Ухвала

Іменем України

23 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 552/5479/15-ц

провадження № 61-44455ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.

розглянув касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на постанову апеляційного суду Полтавської області від 13 серпня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

Коноза В. М.,

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області Коноза В. М.

Скарга мотивована тим, що згідно з виконавчими листами, виданими Київським районним судом міста Полтави 10 січня 2012 року та 29 жовтня 2015 року з ВАТ «Бурова компанія «Букрос» на користь ОСОБА_4 стягнуто заробітну плату у розмірі 34 246,91 грн та 26 838,44 грн відповідно. Судові рішення не були виконані в установлений двомісячний термін, передбачений пунктом 2 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_4 просив визнати бездіяльність державного виконавця

Коноза В. М. по виконанню рішень про стягнення коштів на його користь з ВАТ БК «Букрос» у розмірі 61 086,35 грн неправомірною та зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області Коноза В. М. виконати рішення суду.

Ухвалою Київського районного суду міста Полтави від 04 листопада

2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_4 оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою апеляційного суду Полтавської області від 13 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено.

Ухвалу Київського районного суду міста Полтави від 04 листопада 2016 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_4 задоволено.

Визнано бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області по виконанню рішень про стягнення коштів на користь ОСОБА_4 з ВАТ БК «Букрос» у розмірі 61 086,35 грн неправомірною.

Зобов'язано державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області вжити усіх необхідних дій для виконання рішення суду.

Суд апеляційної інстанції, задовольняючи скаргу ОСОБА_4, виходив з того, що виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, тобто заключним етапом у процесі захисту порушених цивільних прав заявника, а державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області Коноз В. М. не вжив достатніх, ефективних заходів для своєчасного примусового виконання виконавчих листів від 10 січня 2012 року № 2-3407/11 та від 29 жовтня

2015 року № 552/5479/15-ц про стягнення на користь ОСОБА_4 заробітної плати, внаслідок чого рішення суду тривалий час не виконуються.

14 вересня 2018 року відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду Полтавської області від 13 серпня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги

ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики (частина четверта статті 394 ЦПК України).

З урахуванням того, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області на постанову апеляційного суду Полтавської області від 13 серпня 2018 року в справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області Коноза В. М., не матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики, на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на постанову апеляційного суду Полтавської області від 13 серпня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Коноза В. М., відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М. Коротун

М. Є. Червинська