справа № 156/685/17
Провадження № 2/156/11/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2018 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Нєвєрова І. М.,

за участю секретаря судового засідання Салатюк Г. В.,

прокурора Кулік Т.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позов-ного провадження справу № 156/685/17 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Червоноградська автобаза", Володимир-Волинської місцевої прокуратури до Іваничівської районної державної адміністрації, ОСОБА_2, третя особа - нотаріус Іваничівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про визнання незаконним і скасування розпорядження та недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Ліквідатор ВАТ «Червоноградська автобаза» звернувся з позовом до відповідачів з вимогами про визнання незаконним і скасування розпорядження та недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки. Свої позовні вимоги мотивує тим, що будучи законним власником будівлі: нежилого приміщення складу, площею 103,5 кв.м, що знаходиться за адресою: Волинська область, Іваничівський район, с. Будятичі, вул. Іваничівське шосе, 8, у 2007 році звернувся до Іваничівської районної державної адміністрації з клопотанням про надання дозволу на виготовлення технічної документації по інвентаризації земельної ділянки загальною площею 0,7 га з метою подальшої її передачі у довгострокову оренду для розміщення та обслуговування автобази. Розпорядженням голови Іваничівської РДА № 133 від 17.04.2007р. такий дозвіл було надано. Розпорядженням голови Іваничівської РДА № 224 від 06.07.2007р. затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки загальною площею 0,8044 гектара на території Старолішнянської сільради. Зазначена земельна ділянка була передана ВАТ Червоноградська автобаза» в довгострокову оренду терміном на 10 років для розміщення та обслуговування автобази. Проте, з 15.11.2007 року власником будівлі нежилого приміщення складу серед іншого нерухомого майна, що знаходилось по вул. Іваничівське шосе, 8 у с. Будятичі Іваничівського району, Волинської області стало ПзІІ «Укртехсплав». 28.11.2007р. ПзІІ Укртехсплав» продало згадану будівлю ТОВ «Армада», а те в свою чергу продало її ОСОБА_2 ОСОБА_4) В.І. на підставі договору купівлі-продажу від 22.01.2008р. Оскільки, згадане майно вибуло із законного володіння ВАТ «Червоноградська автобаза» поза його волею, що встановлено відповідними рішеннями судів, то згідно ст.ст. 330, 388 ЦК України, ОСОБА_2 право власності на будівлю не набула. 17.01.2017 року при вчиненні виконавчих дій повязаних з передачею вищевказаного складу державним виконавцем та представником (ліквідатором) ВАТ «Червоноградська автобаза» зясовано, що згаданий обєкт нерухомості розміщений на земельній ділянці площею 0,3399 га, кадастровий номер: :08:000:0148, цільове призначення: для розміщення та обслуговування гаражів і складських приміщень, яка на праві власності належить ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу № 937 від 26.04.2010 року. Як стало відомо позивачу, ОСОБА_2, безпідставно заволодівши будівлею нежилого приміщення - складу, звернувшись до Іваничівської РДА із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом купівлі-продажу земельної ділянки для розміщення та обслуговування гаражів та складських приміщень. Позивач вважає, що діями відповідачів порушено охоронювані законом права та законні інтереси позивача на отримання земельної ділянки у користування, відповідно до приписів земельного законодавства України, як власника нерухомого майна (будівлі), оскільки на земельній ділянці загальною площею 0,8044 гектара (за даними інвентаризації по факту користування) на території Старолішнянської сільради знаходилося нерухоме майно, яке перебувало у власності ВАТ «Червоноградська автобаза» та 15.11.2007 року поза волею позивача було незаконно відчужено на користь інших осіб, зокрема частини майна кінцевому набувачу ОСОБА_2 Приймаючи розпорядження № 50 від 03.02.2010 року про продаж земельної ділянки загальною площею 3399 кв.м. за межами населених пунктів Старолішнянської сільської ради у власність ОСОБА_2, Іваничівська РДА розпорядилась нею всупереч вимог ст. 377 ЦК України, ст. 93, ч.ч. 1, 4 ст. 120 ЗК України. Представник вважає, що діями відповідачів порушено охоронювані законом права та законні інтереси позивача на отримання земельної ділянки у користування, відповідно до приписів земельного законодавства України, як власника нерухомого майна (будівлі). Разом з тим, договір купівлі-продажу земельної ділянки від 26.04.2010 року № 937 укладено на підставі розпорядження заступника голови Іваничівської РДА № 50 від 03.02.2010 року, яке не відповідає вимогам законодавства України, що є підставою для визнання його недійсним. Окрім того, всупереч ст.ст. 6, 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження № 50 від 03.02.2010 року підписано заступником голови Іваничівської РДА. Таким чином, просить визнати незаконними і скасувати розпорядження голови Іваничівської РДА від 19 січня 2009 року № 014 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 на території Старолішнянської сільради" та розпорядження заступника голови Іваничівської районної державної адміністрації від 03 лютого 2010 року № 50 "Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення громадянці ОСОБА_4 та території Старолішнянської сільради", а також визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,3399 га кадастровий номер: :08:000:0148, цільове призначення: для розміщення та обслуговування гаражів і складських приміщень, місце розташування: Волинська область, Іваничівський район, Старолішнянська сільська рада) укладений 26 квітня 2010 року, посвідчений державним нотаріусом Іваничівської державної нотаріальної контори Волинської області ОСОБА_3 (реєстр, номер 937) укладений між Іваничівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_4 на підставі розпорядження від 13 лютого 2010 року № 50.

