УХВАЛА

Іменем України

18 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 299/2443/17

провадження № 61-35159ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: КоротунаВ. М. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської областівід 06 квітня 2018 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 листопада 2017 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 14 квітня 2018 року № 640/309-К309 у розмірі 98 300,66 доларів США.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на зазначене рішення суду.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської областівід 26 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 листопада 2017 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: сплати судового збору у розмірі 12 000,00 грн.

У березні 2018 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, подав до апеляційного суду докази сплати судового збору у розмірі 4 800,00 грн та клопотання, в якому просив суд зменшити суму судового збору з 12 000,00 грн до 4 800,00 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської областівід 16 березня 2018 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, про зменшення суми судового збору відмовлено та продовжено строк для усунення недоліків.

У березні 2018 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, подав до апеляційного суду клопотання, в якому просив суд на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та на підставі постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року № 14-57цс18, звільнити ОСОБА_4 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської областівід 06 квітня 2018 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, про звільнення від сплати судового збору відмовлено.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 листопада 2017 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Судове рішення апеляційного суду мотивована тим, що посилання заявника наведені в клопотанні про звільнення від сплати судового збору є необґрунтовані, а також оскільки заявник не виконав вимог ухвали Апеляційного суду Закарпатської областівід 16 березня 2018 року, тому апеляційна скарга підлягає поверненню.

01 жовтня 2018 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської областівід 06 квітня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої та третьої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки у квітні 2018 року касаційна скарга була подана у встановлений законом строк, проте ухвалою Верховного Суду від 21 серпня 2018 року касаційну скаргу було повернуто, у зв'язку з тим, що вона підписана особою, яка не мала права її підписувати. При цьому перестали існувати обставини, що стали підставою для повернення касаційної скарги.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.

Крім цього, заявник просить звільнити ОСОБА_4 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на оскаржувану ухвалу суду, проте оскільки заявником оскаржується ухвала суду в частині вирішення питання щодо сплати судового збору, що не стосується суті спору, то ОСОБА_4 не повинен оплачувати за таку скаргу судовий збір.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції при вирішенні питання щодо повернення апеляційної скарги у зв'язку із несплатою судового збору у належному розмірі, порушено права ОСОБА_4 як споживача, а також право на вільний доступ до правосуддя.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повертаючи апеляційну скаргу заявнику, апеляційний суд, враховуючи, що споживачі звільнені лише у разі, якщо вони виступають у процесуальному статусі позивачів, а не відповідачів, що відповідає змісту статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та встановивши, що ОСОБА_4 зазначені недоліки в ухвалі Апеляційного суду Житомирської області від 16 березня 2018 року не усунув, дійшов обґрунтованого висновку про застосування положень частини другої 357 ЦПК України.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливає.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

Поновити представнику ОСОБА_4 - ОСОБА_5, строк на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Закарпатської областівід 06 квітня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської областівід 06 квітня 2018 року, відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В.П. Курило

М.Є.Червинська