328/2021/18
13.09.2018
13 вересня 2018 року м. Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Андрущенка О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Королькової К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Токмак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 16 лютого 2009 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуття любові та взаємоповаги. Шлюбні відносини фактично припинені з квітня 2017 року, спільне господарство не ведеться. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем.
Позивачка в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала, просила задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. 223 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 16 лютого 2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (до шлюбу Левченко) ОСОБА_5 уклали шлюб, який зареєстровано Новенською сільською радою Токмацького району Запорізької області, актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 063692 від 16 лютого 2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 111794 від 23 квітня 2009 року, актовий запис № 113 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 193086 від 15 березня 2012 року, актовий запис № 68.
Відносини між подружжям не склалися за відсутністю взаєморозуміння між ними.
Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена.
Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально.
Оцінивши надані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Враховуючи позицію позивачки, суд вважає необхідним прізвище позивачці залишити теперішнє «Мартиненко».
Згідно п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»), в звязку з відсутністю клопотання позивачки щодо стягнення з відповідача сплаченого судового збору, судом дане питання не вирішується.
На підставі викладеного, керуючисьст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Шлюб, зареєстрований 16 лютого 2009 року Новенською сільською радою Токмацького району Запорізької області, актовий запис № 01, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2 (до шлюбу Левченко) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 прізвище залишити теперішнє «Мартиненко».
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного сулу Запорізької області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя