Номер провадження: 22-ц/785/2656/18
Номер справи місцевого суду: 520/1678/15-ц
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Вадовської Л.М.

за участі секретаря Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, на рішення Київського районного суду м. Одеси, ухваленого під головуванням судді Луняченко В.О. 04 серпня 2015 року у м. Одеса о 15:23 год.,-

встановила:

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором (т.1, а. с. 1-5).

В обґрунтування свого позову посилався на те, що 10 травня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № 2007/670-2.06/72, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит - грошові кошти у розмірі 85 000,00 доларів США (із врахуванням договору про внесення змін № 2 від 13 вересня 2012 року до договору кредиту, відповідно до якого змінено валюту кредиту з долара США на гривню), що еквівалентно 711 565, 85 гривень, зі сплатою 12,75 % річних за користування кредитом, з графіком повернення кредиту, передбаченим п. 1.1.1 кредитного договору.

У якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 2007/670-2.60/72 від 10 травня 2007 року, між сторонами будо укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки від 10 травня 2007 року (запис в реєстрі № 1225), відповідно до якого в іпотеку позивачу надано нерухоме майно, а саме - двокімнатну квартиру загальною площею 56,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 22 липня 2005 року приватним нотаріусом ОМНО Гурською О.В., за реєстровим номером 3479, зареєстрованого 22 липня 2005 року в державному реєстрі правочинів за № 1260561 від 22 липня 2005 року.

Відповідно до договору іпотеки від 10 травня 2007 року, з врахуванням договору від 13 вересня 2012 року про внесення змін до іпотечного договору від 10 травня 2007 року, посвідченого Главацьким В.А., приватним нотаріусом ОМНО за реєстровим номером 1225 року,

іпотекодавець ОСОБА_2 несе відповідальність перед іпотекодержателем в розмірі заставленого майна.

В порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач прострочив строки повернення кредиту, не вносив платежі по кредиту та не сплачував проценти, у зв'язку із чим утворилася заборгованість у розмірі 711 565, 85 грн., а тому представник позивача просив суд, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, визнати за ПАТ «Укрсоцбанк» право власності на предмет іпотеки.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2015 року позовні вимоги ПАТ « Укрсоцбанк» було задоволено, в рахунок виконання зобов'язання щодо оплати заборгованості за договором кредиту №№2007/670-2.06/72 від 10 травня 2007 року з урахуванням договору про внесення змін №2 від 13 вересня 2012 року в сумі 711 565, 85 гривень, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №1225 від 10 травня 2007 року, шляхом визнання права власності на предмет іпотеки, а саме -двокімнатної квартири АДРЕСА_1, за ПАТ «Укрсоцбанк», встановивши ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 03 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2015 року скасовано, в позові ПАТ «Укрсоцбанк» відмовлено (т.1, а. с. 130-132).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27 квітня 2016 року касаційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено частково, рішення апеляційного суду Одеської області від 03 листопада 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.1, а.с. 167-169)

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 52-55).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог ПАТ « Укрсоцбанк» шляхом визнання права власності на предмет іпотеки, суд першої інстанції виходив того, що, оскільки в порушення умов кредитного договору, ОСОБА_2 прострочив строки повернення кредиту, не вносив платежі по кредиту та не сплачував проценти, у зв'язку із чим утворилася заборгованість у розмірі 711 565, 85 грн., існують законні підстави, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, задовольнити вимоги позивача саме шляхом визнання за ПАТ «Укрсоцбанк» право власності на предмет іпотеки.

Однак, колегія суддів не може погодитись зі вказаним висновком суду з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 травня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 2007/670-2.06/72, за умовами якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 85 000 доларів США, зі сплатою процентів за користування ними у розмірі 12,75 % на рік, строком до 09 травня 2014 року, з графіком повернення кредиту, передбаченим п. 1.1.1 кредитного договору.

13 вересня 2012 року між сторонами було укладено договір про внесення змін № 2 до Договору кредиту №2007/670-2.06/72 від 10 травня 2007 року, відповідно до умов якого змінено валюту кредитування з долара США на гривню.

Пунктом 5 договору про внесення змін № 2 від 13 вересня 2012 року до кредитного договору сторони домовились про те, що кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій в повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення позичальнику, а позичальник зобов'язується достроково погасити в повному обсязі кредит, нараховані проценти та штрафні санкції протягом 30 календарних днів з дати одержання письмового повідомлення кредитора.

10 травня 2007 року, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 2007/670-2.06/72 від 10 травня 2007 року, між сторонами було укладено договір іпотеки, відповідно до якого відповідачем в іпотеку позивачу було передано нерухоме майно, а саме - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 22 липня 2005 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гурською О.В., за реєстровим номером 3479, зареєстрованого 22 липня 2005 року в Державному реєстрі правочинів за №1260561 від 22 липня 2005 року.

Відповідно до договору іпотеки від 10 травня 2007 року, з урахуванням договору від 13 вересня 2012 року про внесення змін до іпотечного договору від 10 травня 2007 року, іпотекодавець ОСОБА_2 несе відповідальність перед іпотекодержателем в розмірі заставленого майна.

Пунктом 4.1 іпотечного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання, іпотекодавець має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення на предмет іпотеки.

За змістом пп.пп. 4.5.1-4.5.3 п. 4.5 іпотечного договору, іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів: на підставі рішення суду; на підставі виконавчого напису нотаріусу; шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Пунктом 4.6 іпотечного договору передбачено, що у разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у рішенні суду, а саме: шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку»; шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель вправі вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Судом першої інстанції не було враховано положення договору іпотеки (п.п. 4.5, 4.6), якими передбачено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду лише у випадках, передбачених у п. 4.6 іпотечного договору, зокрема, шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку»; шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження (пп.пп. 4.6.1, 4.6.2).

Таким чином, звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на нього в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», відноситься до позасудового врегулювання спору між сторонами.

З урахуванням викладеного, у суду першої інстанції не було законних підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» шляхом визнання права власності на предмет іпотеки.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку із чим рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2015 року підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 11 жовтня 2018 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

Л.М. Вадовська