Справа № 755/7562/18
У Х В А Л А

"22" жовтня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Астахова О.О., розлянувши заяву представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення зустрічного позову,у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання договорів дарування фіктивними та удаваними, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9, Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання факту окремого проживання, визнання майна особистою власністю, визнання недійсним договору дарування квартири, поділ спільно набутого майна, визнання боргового зобов'язання об'єктом спільної сумісної власності

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 про визнання факту окремого проживання, визнання майна особистою власністю, визнання недійсним договору дарування квартири, поділ спільно набутого майна, визнання боргового зобов'язання об'єктом спільної сумісної власності до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання договорів дарування фіктивними та удаваними, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя та об'єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом.

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення зустрічного позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Заяву про забезпечення позову мотивує тим, що вказана квартира є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та була придбана 03 червня 2014 року у період шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

07 червня 2018 року, одразу після відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання договорів дарування фіктивними та удаваними, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, ОСОБА_3 уклала договір дарування квартириАДРЕСА_1, яка є спільною сумісною власністю подружжя. При цьому, ОСОБА_1 не був присутній при вчиненні даного правочину та не давав згоди на відчуження спільного майна.

Листом Міністерства юстиції України від 13 липня 2018 року повідомлено позивача за зустрічним позовом про те, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 не мав права посвідчувати означений договір дарування.

Представник позивача за зустрічним позовом вважає, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, що змушує її звернутись з даною заявою до суду.

Заява про забезпечення позову передана у првадження судді 22.10.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом зустрічного позову є, зокрема визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_7, посвідченого 07 червня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим номером 1079.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №127014174 від 11.06.2018 року квартира АДРЕСА_1, належить на праві власності ОСОБА_7.

У підготовчому судовому засіданні 22 жовтня 2018 року судом було встановлено, що ОСОБА_3 здійснила відчуження спірної квартири на користь малолітньої онуки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно із ч. 2 ст. 177 Сімейного кодексу України, ч.3 ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства", ст.12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей" батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Таким чином, відчудження нерухомого майна, що перебуває у власності малолітніх, неповнолітніх осіб охороняється Законом.

Разом з тим, представником позивача за зустрічним позовом не надано доказів того, що батьки малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, або особи, які їх замінюють звертались із відповідною заявою до Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про надання дозволу на відчудження квартири АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності на підставі оспорюваного договру дарування малолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У пункті 3 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" підкреслено, що згідно з п. 1 ч. 1 статті 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.4 зазначеної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, перевіривши відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, а також враховуючи те, що на даний час не надано доказів того, що існує реальна загроза відчуження спірного майна, і невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення зустрічного позову, суддя приходить до висновку, що з урахуванням сукупності вказаних обставин, відсутні належні правові підстави для забезпечення позову у обраний представником позивача за зустрічним позовом спосіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 259-260, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення зустрічного позову - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

С у д д я : О.О. Астахова