Справа № 570/2215/17
Номер провадження 2/570/221/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2018 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача - адвоката ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача - адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

31.05.2017 р. позивач ОСОБА_2 звернулася з позовом до відповідача ОСОБА_4 та просить суд 1. визнати недостовірною та такою, що принижує її честь і гідність інформацію, поширену ОСОБА_4:

- в заяві на імя Обарівського сільського голови ОСОБА_6 від 28.07.2016 р., зареєстрованій Обарівською сільською радою за вхідним №370 від 28.07.2016 р. про те, що ОСОБА_2, на засіданні адміністративної комісії Обарівської сільської ради, яка відбулася 21.07.2016 р. в приміщенні сільської ради, брутально обзивала ОСОБА_4, принижувала гідність членів його родини, та те, що ОСОБА_2 займається вирощуванням маку та збутом наркотичної сировини;

- в поясненнях, наданих інспекторові Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенантові поліції ОСОБА_7 28.07.2016 р., про те, що 21.07.2016 р. на сесії сільської ради під час розгляду заяви ОСОБА_2, вона обзивала, ображала ОСОБА_4, кляла його самого та його сімю, погрожувала йому.

2. Зобовязати ОСОБА_4 спростувати недостовірну інформацію стосовно ОСОБА_2 шляхом публічного цитування вступної та резолютивної частини рішення суду, проголошеного за результатами розгляду вказаного позову, за місцем проживання ОСОБА_2 за участі останньої та всіх бажаючих осіб протягом 10 днів після набрання рішенням суду законної сили.

3. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 7000 грн.

В обґрунтування позову вказує, що 21.07.2016 р. о 10 год. в приміщенні Обарівської сільської ради на засіданні адміністративної комісії розглядалося питання щодо можливості вирішення довготривалого конфлікту між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 щодо розміщення та використання останнім на земельній ділянці, що є сусідньою із земельною ділянкою ОСОБА_2 великогабаритної сільськогосподарської техніки.

28.07.2016 р. ОСОБА_4 в заяві на на імя сільського голови Обраівської сільської ради ОСОБА_6, вказав серед іншого, що : «… на засіданні адміністративної комісії Обарівської сільської ради , яка відбулася 21.07.2016 р. в приміщенні сільської ради … ОСОБА_2 брутально обзивала мене, принижувала гідність членів нашої родини…На своїй та суміжній земельній ділянці займається вирощуванням маку та збутом наркотичної сировини…».

Крім того, в поясненнях наданих інспекторові Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенантові поліції ОСОБА_7 28.07.2016 р. ОСОБА_4 зазначив, що «Під час розгляду даної заяви вона ОСОБА_2 голосно кричала на мене, обзивала, ображала мене різними неприємними мені словами, кляла мене та мою сімю і погрожувала мені…».

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 28.09.2016 р. провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У постанові суд вказав, що в судовому засіданні були присутні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Дільничний інспектор Кутаєв В.П. пояснив, що у вказаний час 21.07.2016 р. близько 10 год. в приміщенні Обарівської сільської ради Рівненського району адміністративною комісією відбувався розгляд конфліктної ситуації, яка сталася між сусідами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Свідок ОСОБА_8 і кореспондент газети ОСОБА_9 зазначили, що ніяких образ на адресу ОСОБА_4 ОСОБА_2 не висловлювала.

У висновку по матеріалам ЖЄО №7770 від 12.09.2016 р. та ЖЄО №8594 від 05.10.2016 р. по факту звернення ОСОБА_2від 07.10.2016 р., складеним начальником сектору превенції Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області майором поліції ОСОБА_10, затвердженим начальником Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_11зазначено, що під час бесіди з ОСОБА_12 стало відомо, що ОСОБА_4 звернувся з письмовою заявою на імя голови Обарівської сільської ради про те, що заявниця на своїй земельній ділянці вирощує мак і збуває наркотичні засоби.

Для зясування всіх обставин даного звернення здійснено аналіз ІІПС України та встановлено, що 29.07.2016 р. о 11 год. 20 хв. надійшов рапорт дільничного офіцера поліції Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 про те, що 29.07.2016 р. в с.Обарів по вул. Центральна, 57 в ході відпрацювання оперативно- профілактичних заходів під назвою «Мак» було виявлено посів рослин, зовні схожих на рослини маку, що належать ОСОБА_2

Відомості зазначені у повідомлені внесені до ЖЄОЗП Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області за №6144 від 29.07.2016 р. По даному факту слідчим СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_13 внесені відомості до ЄРДР за ч.1 ст.310 КК України №0001229 і після її проведення 19.08.2016 р. ним було прийняте рішення про закриття вказаного провадження за п.1 ч.1 ст.284 КПК України.

Тому ОСОБА_4 поширив недостовірну інформацію про те, що ОСОБА_2 ображала та принижувала його гідність членів його сімї на засіданні адміністративної комісії Обарівської сільської ради, яка відбулася 21.07.2016 р. та про те, що ОСОБА_2 займається вирощуванням маку та збутом наркотичної сировини.

ОСОБА_4 шляхом написання заяви, поширив відомості, яких не існувало взагалі, що підтверджено рішенням суду та відповідним висновком правоохоронного органу. Він поширив недостовірну негативну інформацію про ОСОБА_2, зокрема порушення нею норм КУПАП та КК України, порушення принципів моралі та неетичну поведінку в суспільному житті.

Разом з тим наявність у зверненні ОСОБА_4 завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обовязок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України.

ОСОБА_14 у згадуваній вище заяві від 28.07.2016 р. поширив завідомо неправдиві відомості, оскільки неправдивість твердження про те, що ОСОБА_2 брутально обзивала його, принижувала гідність членів його родини, була для ОСОБА_4 відома він був присутнім на засіданні адміністративної комісії Обарівської сільської ради, яка відбулася 21.07.2016 р. в приміщенні сільської ради, йому були відомі зміст і характер обговорюваних питань і виступів присутніх. Під час розгляду Рівненським районним судом питання про образу ОСОБА_4 останній був відсутній.

Усвідомлюючи протиправність поведінки щодо розміщення, використання та ремонту належної йому техніки на суміжній з ОСОБА_2 земельній ділянці, що підтверджується листами управління Держпродспоживслужби в Рівненському районі №182 від 08.08.2016 р. та №384 від 04.11.2016 р. ОСОБА_4 шляхом поширення недостовірної інформації, і можливого притягнення омельчук Л.Ю. до юридичної відповідальності , намагався змусити позивача припинити спроби захистити свої права, тобто звернення ОСОБА_4, яке містило неправдиву інформацію, аж ніяк не було викликано наміром виконати свій громадський обовязок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси.

Поширенням недостовірної інформації такого роду ОСОБА_4 грубо порушив право ОСОБА_2 на повагу до її честі та гідності, зокрема значно погіршив соціальну оцінку в очах односельчан та невизначеного кола інших осіб, підірвав репутацію законослухняного та поважного члена суспільства.

Поширення недостовірної інформації стосовно позивача ОСОБА_4 завдав їй значної моральної шкоди. Відповідач значно погіршив соціальну оцінку позивача в очах односельчан та невизначеного кола інших осіб, підірвав репутацію законослухняного та поважного члена суспільства. Позивач постійно зазнавала стресу, психологічного тиску та душевних страждань внаслідок публічного обговорення поширених ОСОБА_4 недостовірних відомостей односельчанами, погіршення ставлення останніх до позивача, участі в судових засіданнях та відвідування правоохоронними органами її житла та земельної ділянки. Це стало причиною того, що позивач і на даний час відчуває сором та страх осуду, намагається рідше зявлятися в громадських місцях села, відчуває незручність при спілкуванні з оточуючими.

Вона є інвалідом ІІІ групи довічно внаслідок травми хребта, майже постійно відчуває болі в спині та голові, страждає на перепади артеріального тиску. Її стан внаслідок дій відповідача значно погіршився , оскільки лікарями їй рекомендовано уникати стресових ситуацій. Після вказаних подій позивач двічі знаходилася на стаціонарному лікуванні з 19.08.2016 р. по 30.08.2016 р., з 06.03.2017 по 16.03.2017 р., 06.02.2017 р. була на прийомі у невропатолога.

