Справа № 570/3080/18
Номер провадження 2/570/1261/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до Рівненського районного суду Рівненської області з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21 травня 1983 року нею було зареєстровано шлюб з ОСОБА_3. Однак, шлюбні відносини між сторонами були припинені більше як десять років тому. Зазначила, що проживають вони окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільний бюджет відсутній. З огляду на зазначене позивачка просить суд розірвати шлюб.

Позивачка та представник позивачки не зявилися в судове засідання. Згідно до поданої заяви, позов підтримують, та просять справу розглядати без участі позивачки та її представника. В разі неявки відповідача не заперечують щодо можливості проведення заочного розгляду справи.

Відповідач не зявився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Згідно до поданої заяви позов визнає, та просить справу розглядати без його участі.

Судом приймається до уваги, що за положеннями статті 49 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) сторони користуються рівними процесуальними правами. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, керуючись вищезазначеним та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Стаття 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.

Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Однією із основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін та вимогам закону. У розпаді сім'ї винні обоє подружжя, оскільки не вживали належних заходів для усунення конфліктів та досягнення взаєморозуміння в сім'ї.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони не проживають як сімя протягом тривалого часу. Сторони мають різні характери, різні погляди на життя, позивачка не бажає надалі проживати разом з відповідачем. Тому суд дійшов висновку, що сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення.

Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає.

Виходячи з положень ст. ст. 110, 112 СК України, а також того, що особа має право вільно вирішувати питання щодо розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 142 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 142, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задоволити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Шевчук) ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрований 21.05.1983 року Олександрійською сільською радою Рівненського відділу РАЦС, актовий запис № 13.

Повернути ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, мешканка вул. Святопреображенська, 35, с. Олександрія Рівненського району Рівненської області) 352 (триста дві) грн. 40 коп. 50% судового збору при подачі позову, в порядку ст. 142 ЦПК України, що був сплачений в загальній сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. 06.07.2018 року через ПАТ «ПОЛТАВА-БАНК», платіжне доручення № 20.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Красовський О.О.