У Х В А Л А

19.10.2018 Справа №607/21356/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі:

головуючого судді Грицак Р.М.

за участі секретаря судового засідання Чех Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі подання старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобовязань за судовим рішенням. В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що на виконанні у старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 перебуває зведене виконавче провадження ВП №56377427 з примусового виконання виконавчого листа №607/7698/16-ц виданого Тернопільським міськрайонним судом від 04 липня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 5000 доларів США, що еквівалентно 128 862,45 грн, а також 1 248 грн судового збору сплаченого позивачем при зверненні із позовом. (АСВП 54538290) та виконавчого листа №607/6841/17 виданого Тернопільським міськрайонним судом від 03.05.2018 року про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 13641 долар США 19 центів у гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національної банку України встановленим для долара США на день платежу та стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 8000 грн. судового збору. (АСВП 56374704)

Під час виконання виконавчого листа державним виконавцем вживалися заходи з примусового виконання, однак на момент звернення до суду з поданням рішення не виконано, декларацію не надано та будь яких дій спрямованих на його виконання, не здійснено. При цьому, згідно відповіді з Державної прикордонної служби України боржник ОСОБА_1 за період з 25 серпня 2017 року по 02 травня 2018 року перетинала кордон України 5 разів, з яких перебувала за межами України сім місяців.

Дослідивши матеріали подання, суд встановив такі обставини: на виконанні у Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебуває зведене виконавче провадження ВП №56377427 з примусового виконання виконавчого листа №607/7698/16-ц виданого Тернопільським міськрайонним судом від 04 липня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 5000 доларів США, що еквівалентно 128 862,45 грн, а також 1 248 грн судового збору сплаченого позивачем при зверненні із позовом та виконавчого листа №607/6841/17 виданого Тернопільським міськрайонним судом від 03.05.2018 року про стягнути із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 13641 доларів США 19 центів у гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національної банку України встановленим для долара США на день платежу та стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 8000 грн. судового збору.

Державним виконавцем відповідно до ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закон України „Про виконавче провадження винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП 54538290 - 17.08.2018 року та АСВП травня 2018 року. Боржником є - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

З подання вбачається, що рішення суду не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини пятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

17.08.2017року, державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 17.08.2017 року встановлено, що боржник пенсію не отримує, а також відсутня інформація про останнє місце роботи. Згідно відповіді Державної фіскальної служби від 18.08.2017 року встановлено, що в боржника немає відкритих рахунків в банківських установах, а також відсутня інформація про джерела отримання доходу боржником.

29.08.2017року виходом державного виконавця за адресою м. Тернопіль вул. Київська, 9/148, встановлено, що перевірити майновий стан боржника виявилось неможливим оскільки двері ніхто не відчинив, сусіди відмовлялися спілкуватися, що підтверджується актом державного виконавця від 29.08.2017 року.

Згідно відповіді ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області від 08.09.2018 року встановлено, що с/г техніка та інші механізми за ОСОБА_1 не зареєстровані. Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС у Тернопільській області від 22.09.2017 року встановлено, що за боржником транспортні засоби на праві власності не зареєстровано.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 24.11.2017 року встановлено що боржник пенсію не отримує, а також не знайдено інформацію про останнє місце роботи.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби від 27.11.2017 року встановлено, що в боржника немає відкритих рахунків в банківських установах, а також відсутня інформація про джерела отримання доходу боржником.

Згідно інформації відділу реєстрації актів цивільного стану УТР ГТУЮ у ТО, встановлено, що відсутній актовий запис про шлюб ОСОБА_1

Згідно відповіді БТІ м. Тернополя, а також Тернопільського районного ГБТІ, встановлено, що в боржника немає зареєстрованого нерухомого майна.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 16.01.2018 року встановлено, що боржник пенсію не отримує, а також не знайдено інформацію про останнє місце роботи.

Згідно відповіді УДМСУ в Тернопільській області від 06.12.2017 року встановлено, що громадянка ОСОБА_1 документована паспортом громадянина України для виїзду закордон.

Також, згідно відповіді Державної фіскальної служби від 16.01.2018 року встановлено, що в боржника немає відкритих рахунків в банківських установах, а також відсутня інформація про джерела отримання доходу боржником.

23.04.2018року державним виконавцем направлено запит у Державну прикордонну службу України з метою отримання інформації про перетин кордону України.

29.05.2018року державним виконавцем на адресу боржника в порядку ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», було надіслано виклик державного виконавця в якому ОСОБА_1 зобовязують зявитись до виконавця 05.06.2018 року, щодо сплати боргу або надання підтверджуючих документів про сплату, проте на виклик державного виконавця ніхто не зявився.

Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно неї вищевказаних заходів примусового виконання.

16.05.2018року на адресу Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області надійшла відповідь з Державної прикордонної служби України, де зазначено, що ОСОБА_1 за період з 25.08.2017 року по 02.05.2018 року перетинала кордон пять разів, з яких сім місяців перебувала за кордоном, можливо з метою отримання доходів, проте від виконання рішення суду ухиляється.

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 23 квітня 2018 року №22746, згідно наявної у базі даних інформації громадянка України ОСОБА_1 перетинала державний кордон України, 25 серпня 2017 року, виїзд, пункт пропуску Чоп (Тиса), реєстраційний номер транспортного засобу 8502JVH; 23 грудня 2017 року, вїзд, пункт пропуску Краківець, реєстраційний номер транспортного засобу 5АN7506; 03 січня 2018 року, виїзд, пункт пропуску Шегині, реєстраційний номер транспортного засобу WF7610N; 22 квітня 2018 року, вїзд, пункт пропуску Краківець, реєстраційний номер транспортного засобу ВО7057ВС; 02 травня 2018 року виїзд, пункт пропуску Шегині, реєстраційний номер транспортного засобу ВО7057ВС.

Відповідно до статті 124 Конституції України,судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконання на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України, - і за її межами.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «ОСОБА_5 проти Італії» (Case of Immobiliare Saffi v. Italy) наголошував, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Відповідно до вимог ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі - Закон № 3857-XII).

Згідно ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За змістом ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Виконавець зобов'язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З матеріалів подання вбачається, що під час перебування на виконанні у Тернопільському міському відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області виконавчих листів, виданих Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, боржником ОСОБА_1, незважаючи на її обізнаність про існування зобовязань, не вчинено жодних дій на погашення боргу. Крім цього, багаторазове перетинання боржником ОСОБА_1 державного кордону України протягом 2017 -2018 року на різних транспортних засобах, свідчить про наявність у боржника матеріальної можливості виконувати свої зобовязання та розцінюється як свідоме ухиляння від виконання рішення суду.

За таких обставин, враховуючи ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання судових рішень про стягнення з неї на користь стягувача ОСОБА_6 у зведеному виконавчому провадженні ВП №56377427 значної суми грошових коштів у якості погашення заборгованості, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення подання державного виконавця.

На підставі наведеного, керуючись статтями 251, 260, 261, 352-354, 441 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) у праві виїзду за кордон, без вилучення паспортного документа, до виконання зобовязань за виконавчими листами №607/7698/16-ц виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 04 липня 2017 року та №607/6841/17 виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 03 травня 2018 року

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Головуючий суддяОСОБА_4