Представник Володимир-Волинської місцевої прокуратури, яка на підставі ст. 45 ЦПК України, ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» вступила у справу на стороні позивача вважає, що є підстави стверджувати, що земельна ділянка площею 0,3399, кадастровий номер :08:000:0148, що знаходиться у с.Будятичі вул. Іваничівське шосе, 8, отримана ОСОБА_2 з порушеннями земельного та цивільного законодавства, оскільки на вищевказаній земельній ділянці розташовані приміщення, що були предметом спору у справі № 156/995/13-ц за позовом заступника прокурора м. Львова в інтересах держави в особі ВАТ «Червоноградська автобаза» до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на вказане майно за ВАТ «Червоноградська автобаза». Рішенням Іваничівського районного суду від 26.01.2016 року у справі № 156/995/13-ц, залишеним без змін рішенням апеляційного суду Волинської області від 28.03.2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 14.12.2016 року у ОСОБА_4 витребувано та передано ВАТ «Червоноградська автобаза» нежиле приміщення - складу, (пл. 103,5 кв.м; літера «В-1») та 37/100 частки нежилого приміщення - гаражів (пл. 367,1 кв.м; літера «А-1»), що знаходяться за адресою: Волинська область, Іваничівський район, с.Будятичі, вул. Іваничівське шосе, 8.

