Справа № 699/612/18
Номер провадження 2-о/699/45/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2018 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Свитки С.Л.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Корсуня-Шевченківського заяву заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Моринської сільської ради про визнання майна безхазяйним,

ВСТАНОВИВ:

14.06.2018 року заявник звернувся до суду з даною заявою та просить ухвалити рішення та визнати спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлого 18.03.1997 року - земельну частку (пай) розміром 2,53 умовних кадастрових гектари в адміністративних межах Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, вартістю 104310,21 грн. безхазяйним майном та передати її у власність територіальної громади с.Моринці Корсунь-Шевченківського району Черкаської області в особі Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

Заяву подано в порядку ст.137 ЦК Української РСР, оскільки до відносин, вказаних у заяві, як до таких, що виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року (спадщина відкрилась у 1997 році, а ЦК України 2003 року набрав чинності 01.01.2004), застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, а також щодо визнання майна безхазяйним.

Свою заяву заявник мотивує тим, що 18.03.1997 року у с.Ситники Корсунь-Шевченківського району Черкаської області помер житель села ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 2,83 умовних кадастрових гектари в адміністративних межах Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Розмір земельної частки (паю) на території Моринської сільської ради відповідно до розпорядження голови Корсунь-Шевченківської РДА №10 від 23.01.2004 року було уточнено, у зв'язку із зміною осіб, що мають право на земельну частку (пай) і становить 2,53 умовних кадастрових гектари.

Після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась, свідоцтва про спадщину не видавались, заповіти чи спадкові договори не зареєстровані. В такому випадку майно повинно було перейти до держави в особі Моринської сільської ради. Вказане є порушенням інтересів держави, оскільки земля є основним національним багатством, перебуває під особливою охороною держави, тому прокурором подана вказана заява.

В судовому засіданні представник заявника прокурор Початенко Н.В. підтримала заяву та просить її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві.

Від Моринської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява підлягає до задоволення повністю.

У судовому засіданні встановлено, що 18.03.1997 року в с.Ситники помер ОСОБА_3, що підтверджується копією запису акту про смерть серії №8 від 20.03.1997 року (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (пай) розміром 2.83 га, яка знаходиться на адміністративній території Моринської сільської ради.

ОСОБА_3 за життя отримав сертифікат серії ЧP №0106668 на земельну ділянку площею 2,83 га, який втрачений, про що у газеті «Надросся» №22 від 31.05.2018 року розміщено оголошення (а.с.14).

Розмір земельної частки (паю) на території Моринської сільської ради відповідно до розпорядження голови Корсунь-Шевченківської РДА №10 від 23.01.2004 було уточнено, у зв'язку із зміною осіб, що мають право на земельну частку (пай) і становить 2,53 умовних кадастрових гектари (а.с.10).

Вартість даної земельної ділянки відповідно до листа відділу Держгеокадастру у Корсунь-Шевченківському районі станом на 01.01.2018 року становить 104310, 21 грн (а.с.11).

Померлий заповіт не залишив. Згідно довідки Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори від 02.03.2018 року №225/01-16 після померлого ОСОБА_3 спадкова справа не заведена (а.с.8).

ОСОБА_3 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, крім нього в домоволодінні ніхто не був зареєстрований, що підтверджується довідкою Моринської сільської ради №94 від 06.02.2018 року (а.с.12).

В абзаці 3 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 надано роз'яснення з приводу застосування правила книги шостої ЦК України до спадкових правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року. Так, у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP (далі - ЦК УPCP), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Крім цього, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави.

Отже, норми п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529- 531 ЦК УРСР.

Згідно ст. 549 ЦК Української PCP визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) в адміністративних межах Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

Відповідно до Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011 №1810/5, лише зі Спадкового реєстру можливо отримати достовірну інформацію про наявність (відсутність) заведеної спадкової справи, про заповіти, спадкові договори, внесення змін до них, скасування заповітів або розірвання спадкових договорів, а також про видані свідоцтва про спадщину. Згідно даних інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.9).

В ст. 555 ЦК УРСР закріплено випадки переходу спадщини до держави, зокрема якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 137 ЦК УРСР майно, яке не має власника або власник якого невідомий (безхазяйне майно), надходить у власність держави за рішенням виконавчого комітету районної, міської Ради народних депутатів, винесеним за заявою фінансового органу. Заява про визнання майна безхазяйним може бути подана не раніше як через один рік після прийняття майна на облік відповідним фінансовим органом або виконавчим комітетом селищної, сільської Ради народних депутатів.

Відповідно до ч.2 ст.4 Земельного кодексу України від 1990 року, який діяв на момент смерті ОСОБА_3 та в редакції, яка була чинна на день відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, субєктами права державної власності на землю виступали, в т.ч. сільські Ради народних депутатів - на землі в межах їх територій, за винятком земель, що перебувають в загальнодержавній власності.

З рішення Моринської сільської ради від 23.12.2016 року №11-14/VІІ вбачається, що земельна ділянка після смерті ОСОБА_3 взята на облік (а.с.19).

В друкованих засобах масової інформації, а саме в газеті «Надросся» №9 від 01.03.2018 року було розміщено оголошення про взяття на облік земельної ділянки ОСОБА_3 (а.с.20).

Відповідно до вимог ст.333 ЦПК України, суд, встановивши, що нерухома річ є безхазяйною та взята на облік органом, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а також що сплив один рік з дня взяття на облік нерухомої речі, ухвалює рішення про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність відповідної територіальної громади. Оскільки судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на земельну частку (пай), спадкоємці відсутні, Моринською сільською радою вказане майно взяте на облік 23.12.2016 року, тобто, минув понад один рік, в друкованих засобах масової інформації було зроблено оголошення про взяття на облік земельної частки (пай), тому суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Судові витрати по справі, суд залишає за заявником відповідно до вимог ст.294 ч.7 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 263-265, 293, 329-333 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Моринської сільської ради про визнання майна безхазяйним задовольнити повністю.

Визнати спадщину яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлого 18.03.1997 року, а саме - земельну частку (пай) розміром 2,53 умовних кадастрових гектари в адміністративних межах Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, вартістю 104310,21 грн безхазяйним майном та передати її у власність територіальної громади с.Моринці Корсунь-Шевченківського району Черкаської області в особі Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути поданою до апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя ОСОБА_4.