Справа № 486/1241/18
Провадження № 2/486/620/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Зацепіній І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу №486/1241/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

за участю позивача, без участі відповідача,

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/6 частини всіх видів заробітку до 1/3 частини щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Свої вимоги мотивує тим, що сторони ОСОБА_1 і ОСОБА_2 мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 липня 2007 року з ОСОБА_2 на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина, який є інвалідом, значно зросли. Дитині систематично необхідно проходити курс стаціонарного лікування від 1 до 2 разів на рік. Для підтримки нормального самопочуття сину необхідно обовязково щодня приймати медикаменти, на що необхідні додаткові витрати. Стан здоровя дитини не покращується, так на даний час син проходить лікування в м. Миколаєві, щотижня вона їздить до нього в лікарню, на що теж потрібні кошти.

Розмір аліментів, які вона отримувала від відповідача останні три роки складав 300-580 гривень.

Вона отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною інвалідом і пенсію на дитину інваліда в сумі 2960 гривень. Всього разом з аліментами 3540 гривень, що менше ніж розмір мінімальної заробітної плати. Оскільки хворому сину потрібен постійний догляд, лікування, розвиток, вона не може влаштуватись на роботу.

В добровільному порядку відповідач відмовляється збільшити розмір аліментів на утримання сина.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснила, що її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 хворий, є інвалідом, потребує лікування та на даний час в нього загострення хвороби, а коштів, які сплачує відповідач на його утримання вкрай не вистачає. Зауважила, що батько рідко спілкується з сином. Син не навчається, перебуває в Центрі реабілітації для спілкування з дітьми, як в дитячому садку, однак ночує вдома. Просила суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково та пояснив, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку. Зазначив, що до сьогоднішнього дня всі витрати на дитину, в тому числі і на лікування і медикаменти оплачувались ним з колишньою дружиною навпіл. Він надає крім аліментів позивачу і іншу допомогу, купує одяг, ліки, речі для навчання. На його думку, витрати на утримання и дитини могли зрости в звязку з інфляцією. Вважає, що причиною звернення позивача з позовом до суду є припинення стягнення з нього аліментів на утримання іншої дитини.

Крім того, відповідач надіслав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки не може зявитись в судове засідання.

Заслухавши позивача, дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 07 липня 2005 року було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ФП №056615 /а.с. 7/.

Сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 5/.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 липня 2007 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття дитини /а.с. 3/.

19 грудня 2008 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 в відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №346 та змінила прізвище на «Півнюк» /а.с. 8/.

Згідно з копією довідки №85496 від 23 червня 2018 року /а.с. 6/ ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку у невролога. Дитина-інвалід.

Відповідно до копії довідки №85602 від 16 жовтня 2018 року /а.с. 26/ ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку у лікаря психо-невролога. Дитина-інвалід. З 26 липня 2018 року по 20 серпня 2018 року проходив курс лікування у МОПЛ №1.

Як вбачається з витягу з протоколу засідання ЮМ ПМПК №885 від 15 лютого 2011 року /а.с. 27/ ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною-інвалідом та йому рекомендовано влаштування в будинок-інтернат системи Міністерства праці та соціальної політики України для дітей з різними ступенями розумової відсталості з тяжкими порушеннями опорно-рухового апарату та інших органів, які самостійно не пересуваються і потребують індивідуального догляду, не підлягають навчанню, не потребують ортопедичного та хірургічного лікування. Профіль ІV.

Згідно з копією характеристики на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, виданою відділенням комплексної реабілітації дітей з інвалідністю комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування м. Южноукраїнська» /а.с. 28/ ОСОБА_6 є вихованцем групи денного догляду закладу. Дитину в заклад приводить та забирає мати, рідше вітчим, спілкуються з педагогами, цікавляться станом дитини. Мати постійно консультується з лікарями, щоб уникнути афективних спалахів у поведінці дитини. Батько до установи не приходить, з педагогами не спілкується.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В силу вимог ст. 182 СК України та роз'яснень, даних у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Стаття 192 Сімейного Кодексу України, передбачає, що розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них.

Із зазначених норм закону випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов'язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Позивач вказує, що змінилось її матеріальне становище та визначений судом розмір аліментів, на її думку, на даний час є занадто малим.

Дійсно, як вбачається з наданих позивачем доказів, розмір аліментів, який сплачує відповідач на утримання сина ОСОБА_3 дійсно є занадто малим, крім того ОСОБА_6 є дитинию-інвалідом та потребує постійного догляду та лікування.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на той факт, що на його утриманні перебуває інша дитина, оскільки доказів цього ним надано суду не було.

На підставі викладеного, та з урахуванням інтересів сторін та неповнолітньої дитини, яка є дитиною-інвалідом та потребує догляду і лікування, суд прийшов до висновку що, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню та розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає збільшенню з 1/6 частини всіх видів заробітку до 1/3 частини щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 704, 80 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2, на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 липня 2007 року на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04 червня 2007 року та до повноліття дитини.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого та проживаючого за адресою: пр.Незалежності, б. 20, кв.214, м.Южноукраїнськ, Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Відкликати з виконання виконавчий лист №2-592/2007, виданий Южноукраїнським міським судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого та проживаючого за адресою: пр.Незалежності, б. 20, кв.214, м.Южноукраїнськ, Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судових витрат.

Повний текст рішення буде складений протягом десяти днів з дня з оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

При оголошенні в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду (підпис) ОСОБА_7

Згідно з оригіналом.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_7

-----------------------------------------------

Повний текст рішення складено 25 жовтня 2018 року.