ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/212/18
провадження № 2/753/3283/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Кримчук Я.Р., розглянувши в порядку загального позовного провадження в підготовчому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Київської міської ради, третя особа: житлово-будівельний кооператив «Автотранспортник-9», про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 р. ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (далі по тексту - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, позивачі) звернулися до суду з позовом про визнання за кожною з них права власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5, спадкодавець).

Позов обґрунтований такими обставинами. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5, який був чоловіком ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_3 і ОСОБА_4 Померлому як члену житлово-будівельного кооперативу «Автотранспортник-9» (далі - ЖБК «Автотранспортник-9») належала трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1, за яку в повному обсязі сплачено пайовий внесок. Спадкодавець не залишив жодних розпоряджень на випадок своєї смерті, а тому спадкування має здійснюватися за законом. Його спадкоємцями за законом є позивачі, які після спливу шести місяців звернулися до Сьомої київської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину, проте нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкодавець не зареєстрував своє право власності на квартиру у встановленому законом порядку.

У відзиві на позов Київська міська рада фактично заявила про визнання позову і просила розглянути справу у відсутність її представника на підставі поданих позивачами доказів та прийняти рішення згідно чинного законодавства.

ЖБК «Автотранспортник-9» про розгляд справи повідомлений належним чином, проте пояснень на позов не подав і в судове засідання його представник не з'явився без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини.

У 2006 р. ОСОБА_5 вступив до ЖБК «Автотранспортник-9», що підтверджується витягом з протоколу № 1 від 24.05.2006 (а.с. 26-29).

Згідно з ордером на жиле приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу № 101603 від 07.04.1994, виданого на підставі рішення загальних зборів ЖБК «Автотранспортник-9», затвердженого рішенням виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 29.03.1994, ОСОБА_5 на сім'ю з чотирьох осіб у складі його, дружини ОСОБА_2 та дочок ОСОБА_3 і ОСОБА_4 була надана квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

З технічного паспорта на вказану квартиру, виготовленого станом на 20.07.2016, вбачається, що квартира є трикімнатною і має загальну площу 79,5 кв.м та житлову площу 41,9 кв.м. (а.с. 51-54).

Згідно даних розрахункової книжки, квитанцій та довідки ЖБК «Автотранспортник-9» від 21.11.2017 № 39 ОСОБА_5 в повному обсязі вніс свій пайовий внесок за квартиру (а.с. 9-23, 24, 25).

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про власність», чинного на момент сплати ОСОБА_5 пайового внеску, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю та приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Аналогічна норма міститься у частині 3 статті 384 ЦК України, яка визначає, що у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником.

Проте правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на зазначену квартиру, ОСОБА_5 не отримав, і його право власності у встановленому законом порядку зареєстроване не було (а.с. 32).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер (а.с. 7).

Оскільки заповіту щодо розпорядження майном на випадок своєї смерті ОСОБА_5 не залишив, відповідно до положень частини 2 статті 1223, статей 1258, 1261 ЦК України право на спадкування усього належного йому майна одержали спадкоємці за законом - дружина ОСОБА_2 та дочки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (а.с. 36, 38, 40).

За приписом частини 1 статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, а відтак кожен з позивачів успадкував по 1/3 частині квартири.

У жовтні 2016 р. позивачі звернулися до Сьомої київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, на підставі яких було заведено спадкову справу № 59688855 (а.с. 30).

Постановою від 10.12.2016 державний нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину пославшись на те, що ними не надано правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с. 31).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачає, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів на майно, яке зареєстроване у порядку, визначеному законодавством. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (глава 10, пункти 4.14, 4.15).

З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що відсутність правовстановлюючого документу та запису про реєстрацію права власності спадкодавця на квартиру, за яку повністю сплачений пайовий внесок, є перешкодою для одержання його спадкоємцями - позивачами по справі, правовстановлюючого документу на вищевказане успадковане нерухоме майно і тим самим порушує їх право власності.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ" місцеве самоврядування у місті Києві здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні в місті ради (у разі їх утворення) та їх виконавчі органи.

Оскільки позивачі є єдиними спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5, саме Київська міська рада, яка представляє територіальну громаду м. Києва, повинна відповідати за даним позовом.

Відповідно до положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права.

Згідно припису статті 328 цього Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з визначених законом підстав набуття права власності є спадкування.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 ЦК України).

Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою… (стаття 392 ЦК України).

Відповідно до закону право власності спадкоємця на успадковане нерухоме майно посвідчується свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно, при цьому ч. 1 ст. 1297 ЦК України зобов'язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Отже зважаючи на те, що позивачі після смерті чоловіка і батька на підставі закону успадкували квартиру, але не можуть отримати правовстановлюючі документи на спадщину, яка належать їм з часу її відкриття, і іншим шляхом захистити права спадкоємців на отримання спадщини неможливо, вимоги про визнання права власності на на успадковане майно суд вважає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх.

З огляду на характер спірних правовідносин, підстав для відшкодування понесених позивачами судових витрат суд не вбачає.

Керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 200, 206, 259, 263- 266 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 79,5 кв.м., житловою площею 41,9 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 79,5 кв.м., житловою площею 41,9 кв.м.

Визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 79,5 кв.м., житловою площею 41,9 кв.м.

Позивач 1: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1.

Позивач 2: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_2.

Позивач 3: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:

Повне рішення складене 18.07.2018.