Провадження № 2/760/1037/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.

з участю секретаря - Каліщук М.В.,

представника позивача - Середи Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом АБРО Індастріз Інк. (3580, Блексорн Кт., Саус Бенд, Індіана 46628, США) до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України (01008, м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2, , ), ОСОБА_5 (АДРЕСА_1) про визнання свідоцтва на знак для товарів і послуг повністю недійсним та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

16.11.2015 позивач АБРО Індастріз Інк. звернувся до суду з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України та ОСОБА_5 та просив суд визнати свідоцтво України № НОМЕР_1 на знак товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1», видане на імя ОСОБА_5, повністю недійсним внаслідок невідповідності зареєстрованого знаку для товарів та послуг умовам надання правової охорони, а також зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів та послуг стосовно визнання недійсним повністю свідоцтва України № НОМЕР_1 на знак для товарів та послу, про що здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що оспорюване свідоцтво не відповідає вимогам надання правової охорони, оскільки є схожим настільки, що його можна сплутати з раніше зареєстрованим за позивачем позначенням за свідоцтвом України № НОМЕР_2, поширення якої діє на території України з 15.04.2002 року, а також знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 10.12.2014 є оманливим або таким, що може ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар та надає послугу.

В судовому засіданні 08.09.2017 суд з урахуванням думки представника позивача без виходу до нарадчої кімнати ухвалив замінити відповідача Державну службу інтелектуальної власності України на його правонаступника - Міністерство економічного розвитку та торгівлі України.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача - Міністерства економічного розвитку і торгівлі України в судове засідання не з'явився, як вбачається з відзиву на позов, відповідач проти позову заперечує в силу того, що на його думку позивачем не доведено факт порушення його прав і охоронюваних законом інтересів.

Крім того, представник відповідача у відзиві зазначає, що знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1», зареєстрована за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 10.12.2014, виданим на ім'я ОСОБА_5, не є схожим настільки, що його можна сплутати по відношенню до товарів і послуг 01, 17,25 класів МКТП з торговельною маркою ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованою на ім'я позивача за свідоцтвом України № НОМЕР_2 від 15.04.2002, що належить позивачу, а також того, що торгівельна марка «ІНФОРМАЦІЯ_1», зареєстрована за свідоцтвом № НОМЕР_1 від 10.12.2014, не може вводити в оману споживача щодо особи, яка виробляє, надає послуги з використанням цього знака.

Відповідач - ОСОБА_5 - в судовому засіданні не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, з заявами про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а тому суд, з урахуванням думки представника позивача буз виходу до нарадчої кімнати ухвалив розглядати справу у відсутності відповідачів.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач, Абро Індастріз, Інк., є власником прав на свідоцтво України № НОМЕР_2 від 15.04.2002 на знак для товарів і послуг ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо товарів 1, 2, 3, 4, 9, 12, 16 та 17 класів МКТП. Дія реєстрації розповсюджується на території України до 2019 року.

Наведене підтверджується наявною у матеріалах справи випискою з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відносно свідоцтва України №НОМЕР_2 від 15.04.2002 (а.с. 14-16, т.1).

Разом з цим, як вбачається з виписки з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо свідоцтва України № НОМЕР_1 від 26.10.2009, 10.12.2014 за відповідачем було зареєстровано даний знак для товарів і послуг, завка на реєстрацію якого була подана 28.10.2013 ( а.с.17-19 т.1).

Згідно ст. 499 ЦК України визначено, що права інтелектуальної власності на торговельну марку визнаються недійсними з підстав та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 494, 495 ЦК України права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчуються свідоцтвом, тому визнанню недійсним підлягає саме свідоцтво.

У відповідності до підпункту «а» п. 1 ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» свідоцтво на знак для товарів і послуг може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони.

У відповідності до п. 3 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг» від 23 грудня 1993 р. відповідність знаків умовам їх реєстрації визначається згідно з законодавством, що діяло на дату подання заявки.

На дату подання відповідачем ОСОБА_5 заявки на реєстрацію торгівельної марки за свідоцтвом України № НОМЕР_1 чинною була редакція Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг» від 15 грудня 1993 р. з останніми змінами від 05.12.2012 року № 5460-VI.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», чинного на дату подання заявки, правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім'я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг.

Згідно абз. 4 п. 2 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» не можуть одержати правову охорону також позначення, які є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу.

Суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Для встановлення відповідності знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 умовам надання правової охорони, на які посилався позивач, необхідним є застосування спеціальних знань.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України фактичні дані, що мають значення для справи встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Зважаючи на це, та керуючись ч. 1 ст. 143 ЦПК України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017) згідно з якою для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 14.12.2015 року призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності.

Згідно висновку судової експертизи у сфері інтелектуальної власності № 9813, за результатами проведення експертизи об'єктів інтелектуальної власності, складеного 14.02.2017 року, встановлено, що

- знак для товарів та послуг ІНФОРМАЦІЯ_1 за свідоцтвом України № НОМЕР_1 є схожим зі знаком для товарів і послуг ІНФОРМАЦІЯ_2 за свідоцтвом України № НОМЕР_2 настільки, що їх можна сплутати;

- знак для товарів та послуг ІНФОРМАЦІЯ_1 за свідоцтвом України № НОМЕР_1 є схожим настільки, що його можна сплутати із серією знаків Абро Індастріз Інк.: знаком для товарів і послуг ІНФОРМАЦІЯ_3 за свідоцтвом № НОМЕР_3, знаком для товарів і послуг ІНФОРМАЦІЯ_2 за свідоцтвом № НОМЕР_5 та знаком для товарів і послуг ІНФОРМАЦІЯ_2 за свідоцтвом № НОМЕР_4;

- знак для товарів та послуг ІНФОРМАЦІЯ_1 за свідоцтвом України № НОМЕР_1 є таким, що може ввести в оману щодо товарів, які виробляються АБРО Індастріз Інк. Під знаком для товарів та послуг ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво № НОМЕР_2) та/або щодо самого виробника - АБРО Індастріз Інк..

Оцінюючи висновок експертизи № 9813 від 14.02.2017 у сукупності з наявними у справі доказами, суд вважає його належним та допустимим доказом у справі та приймає його до уваги, як такий, що узгоджується з вимогами чинного законодавства та іншими матеріалами справи.

Судом встановлено, що висновок експерта містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані, чіткі висновки з поставлених питань.

Оцінивши висновок за правилами ст. 89 ЦПК України, суд не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи.

Зважаючи на викладене, висновок експерта № 9813 від 14.02.2017 слід вважати належним та допустимим доказом у справі, оскільки на підставі дослідження висновку судової експертизи у сукупності з іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про те, що судовий експерт провів ґрунтовне дослідження та належним чином обґрунтував зроблені ним висновки стосовно того, що знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 є таким, що може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари, для яких зареєстровано вказаний знак.

Про такі висновки свідчить також і надана представником позивача копія Висновку судового експерта за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 08.02.2017 за № 21962/15-53/22322*22324/6-53, проведеного судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, з якого вбачається, зокрема, що знак для товарів та послуг ІНФОРМАЦІЯ_1 за свідоцтвом України № НОМЕР_1 є схожим настільки, що їх можна сплутати із знаком для товарів і послуг ІНФОРМАЦІЯ_2 за свідоцтвом України № НОМЕР_2.

Суд з урахуванням викладеного та положень ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», чинного на дату подання заявки, приходить до висновку, що торговельна марка за свідоцтвом України № НОМЕР_1 не відповідає умовам надання правової охорони.

За приписами ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знак для товарів і послуг» невідповідність зареєстрованого знака умовам надання правової охорони є підставою для визнання свідоцтва недійсним повністю.

Зважаючи на встановлення судом того, що зареєстрована на ім'я відповідача ОСОБА_5 торговельна марка за свідоцтвом України № НОМЕР_1 не відповідає умовам надання правової охорони, свідоцтво України № НОМЕР_1 підлягає визнанню недійсним повністю з огляду на можливість введення в оману щодо особи, яка виробляє товари, для яких зареєстровано вказаний знак.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо визнання недійсним повністю свідоцтва України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг, оскільки, як встановлено судом, вказаний знак є таким, що може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари, для яких зареєстровано вказаний знак.

Виходячи з вимог ст. 12,13 ЦПК України, оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, що відповідачами не надано доказів в підтвердження своїх заперечень щодо заявлених вимог.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, виходячи з вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача понесені ним судові витрати, оскільки суд дійшов висновку про те, що саме цим відповідачем були порушені права позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 494, 495, 499 ЦК України, ст.ст. 5,6,19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» від 15 грудня 1993 р. № 3689-ХІІ з подальшими змінами і доповненнями, п. 3 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг» від 23 грудня 1993 р., а також ст.ст. 4,5, 12-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати повністю недійсним свідоцтво України № НОМЕР_1 від 10.12.2014 на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1», видане на ім`я ОСОБА_5 (АДРЕСА_1) .

Зобов'язати Міністерство економічного розвитку та торгівлі України (01008, м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2, , ) внести відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання недійсним повністю свідоцтва України № НОМЕР_1 від 10.12.2014 на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1», видане на ім`я ОСОБА_5, та здійснити відповідну публікацію про це в офіційному бюлетені Міністерства економічного розвитку та торгівлі України - «Промислова власність».

Стягнути з ОСОБА_5 (АДРЕСА_1) на користь АБРО Індастріз Інк. (3580, Блексорн Кт., Саус Бенд, Індіана 46628, США) витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи в сумі 13`240,00 (тринадцять тисяч двісти сорок) гривень та витрати на оплату судового збору в сумі 2`436,00 (дві тисячі чотириста тридцять шість) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Дата складення повного судового рішення 07.09.2018.

Суддя В.В. Лазаренко