Справа № 472/856/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2018 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Ставніченко А.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання договору дійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання договору дійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 27 квітня 1998 року на Миколаївській універсальній товарно сировинній біржі між ОСОБА_4 василиною Митколаївною та ОСОБА_5 було укладено договір №136 купівлі продажу будинку, що знаходиться за адресою с. Новокатеринівка, вул.. Молодіжна,16 Веселинівського району Миколаївської області, який складається з 3 кімнат, житловою площею 38,9 кв.м. Даний договір було зареєстровано в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 07.05.1998 року з реєстровим №199, про що свідчить реєстраційне посвідчення до вказаного договору.

14.09.1999 року ОСОБА_4 померла, про що 16.09.1999 року ОСОБА_3 сільською радою Веселинівського району Миколаївської області складено відповідний актовий запис за №25.

На даний час позивач має намір укласти договір відчуження належного їй будинку, для чого звернулася до сектору з питань державної реєстрації Веселинівської райдержадміністрації для реєстрації відповідного договору, проте отримала відмову.

Правочин обома сторонами повністю виконаний, ні заперечень ні зауважень ніхто із сторін правочину не заявляв.

Враховуючи те, що продавець на даний час померлий, на підставі зазначеного договору Миколаївським МБТІ вчинено державну реєстрацію права власності позивача на вказану квартиру, що позбавляє позивача можливості здійснити нотаріальне оформлення договору в даний час, тому вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав, просила позов задовольнити і визнати договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в с. Новокатеринівка вул. Молодіжна,16 Веселинівського району Миколаївської області дійсним.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та доведених обставин, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 27 квітня 1998 року на Миколаївській універсальній товарно сировинній біржі між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір №136 купівлі продажу житлового будинку розташованого в с. Новокатеринівка, вул. Молодіжна,16 Веселинівського району Миколаївської області. /а.с.-8/.

07.05.1998 року на підставі вищезазначеного договору КП Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації позивачу видано реєстраційне посвідчення, згідно з яким придбаний нею житловий будинок записаний за реєстром №199 і належить їй на праві приватної власності /а.с.-9/.

Згідно свідоцтва про шлюб 22 вересня 2000 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_7, після чого змінила своє дошлюбне прізвище на «Кріль» /а.с.6/.

14.09.1999 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП №029078 видане 16 вересня 1999 року ОСОБА_3 сільською радою Веселинівського району Миколаївської області.

Всі істотні умови договору купівлі продажу купівлі продажу були виконані, а саме продавець передала покупцю майно, а покупець прийняла його та сплатила за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору, але нотаріально посвідчено не було.

Отже, відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку перешкоджає позивачу ОСОБА_2 набути право власності на придбаний будинок, розташований за адресою: с. Новокатеринівка вул. Молодіжна,16 Веселинівського району Миколаївської області.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Оскільки правовідносини виникли між сторонами в період дії Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, суд, враховуючи положення п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вважає, що на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року, чинного на час укладення договору.

Відповідно до вимог ст.227 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу житлового будинку має бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. Також договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Згідно ст.15 Закону України Про товарні біржі в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, та пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується.

На думку суду спірну угоду слід вважати укладеною, тобто такою, щодо якої сторонами в потрібній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов, відбулося її повне виконання сторонами, іншого під час розгляду справи не встановлено, на час укладення угоди момент вчинення договору не пов'язувався з державною реєстрацію і право власності у набувача виникало з моменту укладення договору, у зв'язку з чим, суд вважає можливим застосувати до спірних правовідносин положення ч.2 ст.47 ЦК УРСР 1963 р., визнавши спірну угоду дійсною.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 про визнання договору дійсним задовольнити.

Визнати дійсним Договір №136 від 27.04.1998 року купівлі-продажу будинку, що знаходиться за адресою с. Новокатеринівка, вул. Молодіжна, 16 Веселинівського району Миколаївської області укладений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі та зареєстрований Миколаївським бюро технічної інвентаризації за реєстрованим №199 від 07.05.1998 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіОСОБА_8

Дата складання повного судового рішення 14.09.2018 року.