АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_2, треті особи: Міністерство освіти і науки України, Міністерство соціальної політики України, про стягнення ненарахованої та невиплаченої стипендії, інфляційних втрат, трьох процентів річних, судових витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вона з вересня 2013 р. була зарахована до вищого навчального закладу ДВНЗ «ДНУ» на пільгових умовах, як дитина шахтаря, який має стаж підземної роботи більше 15 років. На підставі ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», як особа, батько якої має стаж роботи в підземних умовах більше 15 років має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, проте з 01.09.2013 р. по червень 2017 р. їй нараховувалася стипендія на загальних підставах, яка була нижчою за прожитковий мінімум для працездатних осіб. Про недоплату стипендії вона дізналася лише у червні 2017 р. з письмової відповіді на її звернення.

В позовній заяві позивач просила стягнути з Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_2 на її користь ненараховану та недоплачену стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб з урахуванням інфляційних витрат, а також три проценти річних від простроченої суми за період з липня 2014 року по червень 2017 року включно в розмірі 66 121 грн. 41 коп., з яких недоплачена стипендія - 49 594 грн. 00 коп., інфляційні втрати - 12 064 грн. 41 коп. та 3% річних - 4463 грн. 00 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму заборгованості по соціальній стипендії за період з вересня 2014 р. по червень 2017 р. (включно), інфляційних втрат та трьох процентів річних в розмірі 62016,16 грн. (шістдесят дві тисячі шістнадцять грн. 16 коп.)

Не погодившись з таким рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права та неповне зясування судом першої інстанції обставин справи, просив рішення суду змінити та зменшити розмір присуджених до стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої стипендії, інфляційних втрат та 3% річних до 55867,70 грн.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 згідно наказу № 1346-с від 11.08.2013 р. з 01.09.2013 р. була зарахована до вищого навчального закладу «Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_2» на денну форму навчання, за рахунок коштів державного бюджету. Відповідно до наказу № 1039-с від 06.07.2017 р. ОСОБА_3 з 30.06.2017 р. була відрахована по закінченню бакалаврата та отримала диплом бакалавра (а.с.15).

Відповідно до довідки, наданої ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», батько позивача - ОСОБА_4, має стаж роботи в вугільній промисловості в підземних умовах 23 роки (а.с.24), що підтверджується також копією його трудової книжки (а.с.22-23) та довідкою ТОВ «Сігма-Ком» (а.с.25). Отже, згідно ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», позивач, як особа, батько якої має стаж роботи в підземних умовах більше 15 років, має право на отримання соціальної стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленому законом для працездатних осіб.

Однак в період з липня 2014 року по червень 2017 року соціальна стипендія позивачу не сплачувалась.

Розміри прожиткового мінімуму відповідно до Закону України «Про Державний бюджет» змінювалися наступним чином: з вересня 2014 р. по серпень 2015 р. включно -1218 грн.; з вересня 2015 р. по квітень 2016 р. включно 1378 грн.; з травня 2016 р. по листопад 2016 р. 1450 грн., в грудні 2016 р. - 1600 грн.

З 01.01.2017 р. вступив в дію Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для виплат соціальної стипендії студентам (курсантам) вищих навчальних закладів, затверджений Постановою КМУ №1045 від 28.12.2016р. «Про деякі питання соціальних стипендій студентам (курсантам) вищих навчальних закладів», згідно якого, соціальна стипендія для категорії студентів, до якої відноситься позивач у вищих навчальних закладах ІІІ-IV рівня акредитації виплачується щомісяця у розмірі 1000 грн.

Згідно довідки про розмір доходів позивача № 222 від 07.04.2017 р., виданої ДНУ ім.Олеся Гончара, за період з вересня 2013 р. по січень 2014 р. (включно) ОСОБА_3 була нарахована стипендія в розмірі по 730 грн. щомісячно у загальній сумі 3650 грн. (а.с.10-11). Крім того, з відповідних довідок вбачається, що відповідачем за період з лютого 2014 р. по червень 2017 р. (включно) позивачу стипендія не сплачувалась.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» стипендія відноситься до обєктів, що підлягають індексації. Питання, повязані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 200 року № 2050- III.

Враховуючи вищенаведене, розмір компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати складає 57891,82 грн. Крім того, позивач має право на отримання 3% річних, згідно ст.625 ЦК України, в розмірі 4124,34 грн.

Встановивши зазначені обставини справи, суд першої інстанції, керуючись ч. 2 ст.62 Закону України «Про вищу освіту», ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», Постановою КМУ №1045 від 28.12.2016р. «Про деякі питання соціальних стипендій студентам (курсантам) вищих навчальних закладів», ухвалив обґрунтоване рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивач має право на отримання соціальної стипендії тільки протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти, зводяться до неправильного тлумачення ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки згідно положень зазначеної статті, трирічний строк після здобуття загальної середньої освіти встановлено для реалізації можливості зарахування поза конкурсом до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та виплатою за рахунок бюджетних коштів соціальної стипендії в порядку та розмірі, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Посилання відповідача на те, що позивач не зверталась до університету з необхідним пакетом документів та заявою на отримання соціальної стипендії, відхиляються колегією суддів, оскільки позивач ОСОБА_3 була зарахована до університету на пільгових умовах як дитина шахтаря, який має стаж підземної роботи не менш як 15 років, що вже передбачає її право на отримання соціальної стипендії згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», реалізація якого не повязана з поданням додаткових заяв на отримання встановлених законом виплат.

Доводи відповідача про те, що позивач мала академічну заборгованість та незадовільні результати навчання, не впливають на право студента пільгової категорії отримувати встановлені законом соціальні виплати.

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для зміни судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_5