Представник Іваничівської РДА Волинської області вважає, що підстав про визнання незаконним розпоряджень та визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним немає так, як у 2008 році ОСОБА_2, з метою набуття права власності на земельну ділянку, яка знаходиться під будівлями, маючи відповідний документ про право власності на ці будівлі звернулася до Іваничівської районної державної адміністрації з заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом купівлі-продажу земельної ділянки для обслуговування гаражів та складських приміщень. Документ про право власності на нежиле приміщення складу та частки нежилого приміщення гаражів відповідав вимогам державного зразка та був виданий у відповідності до вимог чинного законодавства. Іваничівська районна державна адміністрація не могла знати та передбачити той факт, що право власності на будівлі набуте громадянкою ОСОБА_2 неналежним чином. У звязку з тим, що ОСОБА_2 було подано документ про право власності на нежиле приміщення: склад та частку нежилого приміщення гаражів, який відповідав вимогам чинного законодавства, з метою забезпечення права на набуття земельної ділянки у власність та в силу статті 377 ЦК України, частини 1 статті 120 ЗУ України (в редакції, а момент звернення ОСОБА_2 до Іваничівської райдержадміністрації) головою райдержадміністрації було прийнято розпорядження від 17 червня 2008 року № 204 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою ОСОБА_4 щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом купівлі-продажу на території Старолішнянської сільради». Після розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом купівлі-продажу, головою районної державної адміністрації було прийнято розпорядження від 19 січня 2009 року № 014 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 на території Старолішнянської сільської ради». У звязку з тим, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки був розроблений та затверджений відповідно до вимог законодавства, заступником голови Іваничівської районної державної адміністрації було прийнято розпорядження від 03 лютого 2010 року № 50 «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення громадянці ОСОБА_4 на території Старолішнянської сільської ради». Іваничівська РДА поетапно приймала рішення, які були спрямовані на набуття права власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_2 у відповідності до вимог чинного законодавства, на основі поданих документів, які відповідали вимогам державного зразка та були видані у відповідності до приписів закону. Будь-яких підстав у відмові щодо продажу земельної ділянки гр. ОСОБА_2 у районної державної адміністрації не було. Тому, представник вважає, що позиція ВАТ «Червоноградська автобаза» щодо незаконності прийняття розпоряджень від 19 січня 2009 року № 014 та від 03 лютого 2010 року № 50 є необґрунтованою. На підставі вищенаведеного, просить повністю відмовити ВАТ «Червоноградська автобаза» у задоволенні позову.

Із клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_7 від 20.03.2018 року (а.с.179) вбачається, що сторона відповідача позову не визнає у повному обсязі, однак вимоги ухвали суду від 21.05.2018 року ОСОБА_7 не виконано; відзиву ні від ОСОБА_2, ні від її представника до суду не надходило.

Заяви, клопотання учасників справи

Від представника позивача та прокурора клопотань не надходило.

Від представника Іваничівської РДА Волинської області клопотань не надходило.

Від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв'язку із зайнятістю в розгляді апеляційних скарг у Київському апеляційному суді.

Процесуальні дії у справі

03.07.2017 року ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області було відкрито провадження по даній справі, попереднє судове засідання призначено на 11:0 год. 06 жовтня 2017 року.

03.07.2017 року ухвалою суду заяву ВАТ «Червоноградська автобаза» про забезпечення позову задоволено: накладено арешт та заборонено ОСОБА_2 вчиняти дії щодо відчуження земельної ділянки площею 0,3399 га (кадастровий номер :08:000:0148, цільове призначення: для розміщення та обслуговування гаражів та складських приміщень, місце розташування: Волинська область, Іваничівський район, Старолішнянська сільська рада.

Ухвалою суду від 06.10.2017 року дану справу призначено до судового розгляду в приміщенні Іваничівського районного суду Волинської області на 11-00 год. 30 листопада 2017 року; витребувано у державного нотаріуса Іваничівської державної нотаріальної контори Волинської області ОСОБА_3 матеріали нотаріальної справи щодо посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.04.2010 року, реєстраційний № 937, які надати безпосередньо до суду до 01 листопада 2017 року; в Іваничівської районної державної адміністрації Волинської області витребувано матеріали технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки загальною площею 0,8044 га на території Старолішнянської сільської ради переданої в оренду ВАТ "Червоноградська автобаза" на підставі розпорядження голови Іваничівської РДА № 224 від 06 липня 2007 року; розпорядження заступника голови Іваничівської РДА від 03 лютого 2010 року № 50 "Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення громадянця ОСОБА_4 на території Старолішнянської сільської ради" та матеріали технічної документації із землеустрою щодо земельної ділянки площею 0,3399 га (кадастровий номер: :08:000:0148, цільове призначення: для розміщення та обслуговування гаражів і складських приміщень, місце розташування: Волинська область, Іваничівський район, Старолішнянська сільська рада) проданої ОСОБА_4 на підставі розпорядження заступника голови Іваничівської РДА від 03 лютого 2010 року № 50, які надати безпосередньо до суду до 01 листопада 2017 року.

