Провадження № 2-н/161/353/18
У Х В А Л А

03 вересня 2018 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Крупінська С.С., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку з державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2», -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся в суду із заявою про видачу судового наказу з метою стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку з державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2».

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У відповідності до п.8 ч.1 ст. 20 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про стягнення заробітної плати.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в мережі Інтернет судом встановлено, що рішенням господарського суду Волинської області порушено провадження у справі про банкруцтво юридичної особи № 903/123/15 від 10.03.2015 року та призначено розпорядником майна ОСОБА_2

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

Крім того, згідно з ч. 15 ст. 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з моменту порушення провадження у справі про банкрутство предявлення конкурсними, поточними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство.

З огляду на наведені норми закону, оскільки заявником заявлено вимоги щодо стягнення заробітної плати до боржника, відносно якого порушено справу про банкрутство, зазначений спір на підставі п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України підвідомчий господарському суду і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 4 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Таким чином, слід відмовити у видачі судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості по нарахованій, але не виплаченій ОСОБА_1 заробітній платі та середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку з ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів», оскільки вказана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.165, 167, 186, ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку з державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська