Справа № 523/7161/18
Провадження №2/523/3480/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2018 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Правди Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 Алімпієвни до ОСОБА_2 Олімпієвича про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з уточненою вимогою про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн., з підстав невиконання відповідачем рішень судів про вселення позивача у житлове приміщення, про усунення перешкод позивачу в користуванні власністю шляхом вселення у виділену в натурі частину житлового будинку, виселення відповідача з виділеної в натурі частини житлового будинку. Через що позивач вимушена проживати в іншому місці, орендувати житло.

Позов ґрунтується на положенні ст.1167 ЦК України.

Позивач вважає, що між бездіяльністю відповідача, щодо умисного невиконання рішень судів та завданою моральною шкодою (моральних та фізичних страждань, втрат немайнового характеру) є прямий причинний зв'язок. Також позивач вважає, що зазначена сума моральної шкоди може компенсувати витрати які вона несе за те, що орендує житло та те, що вона фактично втратила своє право власності.

На протязі декілька років позивач несе моральні страждання щодо неможливості проживати у власній 60/100 частині житлового будинку, скільки вона понесла страждань на психологічному рівні, постійно заходжуючись у нервозному стані, наслідком цього позивач потребує постійного лікування.

Відповідач надав відзив в якому зазначає, що рішення суду від 25.03.2015 року, про виділення в натурі у власність відповідачу 40/100 частин житлового будинку, виділення в натурі у власність позивачу 60/100 частин житлового будинку, встановлення порядку користування майном, межі користування земельними ділянками та ділянкою спільного користування набрало законної сили.

Дія заочного рішення суду від 11.12.2017 року про усунення перешкод позивачу шляхом виселення відповідача, позов по якому задоволено зупинена ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04.05.2018 року.

Рішення суду від 10.11.2016 року, про вселення позивача у свою частку майна, виконано, про що свідчить постанова ДВС від 14.06.2017 року про закриття виконавчого провадження у звязку із його фактичним виконанням за заявою стягувача від 09.06.2017 року.

Щодо оренди житла позивачем, то за зазначеною позивачем адресою орендованого житла знаходиться земельна ділянка що належить позивачу на праві власності, не вказано з ким укладено договір оренди, не надано доказів наявності такого договору. Також, не обґрунтовано розмір моральної шкоди в 100000 грн., не надано доказів перебування позивача у нервозному стані та необхідності постійного лікування, не надано доказів звернення до медичних закладів або довідок з лікарень.

Відповідач критично відноситься до доданого до позовної заяви подання ДВС до правоохоронних органів, щодо притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення суду, оскільки такий документ не є належним доказом по справі та не свідчить про факт ухилення відповідача від виконання рішення суду, а тривалий проміжок часу який минув з того часу дає підстави вважати, що компетентні органи не знаходять у діях відповідача складу злочину.

Тож, як заявляє відповідач, не доведено компетентними органами факту неправомірних дій (бездіяльності) відповідача, не доведено доказами факту заподіяння позивачу моральної шкоди у вигляді страждань, вказано ряд недостовірних фактів, не обґрунтовано суму яка підлягає стягненню тому позов задоволенню не підлягає.

Позивач надав відповідь на відзив в якому вказано, що відповідач необґрунтовано відхиляється виконувати рішення суду. Він здійснив усі дії щодо того, щоб позивач немала можливості зайти на територію двору де розташований будинок №73 по вул. Отамана Чепіги в м.Одесі, в якому 600/100 частина була виділена в натурі позивачеві та зобовязано відповідача не чинити перешкод у користуванні зазначеною часткою майна. У позивача не має ключів для відкриття калітки, щоб зайти на територію де розташований будинок та на якої бігають собаки.

Щодо обґрунтованості стягнення моральної шкоди то позивач вважає, що надала докази які в повному обсязі підтверджують те, що відповідач необґрунтовано відхиляється виконувати рішення судів, що призвело до витрат позивача на придбання медичних ліків на суму 20000,00 грн., а позбавлення права на власність, користування житлом призвело до витрат на оренду житла, так як, середня оренда однокімнатної квартири дорівнює 5000,00 грн., тому за рік оренда будинку дорівнює 60000,00 грн., а за три роки 180000,00 грн., тому саме з цих підстав позивач і вважає, що сума моральної шкоди яку необхідно стягнути з відповідача дорівнює 100000,00 грн.

Щодо медичної довідки, яку надав відповідач, про його знаходження у лікувальному закладі від 18.02.2016 року, то вона не може бути підставою для невиконання рішення суду по справі №523/13631/14-ц.

Справа розглядалась в порядку спрощеного провадження.

В судове засідання позивач та її представник - не зявилися, повідомлені належним чином про дату час та місце судового засідання, заяв та клопотань не надійшло, судом визнані причини неявки позивача та її представника неповажними та застосовано положення ч.1 ст.223 ЦПК України.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав відзив на позовну заяву.

Судом встановлено:

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (довідка №132482154 від 30.07.2018 року), ОСОБА_1 Алімпієвна є власником 1/1 частки житлового будинку №73, по вулиці Чепіги отамана, в м.Одесі, загальною площею 46,6 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м. Підстава виникнення права власності рішення суду №523/13631/14-ц від 25.03.2015 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04.05.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 Олімпієвича на заочне рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 11.12.2017 року (справа №523/14566/17) за позовом ОСОБА_1 Алімпієвни до ОСОБА_2 Олімпієвича про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення. Цією ж ухвалою зупинено дію зазначеного рішення.

Постановою державного виконавця від 14.06.2017 року закінчено виконавче провадження №53537464 за виконавчим листом №523/12845/16-ц, про вселення стягувача ОСОБА_1 у виділену їй в натурі частку житлового будинку №73 по вулиці Отамана Чепіги в м.Одесі за заявою стягувача ОСОБА_1, у звязку з фактичним його виконанням.

Отже, з вищенаведеного судом встановлено, що жодне з вищенаведених рішень суду не знаходиться на виконанні, а тому відсутні підстави для невиконання їх відповідачем.

Крім іншого, обставина витрат позивача на оренду житла не стосується предмету спору, а докази щодо притягнення відповідача до кримінальної відповідальності є недопустимими (ч.2ст.78 ЦПК України). Доказів завдання саме моральної шкоди (моральних та фізичних страждань, втрат немайнового характеру) позивачем не надано.

В силу положень частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач є інвалідом 2-ї групи за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 4,5, 76-82, 217-244, 258-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Алімпієвни до ОСОБА_2 Олімпієвича про відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 19.10.2018 року.

Суддя