Тому належним способом захисту прав позивача є також стягнення моральної шкоди, завданої приниженням честі і гідності фізичної особи в розмірі 7000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали та просять їх задоволити. Крім того, позивач пояснює, що завдану їй моральну шкоду вона оцінює в 7000 грн., однак вказані кошти їй не потрібні і вона має намір їх пожертвувати дітям сиротам. Під час розгляду справи вони з відповідачем мали намір вирішити спір, та домовлялися про пожертвування відповідачем 3000 грн. дітям сиротам, які вона особисто повинна була вручити, однак відповідач не погодився. На даний час вона має інвалідність ІІІ групи довічно. Причиною неприязних відносин між сторонами є перебування великої кількості сільськогосподарської техніки на території домогосподарства відповідача, яка заважає позивачу.

У відповіді на відзив представник позивача вказує, що 29.07.2016 р. було складено рапорт інспектором Рівненського РВП ГУНП в Рівненській області Ойцюсем В.О. , тобто він був складений після звернення ОСОБА_4 до голови Обарівської сільської ради 28.07.2016 р. А вже 19.08.2016 р. була винесена постанова про закриття кримінального провадження по матеріалам №0001229. Тому відповідач ОСОБА_4 поширив голові сільської ради інформацію, яка була недостовірною, що ОСОБА_2 вирощує мак.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнали та просять у його задоволенні відмовити, оскільки позов безпідставний. За своєю власною ініціативою відповідач звернувся до Обарівської сільської ради із заявою від 21.07.2016 р., оскільки позивач дійсно вирощувала мак за кукурудзою і збувала його, однак він не бачив цього. Крім того, про вирощування маку позивачем йому відомо від працівників поліції. Відповідач пояснив, що він особисто не бачив чи вирощує або збуває мак позивач, однак, на його думку, вона вирощує мак точно не на випікакання кондитерських виробів.

У відзиві на позов відповідач вказує, що підставою конфлікту є перебування сільськогосподарської техніки на його території, яка є єдиним джерелом його заробітку. Через протиправну поведінку позивача та постній скарги з її сторони він змушений звертатися в правоохоронні органи, до голови та депутатів Обарівської сільської ради.

21.07.2016 р. під час засідання адміністративної комісії Обарівської сільської ради позивач брутально ображала його, його матір, яка має звання «Матір героїня». Представники районних служб, члени адмінкомісії постійно робили зауваження позивачу, яка на них не реагувала. У звязку з цим він 28.07.2016 р. звернувся за допомогою до голови сільської ради і просив прийняти міри до ОСОБА_2 за образи під час засідання комісії 21.07.2017 р.

Крім того у липні 2016 р. від працівників поліції Рівненського РВ йому стало відомо, що в ході відпрацювання оперативно-профілактичних заходів під умовною назвою «Мак» було виявлено посів рослин, схожих на рослини маку, що належать ОСОБА_2 Йому стало відомо, що по даному факту працівниками поліції внесені відомості до ЄРДР за ч.1 ст.310 КК України. Про цей факт він також повідомив голову Обарівської сільської ради. Даний факт зафіксований у висновку працівників поліції Рівненського РВП ГУНП в Рівненській області від 07.10.2016 р.

Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено і сторонами не оспорюється, що 21.07.2016 р. відбулося засідання адміністративної комісії Обарівської сільської ради, де розглядалося питання щодо можливості вирішення довготривалого конфлікту між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_4 щодо розміщення та використання відповідачем на земельній ділянці, що є сусідньою із земельною ділянкою ОСОБА_2, великогабаритної сільськогосподарської техніки.

28.07.2016 р. відповідач ОСОБА_4 подав до голови Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області ОСОБА_6 заяву, де вказав, що на засіданні адміністративної комісії Обарівської сільської ради 21.07.2016 р. в приміщенні сільської ради мовою оригіналу: «ОСОБА_2 брутально обзивала мене, принижувала гідність членів нашої родини; … На своїй та суміжній земельній ділянці займається вирощуванням маку та збутом наркотичної сировини».

Того ж дня 28.07.2016 р. відповідач ОСОБА_4 надав пояснення інспектору Рівненського РВ поліції Рівненського ВГУН поліції в Рівненській області ОСОБА_7 про те, що 21.07.2016 р. під час розгляду заяви ОСОБА_2 на комісії в сільській раді мовою оригіналу : «Вона голосно кричала на мене, обзивала, ображала мене різними неприємними мені словами, кляла мене та мою сімю і погрожувала мені».

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань кореспондує обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

У статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно з статтею 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" судам роз'яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Пунктом 19 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз'яснено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростування, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Згідно з положеннями статті 277 ЦК України та обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень частини третьої статті 12 та частини 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, суду слід розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Що стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лінгенс проти Австрії").

Оціночними судженнями, з огляду на приписи ч. ч. 1, 2 статті 30 Закону України "Про інформацію" від 02 жовтня 1992 року № 2657-XII, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

На думку суду, проаналізувавши поширену інформацію відповідачем у заяві від 28.07.2016 р. та поясненнях інспектору від 28.07.2016 р., та вирішуючи вказаний спір, необхідно надати оцінку окремо кожному із висловлювань, які просила спростувати позивач, а також у їх взаємозв'язку надати належну правову оцінку.

Як вбачається з постанови Рівненського районного суду від 28.09.2016 р., провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП відносно ОСОБА_2 щодо образ ОСОБА_4 та образливого чіпляння до нього 21.07.2016 р. в приміщенні Обарівської сільської ради Рівненського району, закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (а.с.10), що свідчить про недостовірність поширеної ОСОБА_4 інформації у заяві до Обарівської сільської ради від 21.07.2016 р. щодо брутального обзивання позивачем відповідача, приниження гідності членів його родини.

Як вбачається з постанови старшого слідчого Рівненського РВП Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_15 від 19.08.2016 р., кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001229 від 29.07.2016 р., закрито у звязку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.310 КК України. У ході проведення досудового розслідування, здобути обєктивні докази, що вказують на те, що ОСОБА_2 на земельній ділянці, що по вулиці Центральна, 57 в с.Обарів Рівненського району Рівненської області, яка належить ОСОБА_16, незаконно посіяла та вирощує снотворний мак, не представилось можливим. Інформація викладена в рапорті інспектора Рівненського районного відділення поліції Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області свого підтвердження не знайшла, що фактично підтвердив в суді свідок ОСОБА_7, що свідчить про недостовірність поширеної ОСОБА_4 інформації у заяві до Обарівської сільської ради від 21.07.2016 р. щодо вирощування на своїй та суміжній земельній ділянці маку.

Отже, судом перевірено вказані обставини на предмет відповідності їх дійсності, тому вищевказані спірні висловлювання відповідача у заяві від 28.07.2016 р. суд розцінює як фактичні твердження, які перевірено, оскільки вони містять конкретну інформацію про подію і про особу, про що ухвалені відповідні процесуальні документи суду та слідчого.

Слід зазначити, що в судовому засіданні відповідач неодноразово пояснював, що про вирощування та збут маку позивачем йому відомо ще з 2015 року, про що достовірних доказів не подав. В суді встановлено, що ухвалою Рівненського районного суду від 02.09.2015 року кримінальне провадження №0001105 по обвинуваченню ОСОБА_17 (матері позивача) у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 310 КК України, закрито у звязку з звільненням особи від кримінальної відповідальності.

На думку суду, наведені позивачем оспорювані нею висловлювання відповідача щодо збуту наркотичної речовини позивачем (поширену відносно неї інформацію у заяві від 21.07.2016 р.) є вираженням суб'єктивної думки і поглядів автора заяви відповідача ОСОБА_4 про позивача ОСОБА_2 та містять у собі виключно оціночні судження, оскільки їх правдивість не можна довести. Отже, доказів, поданих відповідачем на підтвердження цієї обставини не подано. Так само як і не подано доказів позивачем, про їх спростування. Судом не встановлено і сторонами не доведено чи наведені в інформації обставини щодо збуту позивачем маку існували взагалі. Вони є оціночним судженням, їх неможливо перевірити як твердження про факти, оскільки не містять конкретну інформацію про подію.

Що стосується визнання недостовірною та такою, що принижує честі і гідність позивача інформацію, поширену відповідачем у поясненнях, наданих інспекторові Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 28.07.2016 р., про те, що 21.07.2016 р. на сесії сільської ради під час розгляду заяви ОСОБА_2, вона обзивала , ображала ОСОБА_17 В,О., кляла його самого та його сімю, погрожувала йому, то вказана позовна вимога не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа, звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформації не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Судом не встановлено, що викладена відповідачем інформація щодо образ позивачем на засіданні комісії 21.07.2016 р. є завідомо неправдивою, а також, що для такого звернення у відповідача не було жодних підстав. Сторони не заперечують, що між ними давно існують неприязні стосунки, як зазначено вище, у зв"язку з перебуванням на території відповідача сільськогосподарської техніки (а.с.13,14), як і не встановлено, що така інформація викладена у принизливій чи образливій формі.

Відповідно до ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Частина перша ст. 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, яка завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 4 ч. 1, ч. 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Роз'яснення, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 року, №1 від 27.02.2009 року), вказують про те, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру в результаті моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у приниженні честі і гідності.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки належних та переконливих доказів моральних страждань позивача внаслідок звернення відповідача із спірною заявою до сільської ради, які проявились у душевних стражданнях, котрі, в свою чергу, спричинили негативні зміни у її житті, а саме: страждання внаслідок публічного обговорення поширених недостовірних відомостей, погіршення ставлення односельчан, участь у судових засіданнях, відвідування правоохоронними органами її житла та земельної ділянки, вона відчуває сором та страх осуду, намагається рідше зявлятися в громадських місцях села, про які вона вказує, а також їх тривалості та глибини, суду не надано.

Суд вважає, що реалізований позивачем спосіб захисту честі, гідності шляхом спростування недостовірної інформації та його часткове задоволення судом становить достатню сатисфакцію у звязку із завданою моральною шкодою, що в цілому відповідатиме принципам співмірності, справедливості та виваженості.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ зясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обовязку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 82, 89,141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди - задоволити частково.

Визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність ОСОБА_2 інформацію, поширену ОСОБА_4:

- в заяві на імя Обарівського сільського голови ОСОБА_6 від 28.07.2016 р., зареєстрованій Обарівською сільською радою за вхідним №370 від 28.07.2016 р. про те, що ОСОБА_2 на засіданні адміністративної комісії Обарівської сільської ради, яка відбулася 21.07.2016 р. в приміщенні сільської ради брутально обзивала ОСОБА_4, принижувала гідність членів його родини, та те, що ОСОБА_2 займається вирощуванням маку.

У задоволенні позову щодо визнання недостовірною та такою, що принижує честь і гідність ОСОБА_2 інформацію, поширену ОСОБА_4 в заяві на імя Обарівського сільського голови ОСОБА_6 від 28.07.2016 р., зареєстрованій Обарівською сільською радою за вхідним №370 від 28.07.2016 р. про те, що ОСОБА_2 на засіданні адміністративної комісії Обарівської сільської ради, яка відбулася 21.07.2016 р., що вона займається збутом наркотичної сировини відмовити.

У задоволенні позову щодо визнання недостовірно та такою, що принижує честь і гідність ОСОБА_2 інформацію, поширену ОСОБА_4 в поясненнях, наданих інспекторові Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенантові поліції ОСОБА_7 28.07.2016 р., про те, що 21.07.2016 р. на сесії сільської ради під час розгляду заяви ОСОБА_2 обзивала, ображала ОСОБА_4, кляла його та його сімю, погрожувала йому - відмовити.

Зобовязати ОСОБА_4 спростувати недостовірну інформацію стосовно ОСОБА_2 шляхом публічного цитування вступної та резолютивної частини рішення суду, проголошеного за результатами розгляду вказаного позову, за місцем проживання ОСОБА_2 за участі останньої та всіх бажаючих осіб протягом 10 днів після набрання рішенням суду законної сили.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 7000 грн. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 640 грн. в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 07.09.2018 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.