Ухвала

25 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 369/13013/17

провадження № 61-22387ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 26 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування державного акту на земельну ділянку, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про скасування державного акту на земельну ділянку, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 січня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 січня 2018 року визнано неподаною та повернуто апелянту.

16 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 26 березня 2018 року.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що заявник та її родина уже багато років намагаються повернути земельну ділянку розміром 9 кв. м, яка незаконно була привласнена відповідачем. Численні звернення до органів державної влади, з метою вирішення цього питання, не дали результатів, тому заявник звертається до суду.

Касаційне провадження в частині оскарження заявником ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 січня 2018 року не підлягає відкриттю з наступних підстав.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 січня 2018 року не була предметом апеляційного перегляду, то вона не може бути предметом касаційного перегляду.

Разом з тим, дана касаційна скарга в частині оскарження заявником ухвали Апеляційного суду Київської області від 26 березня 2018 року не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом та підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 не навела згаданих підстав касаційного оскарження, не зазначила, які саме норми процесуального права були порушені апеляційним судом і в чому полягають ці порушення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи, що ОСОБА_1 не виконала вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судового рішення, така скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393,394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування державного акту на земельну ділянку, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Апеляційного суду Київської області від 26 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування державного акту на земельну ділянку, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак