2/225/128/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Андреєва В.В.,

за участю секретаря Петрової С.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2017 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою.

В обґрунтування позову зазначила, що 31 жовтня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, зареєстрував з відповідачем шлюб, актовий запис №516. Від шлюбу позивач з відповідачем мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе оскільки суперечить інтересам сторін, спір про поділ майна відсутній.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач та уповноважений представник позивача також надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали, не заперечують щодо задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 31 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, актовий запис №516, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 475898 (а.с.5). Від шлюбу позивач з відповідачем мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.10)

Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

За змістом ст.ст. 3, 4 та 5 СК України особи, які перебувають у шлюбі, створюють сімю і державою здійснюється визначені законом заходи з її охорони.

Крім того у Постанові Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи відсутність з боку обох сторін заперечень проти задоволення позову, небажання подружжя зберегти шлюб, відсутність спору відносно виховання та мешкання неповнолітньої дитини, майнового спору, а також, спору про поділ спільного майна, суд приходить до висновку, що примирення сторін неможливе, подальше збереження шлюбу інтересам подружжя не відповідатиме.

Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не ставить питання про зміну прізвища, таким чином суд вважає за доцільне залишити ОСОБА_2 прізвище «Пефтієва».

Керуючись ст.ст. 10, 12, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Осадча) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 31 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис №516 - розірвати.

ОСОБА_2 залишити прізвище «Пефтієва».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: