ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2018 року м. Кропивницький

справа № 388/1040/17

провадження № 22-ц/4809/31/18

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Авраменко Т.М.

суддів Суровицької Л.В., Черненка В.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1, представник за довіреністю - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3, представник за довіреністю - ОСОБА_4

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 та апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року в складі судді Степанова С.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Зазначала, що 18 лютого 1989 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 травня 2014 року розірваний. Мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу син проживає з нею. З 01 вересня 2015 року він навчається в Державному бюджетному професійному навчальному закладі Ленінградської області «Гатчинський педагогічний коледж ім. К.Д.Ушинського», в даний час на третьому курсі на денній формі навчання по спеціальності «фізична культура» - платне навчання.

Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 на період навчання в розмірі 1500 грн., починаючи з дня подачі заяви.

В ході розгляду справи представник за довіреністю ОСОБА_2 в інтересах позивача подала уточнену позовну заяву, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_5 на період навчання в розмірі 3000 грн., починаючи з дня подачі заяви та стягнути з відповідача додаткові витрати на сина у розмірі 5180 грн. (а.с.44-45).

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року уточнена позовна заява повернута, як така, що підписана особою, яка не має права її підписувати,оскільки копія довіреності не засвідчена і посвідчена в Російській Федерації довіреність не легалізована (а.с.65). Ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалася.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 на період навчання в розмірі 1000 грн., починаючи з 28 вересня 2017 року та до досягнення сином 23-х років, за умови, що він продовжуватиме навчання.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що судом не було враховано його скрутне фінансове становище та борги по оплаті комунальних послуг в сумі 16005 грн. 36 коп. Суд не взяв до уваги, що кошти, які позивач намагається стягнути з нього не будуть отримані сином, оскільки він не проживає та не перебуває на території України, а будуть витрачатись позивачем на її власні потреби. Позивачем не надано доказів того, що син потребує такої матеріальної допомоги в зв'язку з навчанням. Йому відомо, що його син працює вчителем фізкультури, отримує заробітну плату та отримав громадянство Російської Федерації. Суд не з?ясував обставини справи та правомірність стягнення аліментів на користь позивача, не дослідив подані ним докази та не з?ясував справжнього волевиявлення його сина стосовно дійсної потреби у коштах та стягненні з нього аліментів. Ним були подані до суду докази неспроможності платити аліменти, оскільки він офіційно має статус безробітного, але допомогу по безробіттю не отримує, оскільки тривалий час офіційно не працював, а з боку позивача не було подано жодного доказу на підтвердження можливості та спроможності сплати ним аліментів на дорослого працюючого сина. Також, відповідно до Конвенції про стягнення аліментів його син повинен звернутись з таким позовом про стягнення аліментів до суду м. Гатчин Ленінградської області Російської Федерації, а не до Долинського районного суду Кіровоградської області.

В апеляційній скарзі представник позивача просить частково скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, змінити рішення суду в частині розміру аліментів, збільшивши їх розмір до 3000 грн. Зазначає, що представником позивача подано уточнену позовну заяву про збільшення позовних вимог, проте в судовому засіданні ця заява не розглядалась. Позивач та її представник в судовому засіданні участі не приймали, оскільки належним чином не були повідомлені. В уточненій позовній заяві позивач просила стягнути аліменти у розмірі 3000 грн. та додаткові витрати на сина, у зв?язку з хворобою у розмірі 5180 грн., що підтверджується фіскальними чеками. Суд не взяв до уваги, що відповідач постійно перебуває на роботі за кордоном і отримує кошти. Сплачувати кошти на навчання сина він має можливість.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача. Зазначає, що представник позивача намагається ввести суд в оману, зазначаючи неправдиві відомості про те, що вона та позивач не були належним чином повідомлені про судове засідання. Матеріали справи містять докази надсилання судової повістки на адресу позивача. До того ж представник позивача подавала уточнену позовну заяву через канцелярію суду особисто, тож вочевидь знала про дату судового засідання. Крім того, позивач в позові просила проводити розгляд справи без її участі у зв?язку з сімейними обставинами. Також в матеріалах справи є ухвала суду, якою повернуто уточнену позовну заяву, а тому твердження про те, що вона судом не розглядалась не відповідає дійсності. Також виникають сумніви щодо повноважень представника позивача, оскільки апеляційна скарга підписана ним згідно довіреності, яка не легалізована у встановленому законом порядку, доводи позивача, що він купив автомобіль є надуманими і не доведеними, оскільки автомобіля у власності в нього немає, що він може підтвердити в разі потреби довідкою МРЕО(а.с.108-113).

Ухвалою судді Апеляційного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2018 року в складі судді Карпенка О.Л. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 (а.с.89). Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 березня 2018 року в складі головуючого-доповідача Карпенка О.Л., суддів Голованя А.М.,Мурашка С.І. справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (а.с.98).

Ухвалою судді Апеляційного суду Кіровоградської області від 21 березня 2018 року в складі судді Карпенка О.Л. відкрито апеляційне провадження апеляційною скаргою ОСОБА_3 (а.с.104).

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області 02 квітня 2018 року в складі головуючого-доповідача Карпенка О.Л., суддів Голованя А.М.,Мурашка С.І. справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (а.с.124).

У зв'язку з ліквідацією Апеляційного суду Кіровоградської області справу передано до утвореного Кропивницького апеляційного суду, 05 жовтня 2018 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи визначено суддю-доповідача Авраменко Т.М., 08 жовтня 2018 року визначено склад колегії суддів для розгляду справи (а.с.129,130).

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року в складі головуючого-доповідача Авраменко Т.М., суддів Суровицької Л.В., Черненка В.В.. справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 та апеляційною скаргою ОСОБА_3 призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомленням учасників справи (а.с.131).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга в інтересах позивача підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга відповідача - задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам процесуального права.

За правилами ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи підтверджується, що сторони у справі є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2). З позовної заяви, ксерокопії паспортів вбачається, що місцем проживання сторін у справі є АДРЕСА_1 (а.с.1,8,12), місце проживання їх сина ОСОБА_8 не зазначається.

Шлюб між сторонами розірвано заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 травня 2014 року, в рішенні суду зазначається, що сторони не проживають однією сім'єю з 2010 року (а.с.7).

ОСОБА_5 навчається на третьому курсі денної форми навчанняв Державному бюджетному професійному навчальному закладі Ленінградської області «Гатчинський педагогічний коледж ім. К.Д.Ушинського», період навчання з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року, навчання платне, вартість навчання перший курс 22000 руб, другий курс 22000 руб., що підтверджується довідками коледжу (а.с.3-4,7-8, 10-11). Вартість навчання на третьому курсі не зазначена. 18 червня 2015 року ОСОБА_5 отримав атестат про основну загальну освіту, закінчив Войсковицьку середню школу №2 Гатчинського району Ленінградської області (а.с.6).

На час розгляду справи судом першої інстанції відповідач офіційно мав статус безробітного, що підтверджується довідкою Долинського районного центру зайнятості від 10 листопада 2017 року (а.с.35).

З 19 березня 2004 року був фізичною особою - підприємцем, вид діяльності ремонт годинників, підприємницьку діяльність припинив із зняттям з обліку 16 липня 2014 року, що підтверджується Реєстром (а.с.29-32). На жовтень 2017 року має заборгованість з оплати комунальних послуг на суму 16 005 грн.36 коп. (а.с.36-43). Відомості про отримані відповідачем доходи за 2015-2017 рік відсутні.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що посилання відповідача на складний матеріальний стан, зупинення підприємницької діяльності та перебування на обліку як безробітного враховуються судом при визначенні розміру аліментів, але не можуть бути підставою для відмови в позові, проте погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки він суперечить нормам ст.199 СК України.

Правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, як сплату аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (ст.199 СК України, п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів»).

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, однією із обов'язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання дітям матеріальної допомоги, якої вони потребують саме у зв'язку з навчанням.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч.1 ст.83 ЦПК України). Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом (ч.1 ст.84 ЦПК України).

Позивач не надала суду доказів ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції, які б підтверджували той факт, що відповідач працює, має стабільний дохід і його матеріальний стан є таким, що дозволяє йому надавати позивачу матеріальну допомогу на навчання повнолітнього сина, який потребує такої допомоги. Також не заявляла суду клопотання про витребування таких доказів судом.

В той же час, відповідач, який є офіційно безробітним, надав до суду першої інстанції докази його неспроможності на час розгляду справи судом першої інстанції надавати повнолітньому сину матеріальну допомогу на період його навчання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та з порушенням норм процесуального права дійшов безпідставного висновку, що відповідач має матеріальну можливість надавати повнолітньому сину допомогу на період його навчання, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

В той же час, колегія суддів зазначає, що цим рішенням суду позивач або сам ОСОБА_5 не позбавлені права звернення до відповідача із аналогічним позовом у разі зміни, в подальшому, фактичних обставин щодо отримання відповідачем доходів.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо збільшення розміру аліментів на підставі уточненої позовної заяви не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки ця позовна заява повернута ухвалою суду від 17 січня 2018 року, в апеляційному порядку не оскаржувалася та набрала законної сили. Апеляційний суд не може розглядати вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судові повістки про виклик до суду направлялися за адресою місця проживання позивача, однак поверталися без вручення (а.с.13,20). Крім того, позивач письмово просила суд розглянути справу без її участі.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376,381,382,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Скасувати рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року.

В позовіОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України .

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2018 року.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: Л.В.Суровицька

В.В.Черненко