Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1195/18
Провадження №: 2/332/777/18
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді: Марченко Н.В.
при секретарі: Фурдак В.Й.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1,яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб, такими, що втратили право користування жилим приміщенням.
Позивач ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 звернулась до суду з уточненим позовом (а.с.25-28) до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб, такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що на праві приватної власності їй належить ? частина квартири АДРЕСА_1. Іншими співвласникам квартири, є малолітня донька позивачки ОСОБА_2, якій на праві приватної власності належить ? частина квартири та поновлітня донька позивачки ОСОБА_6, якій на праві приватної власності належить ? частина квартири на підставі договору купівлі продажу від 13.02.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області. Крім позивача та її малолітньої доньки в квартирі, зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які не є членами сімї, і проживають у спірній квартирі з моменту укладення договору купівлі продажу, а саме з 13.02.2013 року. Фактичне місце проживання відповідачів невідоме. Відповідачі в добровільному порядку ухиляються від зняття з реєстраційного обліку. Реєстрація відповідачів в квартирі перешкоджає позивачу у користуванні квартирою та призводить до того, що вона має сплачувати додаткові витрати по оплаті за комунальні послуги за зареєстрованих, але не проживаючих фактично осіб .
Позивач у судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі.
Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, повідомлені вчасно та належним чином в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, якою передбачено, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Оголошення про виклик до суду відповідача було опубліковано на офіційному веб-сайті судової влади 01.10.2018 року.
Третя особа в судове засідання не зявилася, повідомлена вчасно та належним чином, заяв та клопотань від неї до суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
Суд дослідивши письмові докази, встановивши факти та відповідні правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником ? частини квартири АДРЕСА_1. Іншими співвласникам квартири, є малолітня донька позивачки ОСОБА_2, якій на праві власності належить ? частина квартири та поновлітня донька позивачки ОСОБА_6, якій на праві власності належить ? частина квартири, на підставі договору купівлі продажу від 13.02.2013 року посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області (а.с.9). Також, право власності підтверджується в матераілах справи копіями витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10-13). Крім позивача та її малолітньої доньки в цій квартирі, зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.13), які не є членами сімї, та не проживають у спірній квартирі з моменту укладення договору купівлі продажу, а саме з 13.02.2013 року, особистих речей в квартирі відповідачів немає, фактичне місце проживання останніх невідоме, їх особисті речі в квартирі відсутні.
Відповідачі в добровільному порядку з реєстраційного обліку не знялися. Даний факт суттєво порушує право власності позивача та створює перешкоди в користуванні власністю, яка несе додаткові витрати по його утриманню, оскільки плата за користування житлом нараховується виходячи з кількості зареєстрованих осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 1, ч.2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності га інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства: статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Оскільки відповідачі знаходиться на реєстраційному обліку за місцем проживання в квартирі позивача, вона не може реалізувати своє право і розпорядитися майном так, як цього бажає, та повинна нести додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Крім того, відповідачі не є членами сімї позивача або власниками будинку, тому не мають права на користування житловою площею в цій квартирі, тому за таких підстав ,суд вважає, що право позивача щодо володіння спірною квартирою порушується відповідачами, тому позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 263-265, 280-284, 288 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1,яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитити ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб, такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_1 шляхом визнання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, такими, що втратили право користування квартирою № 15 будинку № 3 по вулиці Вроцлавській у м. Запоріжжі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: Н.В.Марченко