ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 643/7628/13-ц

Провадження № 22-ц/818/470/18

23 жовтня 2018 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого Сащенко І.С.

суддів Коваленко І.П.,Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Бойко А. О.,

учасники справи:

боржник - Нгуєн ОСОБА_1

особа дії, якої оскаржуються, - Московський відділ державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Адвокатського обєднання «Ястребова, Кузьмін і партнери», яке діє в інтересах Нгуєн ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 25 липня 2018 року (суддя Букреєва І.А.)

по справі за скаргою Нгуєн ОСОБА_1 на дії Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про визнання дій неправомірними, скасування постанов, -

встановив:

У квітні 2018 року заявник в особі представника АО «Ястребова, Кузьмін і партнери» звернувся до суду зі скаргою, в якій просив: 1 визнати неправомірними дії державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області, які полягали у безпідставному відкритті виконавчого провадження №54233398, неналежному повідомленні боржника про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №54233398 та безпідставному і неправомірному переданні матеріалів виконавчого провадження до іншого підрозділу виконавчої служби; 2 скасувати постанову державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області про відкриття виконавчого провадження №54233398 від 04.07.2017 року; 3 скасувати постанову державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області про передачу виконавчого провадження №54233398 до Фрунзенського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області від 14.07.2017 року; 4 визнати неправомірними дії державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області, які полягали у безпідставному описі та арешті майна боржника (квартири), відсутності погодження з керівництвом проведення виконавчих дій щодо опису та арешту майна боржника на території іншого відділу виконавчої служби, відсутності повідомлення Московського ВДВС про проведення на його території виконавчих дій, неналежному повідомленні боржника про оцінку його майна, безпідставному переданні майна на примусову реалізацію; 5 скасувати постанову державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області про опис та арешт майна боржника від 12.09.2017 року по виконавчому провадженню №54233398; 6 скасувати заявку державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області на реалізацію арештованого майна через електронні торги від 22.11.2017 року.

Обґрунтовуючи доводи скарги, зазначав, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.08.2013 року солідарно стягнуто з Нгуєн ОСОБА_1, Чан Нам Оань та Фам ОСОБА_1 Мінь на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 853445,71 грн. та судовий збір в розмірі 3441,00 грн.

27.06.2017 року ПАТ КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію було подано до Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області заяву про примусове виконання рішення №14847 від 27.06.2017 року. При цьому банком був сплачений авансовий внесок в сумі, що на 38 гривень менше, ніж передбачено вимогами законодавства, у звязку із чим, заявник вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Також, вважає постанову державного виконавця Фрунзенського ВДВС м.Харків ГТУЮ у Харківській області від 18.07.2017 року про прийняття виконавчого провадження незаконною, внаслідок відсутності в матеріалах виконавчого провадження доказів про її направлення боржнику.

14.07.2017 року державним виконавцем винесено постанову про передачу виконавчого провадження №54233398 до Фрунзенського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області. Вважає, що постанова від 14.07.2017 року підлягає скасуванню, оскільки до вказаної заяви стягувача не додано доказів проживання боржника за адресою, а державним виконавцем не проведено перевірку зазначеної інформації.

Постанову державного виконавця про опис та арешт майна боржника від 12.09.2017 року також вважає незаконною у звязку із різницею реєстрації місця проживання боржника та адреси знаходження майна.

В судовому засіданні, представник скаржника підтримала скаргу.

Представники Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області та ПАТ КБ «Надра Банк» в судове засідання не зявилися.

Представник Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області в судовому засіданні заперечувала проти скарги.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.07.2018 року в задоволенні скарги Нгуєн ОСОБА_1 було відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Нгуєн ОСОБА_1 в особі представника було подано апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі Нгуєн ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати за постановити нову, якою задовольнити її скаргу в повному обсязі.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представником Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області надано відзив на апеляційну скаргу. В якому зазначив, що всі дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, направлення її боржнику, а також винесення постанов про передачу виконавчого провадження, опис та арешт майна боржника були здійснені у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження».

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» (Жовнер проти України, № 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404- VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу ( ч. 1 ст. 24 Закону ).

Згідно вимог ст. 26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору (ст..

Встановлено, щорішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.08.2013 року по справі солідарно стягнуто з Нгуєн ОСОБА_1, Чан Нам Оань та Фам ОСОБА_1 Мінь на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 853445,71 грн. та судовий збір в розмірі 3441,00 грн.

Виконавчі листи, отримані банком 11.08.2016 року надійшли на виконання до відділу ВДВС 04.07.2017 року та в цей же день державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54233398 з примусового виконання виконавчого документа.

Копія постанови направлено сторонам виконавчого провадження для відома та до виконання ( а.с. 69 ).

14.07.2017 року на підставі заяви ПАТ КБ «Надра» державним виконавцем Московського ВДВС м.Харків ГТУЮ у Харківській області винесено постанову про передачу виконавчого провадження №54233398 до Фрунзенського ВДВС м.Харків, яка також була направлена сторонам виконавчого провадження ( а.с. 72 74 ).

18.07.2017 року виконавче провадження надійшло до виконання до Фрунзенського ВДВС м.Харків ГТУЮ у Харківській області, де державним виконавцем винесено постанову про прийняття виконавчого провадження №54233398, яка направлена сторонам ( а.с. 75 -76 ).

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною третьою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

З метою виконання рішення суду державним виконавцем здійснювались виконавчі дії - направлялися запити, здійснювалися виходи на місце, 12.09.2017 року винесено постанову про опис та арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на майно боржника - 3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 91 92 ).

Крім того, виконавцем 25.09.2017 року винесена постанова про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. На підставі даної постанови ТОВ «Альянс» надано звіт №4829 про оцінку квартири, згідно якого її вартість складає 874428,00 грн., про що повідомлено сторони виконавчого провадження ( а.с. 92 104 ).

Для реалізації нерухомого майна 22.11.2017 року на адресу ХФ ДП «СЕТАМ» надіслано пакет документів, та винесена заявка на реалізацію арештованого майна через електронні торги ( а.с. 106 107 ).

Суд першої інстанції в повному обсязі перевірив доводи представника заявника щодо неналежного виконання своїх обов'язків державним виконавцем в частині відкриття виконавчого провадження, направлення повідомлень про відкриття виконавчого провадження, направлення виконавчого провадження до іншого відділу виконачої служби та дав їм належну оцінку.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують.

Відповідно до положень ст. 375 ЦПК України, а також враховуючи додержання судом норм матеріального та процесуального права під час ухвалення оскаржуваного рішення, дане рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу Адвокатського обєднання «Ястребова, Кузьмін і партнери», яке діє в інтересах Нгуєн ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 25 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 жовтня 2018 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

ОСОБА_2