконувати рішення суду. Як вбачається з вказаного подання підставою звернення до суду є саме відсутність у боржника майна за рахунок якого можливо було б виконати рішення суду.

Відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» ухилення громадянина від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), або дія на нього неврегульованих аліментів, договірних чи інших невиконаних зобовязань є підставою для тимчасової відмови громадянину у виїзді за межі України.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України це певного виду санкція, яка може застосовуватися у звязку з ухиленням особи від виконання зобовязання, зокрема виконання судового рішення.

Відповідно до ст..18 ч.3 п. 19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст.. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення та застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову. Суд може постановляє ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В розумінні ст..18 ч.3 п. 19 Закону України «Про виконавче провадження», ухиленням, є навмисне чи інше свідоме невиконання боржником обов'язків за рішенням суду, у зв'язку з чим і здійснюється примусове виконання та є підставою про застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України, наявність умислу та обставин, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Верховний суд у своєму листі, розяснюючи питання судової практики, щодо вирішення питання про тимчасове обмеження громадян у праві виїзду за межі України вказував на необхідність визначення поняття «ухилення боржника від виконання зобовязань». Так ВСУ зазначив, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження в праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання. У звязку з цим з метою всебічного і повного зясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав і обовязків учасників спірних правовідносин, суд має зясувати, дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання в повному обсязі або частково. Крім того, у своєму узагальненні ВСУ робить висновок, що поняття «ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли для виконання цього обовязку у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають які-небудь незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, подій тощо).

З огляду на викладене, суд вважає, що наявність у боржника невиконаних зобов'язань за рішенням суду сама по собі, не є підставою для обмеження його права на виїзд за межі України, оскільки необхідною умовою для застосування такого обмеження, є навмисне та свідоме невиконання боржником рішення суду.

У свою чергу, матеріали справи не містять доказів ухилення боржника від сплати боргів. Отже подання державного виконавця про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України є передчасним.

Крім того, слід зазначити, що питання про тимчасове обмеження у праві виїду за межі України вирішується судом на підставі подання державного виконавця. ЦПК та Закон України «Про виконавче провадження» не містять вимог щодо форми і змісту такого подання. Такі вимоги визначено у розділі ХІІІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона вїзду в Україну» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5.

Відповідно до вказаної інструкції, до подання державного виконавця додаються належним чином завірені копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інші документи виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, відомості про характер та розмір невиконаних зобовязань боржником тощо. Подання підписується державним виконавцем із зазначенням дати його подання.

Із досліджених матеріалів встановлено, що державний виконавець звертаючись до суду не зазначив у подані про дії боржника які свідчать про його свідоме невиконання рішення суду, а також не додав документів, які б підтверджували такі його винні дії, не надано розрахунку заборгованості.

З огляду на викладене підстав для задоволення подання судом не вбачається.

Керуючись ст.ст. 12, 263-265, 441 ЦПК України, ст.. ст..18 Закону України «Про виконавче провадження», суд.

УХВАЛИВ:

В задоволенні начальника Генічеського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Генічеського районного суду.

Суддя Н.Б. Венглєвська