УХВАЛА

06 квітня 2018 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області Ніткевич А.В., вирішуючи відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід колегії суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, заявлений ОСОБА_5 у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 серпня 2017 року, -

встановив:

В провадженні Апеляційного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: Винниківська державна нотаріальна контора, Орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання недійсним договору дарування.

09 жовтня 2017 рокувідкрито апеляційне провадження у даній справі.

26.02.2018 року відповідач у справі, апелянт ОСОБА_5, заявила відвід колегії суддів Павлишину О.Ф., Приколоті Т.І., Мікуш Ю.Р. з тих підстав, що колегія суддів під час розгляду апеляційної скарги у попередніх засіданнях задоволила частково її клопотання про долучення до справи доказів, які, на її думку, мають важливе значення для вирішення справи, чим порушила принцип змагальності сторін та свободи надання ними доказів, доведеності перед судом їх переконливості.

Таким чином ОСОБА_5 вважає, що судді допустили порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що на її думку, вказує на упереджене ставлення до неї.

Ухвалами судового засідання від 03 квітня 2018 року визнано заявлений відвід судді Павлишину О.Ф. та колегії суддів Павлишину О.Ф., Мікуш Ю.Р., Приколоті Т.І. необґрунтованим, провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Розглянувши заяву про відвід вважаю, що підстави для її задоволення відсутні.

Подаючи заяву про відвід ОСОБА_5 вказувала на те, що колегія суддів Павлишин О.Ф., Мікуш Ю.Р. та Приколота Т.І. задоволила частково її клопотання про долучення до справи доказів, які, на її думку, мають важливе значення для вирішення справи, в чому вбачає упередженість у ставленні до неї.

Статтею ст. 36 ЦПК України визначено перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За таких обставин колегія суддів дійшла правильного висновку про необгрунтованість заявленого відвіду судді Павлишину О.Ф. та колегії суддів Павлишину О.Ф., Мікуш Ю.Р., Приколоті Т.І.

Звертаю увагу також на те, що ЄСПЛ встановив два аспекти «неупередженості»: по-перше, суддя повинен бути суб'єктивно вільний від особистих упереджень або пристрасті, по-друге, він повинен бути об'єктивно неупереджений, тобто гарантовано виключати будь-які обґрунтовані сумніви щодо цього.

У контексті об'єктивного критерію окремо ЄСПЛ відзначає поведінку суддів, а саме необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Разом з цим, докази, які б підтверджували необ»єктивність та упередженість суддів Павлишина О.Ф., Мікуш Ю.Р. та Приколоти Т.І. в розгляді даної справи, відсутні. В контексті подання ОСОБА_5 скарги щодо, на її думку, дисциплінарного проступку судді Павлишина О.Ф. до Вищої ради правосуддя, звертаю увагу на те, що у рішенні Ради суддів України від 8 червня 2017 року № 34 про роз'яснення деяких питань щодо конфлікту інтересів, зазначено, що наявність скарги щодо судді у провадженні Вищої ради правосуддя, відкриття дисциплінарного провадження за такою скаргою не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи, а подання учасником такого судового провадження скарги на дії судді до Вищої ради правосуддя до закінчення судового розгляду справи має ознаки впливу на суд.

Таким чином, заява про відвід до задоволення не підлягає, оскільки наведені в ній обставини не є, відповідно до вимог ст. ст. 36, 37 ЦПК України, підставами для відводу суддів.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 381 ЦПК України,-

ухвалив:

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_5 про відвід колегії суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Справу № 463/576/17 передати для продовження розгляду складу суду, визначеного протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Ніткевич