Справа № 137/1022/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" вересня 2018 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Гопкіна П.В.,

за участю секретаря Іванової І.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 р. померла їхня баба ОСОБА_4. При житті спадкодавець склала заповіт яким заповіла позивачам в рівних частках ( по одній другій частці) усе свої майно, що буде їй належати на день її смерті, де б воно не знаходилось та з чого не складалось, а також все те, що вона за законом буде мати право. Після смерті спадкодавця позивачі отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 по причині відсутності правовстановлюючих документів. Таким чином виникла ситуація при якій спадкоємці не можуть набути право власності на майно в порядку спадкування за заповітом через нотаріальну контору. Просять визнати за ними право власності в рівних частках (по одній другій частці) на спадкове нерухоме майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4.

У судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з'явилися надавши через канцелярію суду заяви якими просять: справу розглянути у їх відсутність; позов підтримують та просить його задовольнити. Судові витрати просять залишити за ними (а.с. 52-53).

Представник відповідача Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області, до судового засідання не з'явився, однак до суду надійшла заява, про те, що відповідач позов визнає, а справу просить розглянути у відсутність представника сільської ради (а.с. 50).

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.

За положенням ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданим 01.06.2017 р. виконавчим комітетом Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 р., актовий запис № 11 (а.с.18).

У відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданим 05.01.1957 р. Осолинською сільською радою Літинського району Вінницької області, ОСОБА_4 зазначена матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17).

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим 15.08.1979 року Осолинською сільською радою Літинського району Вінницької області, зазначається, що ОСОБА_5 являється батьком ОСОБА_6 (а.с. 11). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2016 р. пояснюється зміна прізвища позивача на «ОСОБА_5» (а.с. 12). Таким чином підтверджують родинні відносини між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_4 як між онукою і бабою.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, виданим 15.08.1979 року Осолинською сільською радою Літинського району Вінницької області, зазначається, що ОСОБА_5 являється батьком ОСОБА_7 (а.с. 15). Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 виданим повторно 19.08.2009 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області, пояснюються зміна прізвища позивача із «ОСОБА_5» на «ОСОБА_5» (а.с. 16). Таким чином підтверджують родинні відносини між позивачем ОСОБА_2та спадкодавцем ОСОБА_4, як між онукою і бабою.

Заповітом, котрий посвідчений 27.02.2008 р. секретарем виконавчого комітету Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким усе своє майно, де в б воно не було із чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла своїм внукам ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в рівних частинах кожній (а.с. 19)

З довідки Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 556 від 26.09.2017 р. вбачається, що згідно записів погосподарської книги № 3 за 2016-2021 рр., особовий рахунок № 02-0140-1, житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_4, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_5 р. (а.с. 26).

Відповідно до довідки Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 557 від 26.09.2017 р., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року, була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1, одиноко (а.с. 29).

Своєю заявою від 31.08.2017 р. ОСОБА_5 відмовляється від одержання обов'язкової частки у спадщині, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 р. своєї матері ОСОБА_4 (а.с. 28).

Довідкою Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 396 від 04.07.2018 р. зазначається, що ОСОБА_4, надана земельна ділянка у приватну власність, 17 сесією 21 скликання Осолинською сільською радою від 28.01.1994 року, яка знаходиться в межах АДРЕСА_1, загальною площею 0,47 га з них 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господасрьких будівель та споруд; 0,22 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 40).

Відповідно до технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок за адресою АДРЕСА_1, будинок побудовано у 1973 році. З характеристики будинку, господарських будівель та споруд вбачається, що будинковолодіння складається із житлового будинку літера "А" загальною площею 69,2 кв.м., житловою площею 17,0 кв.м., допоміжною площею 25,5 кв.м., веранди літера «а»,сараю літера «Б», сараю «В», погребу «п/В», огорожі № 1, воріт № 2, хвіртки № 3. Самовільні побудови відсутні (а.с. 21-25).

Листом за № 252/02-14 від 01.12.2017 р. приватний нотаріус Літинського районного натурального округу Толяренко С.В. повідомив, що спадщину після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 р. прийняли ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Однак відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю документів необхідних для вчинення нотаріальних дій та повідомив про право на звернення до суду для захисту своїх майнових прав та інтересів (а.с. 27).

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року").

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивачів шляхом визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивачів неможливо. Окрім того, позивачі не можуть нотаріально оформити свої спадкові права, а інші спадкоємці, відмовились від прийняття спадщини (а.с. 28), тому суд вважає, що позов слід задовольнити у повному обсязі та визнати за ними в рівних частках, по ? частині, право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті ОСОБА_4, та складається з житлового будинку із погосподарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та рахується за ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 р. та після смерті якої спадщину прийняли спадкоємці за заповітом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (позивачі).

Згідно ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судові витрати, за клопотанням позивачів (а.с.58) слід залишити за ними.

Керуючись ст.ст. 16, 328, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 2, 141, 200, 206, 209, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., беручи до уваги правову позицію ВССУ від 24.01.2011 р. у справі № 6-2064св10, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в рівних частинах, по ? частці, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 право власності на спадкове майно, що складається із житлового будинку будинку літера "А" загальною площею 69,2 кв.м., житловою площею 17,0 кв.м., допоміжною площею 25,5 кв.м., веранди літера «а», сараю літера «Б», сараю «В», погребу «п/В», огорожі № 1, воріт № 2, хвіртки № 3., яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 та рахується за ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 р.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Гопкін П. В.