Справа № 716/1559/18
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

11.09.2018 суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Пухарєва О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дитини, в якій просить видати судовий наказ, яким стягувати із ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 (гуртожиток) на її користь аліменти в розмірі 1/4 всіх видів його доходу, та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття.

Вивчивши матеріали заяви про видачу судового наказу, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Згідно п. п.4, 5 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку(доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Проте, як вбачається із змісту заяви про видачу судового наказу, заявник просить стягувати аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, що суперечить вимогам ст. 161 ЦПК України, які є конкретними і не містять альтернативи та за якими може бути видано судовий наказ.

Відповідно до ст.163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Однак, заявником до заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини не доданий документ, який підтверджує обставини, якими заявник обгрунтовує свої вимоги, а саме: не додано довідку з місця проживання заявника, з якої можливо встановити, що дитина, на яку заявник просить стягнути аліменти, проживає разом із нею та відповідно знаходиться на її утриманні.

Крім того, із змісту вказаної заяви вбачається, що ОСОБА_2, з якого заявник просить стягувати аліменти, на даний час сплачує їй аліменти, розмір яких, як зазначено в заяві, є недостатнім для забезпечення нормального розвитку дитини.

Проте, заявником в заяві про видачу судового наказу не конкретизовано, в якій формі їй сплачуються аліменти (в добровільному чи примусвовому порядку), на які вона посилається в заяві, та у випадку наявності у боржника обовязку сплати аліментів у примусовому порядку, не додано документ, який підтверджує зазначені обставини.

Згідно ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу;

4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

З огляду на наведене та враховуючи те, що заявником подано до суду заяву про видачу судового наказу з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України та заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України, ввжаю, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 161,163,165,258-259 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у видачі судового наказу щодо стягнення аліментів із ОСОБА_2 на утримання дитини.

Роз"яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися до суду з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернівецької області протягом п"ятнадцяти днів з дня її складення через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Суддя Пухарєва О.В.