Справа №:755/9639/18
У Х В А Л А

"22" жовтня 2018 р. суддя Дніпровського районного суд м. Києва Астахова О.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_2про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві в особі Сьомої Київської державної нотаріальної контори, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кабісова Юлія Тенгізовна, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_6 із позовом у якому, із урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_6 від 18 березня 2015 року, складеного на користь ОСОБА_3. Визнати недійсним договір довічного утримання, укладеного 27 квітня 2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3. Визнати недійсним заповідальне розпорядження зроблене в АТ КБ "Приватбанк" 08 вересня 2017 року ОСОБА_6 на рахунок НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

22 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_6 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3.

Мотивуючи тим, що предметом позовної заяви є зокрема визнання недійсним договору довічного утримання, укладеного 27 квітня 2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, відповідно до якого право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 перейшло до ОСОБА_3

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, оскільки належне на праві власності майно ОСОБА_3 може бути ним відчужене, що змушує його звернутись з даною заявою до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Ухвалою Дніпровського районного суду в м. Києві від 22 жовтня 2018 року прийнято заяву позивача ОСОБА_2 про збільшення позовних вимог.

Предметом даної цивільної справи є зокрема визнання недійсним договору довічного утримання, укладеного 27 квітня 2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3.

Як убачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 16 жовтня 2018 року №141476377 право власності на об'єкт нерухомого майна, а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі договору довічного утримання, укладеного 27 квітня 2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3,посвідченого Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою за номером 2-208.

У пункті 3 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" підкреслено, що згідно з п. 1 ч. 1 статті 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.4 зазначеної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дотримуючись зазначених вимог закону, суд приходить до висновку, що позивачем наведено обставини та надано докази того, що між сторонами дійсно виник спір, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Таким чином, суд, перевіривши відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, приходить до висновку, що з урахуванням сукупності вищевказаних обставин, є належні правові підстави для забезпечення позову у обраний позивачем спосіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 259-261, 353 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву позивача ОСОБА_2про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з моменту її підписання через Дніпровський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

С у д д я : О.О.Астахова