Провадження № 2/127/2651/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2018 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Вінницької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та Вінницької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить позивачу на праві приватної власності на підставі договору дарування від 02.03.1995 року.

Разом із позивачем в квартирі зареєстровані : чоловік ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, внучка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Проте дочка позивача ОСОБА_2 не проживає у квартирі з 01.02.2010 року та не бере участі в її утриманні.

Позивач є людиною похилого віку та інвалідом I групи загального захворювання, тому їй досить важко підтримувати квартиру у належному стані, поратися по господарству, вона потребує допомоги сторонніх осіб, а комунальні послуги змушена оплачувати за осіб, які зареєстровані в квартирі.

Реєстрація відповідача в квартирі позивача не дозволяє ОСОБА_1 розпоряджатись квартирою на власний розсуд та значно обмежує її законні права.

Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про день, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Представник третьої особи Вінницької міської ради в судовому засіданні позов не визнала. Згідно з її запереченнями Вінницька міська рада є неналежним відповідачем, належним відповідачем в справі має бути Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради.

Заслухавши пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить позивачу на праві приватної власності на підставі договору дарування від 02.03.1995 року.

Разом з позивачем у квартирі зареєстровані : чоловік ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, внучка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Проте дочка позивача ОСОБА_2 не проживає у квартирі з 01.02.2010 року та не бере участі в її утриманні.

Позивач є людиною похилого віку та інвалідом I групи загального захворювання, тому їй досить важко підтримувати квартиру у належному стані, вона потребує допомоги сторонніх осіб, а комунальні послуги змушена оплачувати за осіб, які зареєстровані в квартирі.

Згідно з актом від 20.06.2018 року, складеним сусідами позивача, підписи яких посвідчені МКП «ЖЕК №7», встановлено, що ОСОБА_2 не проживає в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з 01.02.2010 року.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Враховуючи те, що факт непроживання відповідача за місцем реєстрації понад один рік встановлений, а визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням має для позивача юридичне значення, суд вважає позовні вимоги позивача щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, доведеним.

Згідно з положеннями ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Суд відмовляє в задоволенні вимог про зняття з реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, оскільки вимоги про зняття з реєстрації фізичної особи не відносяться до компетенції судів загальної юрисдикції, а здійснюється уповноваженими на те органом, яким є Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради.

Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку за місцем проживання.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Позивач звільнена від сплати судового збору як інвалід першої групи, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.405 ЦК України, ст.ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_1) такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою : АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації : м. Вінниця. АДРЕСА_2) судовий збір у дохід держави в розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.10.2018 р.

Суддя