ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м.Суми

Справа №591/1722/18

Номер провадження 22-ц/788/1914/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

сторони:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 серпня 2018 року, ухвалене у складі судді Шелєхової Г.В., в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, повний текст судового рішення складено 22 серпня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

У березні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником всіх прав та зобовязань якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву № б/н від 17 лютого 2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань за кредитним договором утворилася заборгованість в сумі 5346,86 грн, яка складається з: 3562,66 грн тіло кредиту, 1534,20 грн проценти за користування кредитом, 250 грн пеня.

02 січня 2017 року ОСОБА_2 помер. На час відкриття спадщини спадкоємцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 11 травня 2017 року позивачем направлена претензія кредитора до Першої Сумської державної нотаріальної контори. 02 червня 2017 року з нотаріальної контори надійшла відповідь, що спадкоємці померлого із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не зверталися та спадкова справа не заводилася. На думку позивача, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобовязання померлого позичальника. 29 жовтня 2017 року на адресу відповідача направлено лист-претензію, згідно яких позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій виконано не було.

Посилаючись на ст. 1282 ЦК України, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість у розмірі 5346,86 грн за кредитним договором № б/н від 17 лютого 2011 року.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22 серпня 2018 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено у звязку з необгрунтованістю.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», не погоджуючись з рішенням суду, просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. При цьому вказує на те, що покладення на позивача - кредитора померлого боржника тягар доказування складу, вартості тощо, спадкового майна є неправомірним, оскільки такі обставини встановлюються на підставі свідоцтва про право на спадщину, неотримання якого спадкоємцем не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора до спадкоємців, які прийняли спадщину. Окрім того, інформація щодо фізичної особи власника, її майновий стан, у тому числі обсяг успадкованого майна відповідно до Закону України «Про інформацію» є конфіденційною, тобто інформацією з обмеженим доступом. Отримання такої інформації в даному випадку можливе лише за відповідним судовим рішенням про задоволення вимог кредитора, на підставі якого склад майна та його вартість буде визначено та встановлено на стадії його примусового виконання в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Також вважає неправомірними висновки суду, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по відсоткам та пені у встановленому розмірі є небгрунтованими через часткове їх нарахування після смерті боржника, оскільки судом встановлено здійснення цих нарахувань позивачем станом на дату смерті боржника - 02 січня 2017 року, що у сукупності є правомірним в силу ст. 1218 ЦК України, згідно якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто в даному випадку саме станом на день смерті позичальника.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскільки підстави зазначені в ній необґрунтовані належними та допустимими доказами і не відповідають фактичним обставинам справи. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що після позичальника залишилось будь-яке спадкове майно.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та його представника адвоката ОСОБА_3, які заперечують проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження своїх вимог, а тому позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 17 лютого 2011 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № б/н шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, за яким позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а. с. 10).

Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

02 січня 2017 року ОСОБА_2 помер (а. с. 47).

Згідно наданого банком розрахунку розмір заборгованості позичальника перед банком за вказаним кредитним договором № б/н від 17 лютого 2011 року становить 5346,86 грн та складається з: 3562,66 грн - тіло кредиту, 1534,20 грн проценти за користування кредитом, 250 грн пеня.

21 квітня 2017 року позивач направив на адресу Першої Сумської державної нотаріальної контори претензію кредитора (а. с. 51).

17 травня 2017 року нотаріальна контора направила банку листа за № 1247/02-14, в якому повідомила що вимога (претензія) позивача кредитора до спадкоємців ОСОБА_2 прийнята 16 травня 2017 року та заведена спадкова справа за № 191/2017. Станом на 17 травня 2017 року спадкоємці із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися (а. с. 52).

29 жовтня 2017 року банком направлено відповідачу лист-претензію з вимогою про сплату ним як спадкоємцем померлого ОСОБА_2 заборгованості перед банком в повному обсязі з комісією та процентами за фактичний строк його користування на суму 5346,86 грн (а. с. 53-57).

З довідки відділу реєстрації місця проживання управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради та копій паспортів вбачається, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми, тобто за тією ж самою адресою, за якою був зареєстрований на час смерті ОСОБА_2 (а. с. 45-46; 66).

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини пятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

У відповідності до вимог ч. ч. 1-3 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

У відповідності до положень ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Таким чином, відповідно до наведеної норми матеріального права, кредитор може звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості померлого боржника з його спадкоємців шляхом накладення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. При цьому спадкоємці несуть відповідальність по зобовязанням померлого боржника в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи відповідач зареєстрований за адресою, за якою на момент смерті проживав ОСОБА_2, а саме: АДРЕСА_1 в м. Суми. Проте, даний факт не свідчить, що вказана квартира належала померлому на праві власності. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна в даному реєстрі відсутні відомості щодо власника вказаної квартири (а. с. 86).

Жодних доказів про наявність у померлого ОСОБА_2 спадкового майна позивачем суду не надано. Без доведення вказаної обставини, підстави для задоволення позову кредитора відсутні.

Доводи апеляційної скарги про неправомірність покладення на позивача тягаря доказування складу та вартості спадщини, тощо є помилковими, так як відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач не підтвердив суду першої інстанції неможливість надати докази щодо наявності у померлого спадкового майна. Зокрема, позивачем не надано доказів звернення до нотаріуса, яким заведено спадкову справу, із заявою про витребування відповідної інформації з державних установ щодо реєстрації за померлим ОСОБА_2 нерухомого або рухомого майна. З відповідним клопотанням про витребування доказів відповідно до ст. 84 ЦПК України позивач до апеляційного суду не звернувся. Збирання ж доказів у цивільних справах відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України не є обовязком суду.

Відповідач в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що квартира в якій був зареєстрований його померлий батько ОСОБА_2 не приватизована. Будь-якого цінного рухомого майна батько також не мав. В квартирі він тривалий час не проживав, так як шлюб з його матірю розірвав. Також пояснив, що, крім нього у батька є ще троє повнолітніх дітей, які також зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги про незгоду з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість вимог про стягнення заборгованості по відсоткам та пені у заявленому позивачем розмірі, так як з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 17 лютого 2011 року вбачається, що станом на дату смерті позивача, а саме 02 січня 2017 року, заборгованість за наданим кредитом становила суму в розмірі 5153,26 грн, а не 5346,86 грн, на якій наполягає позивач.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відносяться до малозначних справ.

Враховуючи, що ціна позову складає 5346 грн 86 коп., дана справа є малозначною, а тому касаційному оскарженню відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2018 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.Ю. Кононенко

ОСОБА_4