ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6247/17
провадження № 2/753/1088/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"23" жовтня 2018 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Коренюк А.М.
при секретарі Слаква О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, третя особа - Дарницький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про звільнення майна з-під арешту, суд -
Позивач в особі ПАТ «Укрсоцбанк», що є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Дарницький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про звільнення майна з-під арешту. Мотивуючи свої вимоги тим, що між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір від 27 листопада 2007 року про надання відновлювальної кредитної лінії № 405/170/07-І за умовами якого ОСОБА_2отримав кредит в сумі 62 000 доларів 00 центів США, зі сплатою 13,50% річних, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів - 27 листопада 2022 року, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів, та договір іпотеки № 04/І-891 від 27 листопада 2007 року, який був укладений з метою забезпечення вказаного кредитного договору, предмето якого стала квартира АДРЕСА_1 яка належала на праві власності ОСОБА_2 Внаслідок невиконання ОСОБА_2 умов кредитного договору ПАТ «Укрсоцбанк» провів процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. 16 вересня 2014 року іпотечна квартира реалізована з публічних торгів, переможцем яких став ПАТ «Укрсоцбанк» (свідоцтво № 3369 від 16 вересня 2014 року). Право власності на це майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 16 вересня 2014 року. Проте постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 21 жовтня 2012 року накладено арешт на вказану квартиру, за наслідками завершеного виконавчого провадження питання про зняття арешту з майна державним виконавцем не вирішено, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. Вважає, що накладення державним виконавцем арешту на майно, яке належить ПАТ «Укрсоцбанк» порушує його право як власника.
В судове засідання позивач не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог, просив їх задовольнити, з можливим ухваленням заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не з»явивився, про час та місце розгляду справи повідомлена згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на офіційному сайті судої влади (суду).
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.
Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Судом встановлено, що між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір від 27 листопада 2007 року про надання відновлювальної кредитної лінії № 405/170/07-І за умовами якого ОСОБА_2отримав кредит в сумі 62 000 доларів 00 центів США, зі сплатою 13,50% річних, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів - 27 листопада 2022 року, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів, та договір іпотеки № 04/І-891 від 27 листопада 2007 року, який був укладений між тими сторонами з метою забезпечення вказаного кредитного договору, предмето якого є квартира АДРЕСА_1 яка належала на праві власності ОСОБА_2 (а.с.16-20, 21-26).
Вналідок невиконання ОСОБА_2 умов кредитного договору ПАТ «Укрсоцбанк» провів процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 9-10, 11-13).
Так, 16 вересня 2014 року іпотечна квартира реалізована з публічних торгів, переможцем яких став ПАТ «Укрсоцбанк» (свідоцтво № 3369 від 16 вересня 2014 року).
Право власності на це майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 16 вересня 2014 року (а.с. 11-13).
Проте постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 21 жовтня 2012 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.11-13), й за наслідками закіченого виконавчого провадження питання про зняття арешту з майна державним виконавцем не вирішено.
Відповідно до постанови № 5 ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред'явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб.
Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.
Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).
За таких правових підстав, встановлених судом правовідносин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, оскільки накладений арешт державним виконавцем на майно позивача, порошує його право на власність: обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені.
Відповідно, суд вважає за необхідно поновити порушене право позивача шляхом звільнення майна, яке йому належить, з-під арешту, накладеного державним виконавцем в межах процедури проведення виконавчих дій.
На підставі вищевикладеного, ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням Постанови № 5 ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», керуючись п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 280, 352 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, третя особа - Дарницький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про звільнення майна з-під арешту, - задовльнити.
Звільнити з-під арешту майно, яке належить на праві власності Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк», а саме - квартиру АДРЕСА_1 накладеного постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 21 жовтня 2012 року, номер запису про обтяження згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Держаного реєстру іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єктів нерухомого майна - 7016190 від 01 листопада 2012 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п»ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судомому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Однак відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

Суддя: Коренюк А.М.