Ухвалою суду від 21.05.2018 року визнано причину неявки представника відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_7 поважною та відкладено розгляд даної справи на 14 червня 2018 року на 11 год. 30 хв. та зобовязано представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 надати суду відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання копії відповідної ухвали.

14.06.2018 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_8 про відвід судді відмовлено.Розгляд справи відкладено на 14:00 год. 02.07.2018 року.

Ухвалою суду від 15.06.2018 року було зупинено провадження по даній цивільній справі на період розгляду апеляційним судом Волинської області апеяційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу судді Іваничівського районного суду Волинської обалсті від 03.07.2017 року про відкриття провадження у даній справі.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

ВАТ «Червоноградська автобаза» з червня 2006 року на праві власності належить будівля нежилого приміщення - складу (пл. 103,5 кв.м.), що знаходиться за адресою: Волинська область, Іваничівський район, с. Будятичі, вул. Іваничівське шосе, 8.

З розпорядження № 133 від 17.04.2007 року вбачається, що Іваничівською РДА було надано дозвіл ВАТ «Червоноградська автобаза» на виготовлення технічної документації по інвентаризації земельної ділянки площею 0,7 га щодо передачі її в оренду терміном на десять років для розміщення і обслуговування автобази із забудованих земель запасу за межами населених пунктів на території Старолішнянської сільської ради (а.с.27).

Згідно розпорядження № 224 від 06.07.2007 року Іваничівською РДА затверджено технічну документацію (а.с.133-157) із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки для передачі її в довгострокову оренду ВАТ «Червоноградська автобаза» для розміщення і обслуговування автобази із забудованих земель запасу за межами населених пунктів на території Старолішнянської сільської ради (а.с.28).

В результаті вибуття вищевказаного майна із законного володіння ВАТ «Червоноградська автобаза» поза його волею, власником будівлі нежилого приміщення складу (пл. 103,5 кв.м; літера В-1»), серед іншого нерухомого майна, що знаходилось по вул. Іваничівське шосе, 8 у с. Будятичі Іваничівського району, Волинської області стало ПзІІ «Укртехсплав». 28.11.2007 року ПзІІ Укртехсплав» продало згадану будівлю ТОВ «Армада», а те, в свою чергу, відчужило її ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 22.01.2008 року.

Приміщення, які знаходяться на земельній ділянці площею 0,3399 га з кадастровим номером :08:000:0148 були предметом спору у справі у справі № 156/995/13-ц за позовом заступника прокурора м. Львова в інтересах держави в особі ВАТ «Червоноградська автобаза» до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на вказане майно за ВАТ «Червоноградська автобаза». Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 26.01.2016 року у справі № 156/995/13-ц позов заступника прокурора м. Львова в інтересах держави в особі ВАТ «Червоноградська автобаза» до ОСОБА_6, ОСОБА_2 задоволено повністю, та, зокрема, у ОСОБА_2 витребувано та передано ВАТ Червоноградська автобаза» нерухоме майно, яке вибуло із законного володіння автобази поза їхньою волею: нежиле приміщення - склад (пл. 103,5 кв.м; літера «В-1») та 37/100 частки нежилого приміщення - гаражів (пл. 367,1 кв.м; літера «А-1»), що знаходиться за адресою: Волинська область, Іваничівськнй район, с. Будятичі, вул. Іваничівське шосе, 8 (а.с.10-13).

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 28.03.2016 року рішення Іваничівського районного суду від 26.01.2016 року в частині задоволення позовних вимог про визнання права власності на майно скасовано і в цій частині ухвалено нове рішення, яким в позові прокурора в інересах держави в особі ВАТ «Червоноградська автобаза» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про визнання за ВАТ «Червоноградська автобаза» права власності на нерухоме майно відмовлено. В решті рішення залишено без змін (а.с.14-16).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.12.2016 року рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 26.01.2016 року в скасованій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Волинської області від 28.03.2016 року залишено без змін (а.с.17-20).

17.01.2017 року при вчиненні виконавчих дій повязаних з передачею нежилого приміщення складу (пл. 103,5 кв.м; літера «В-1»), що знаходяться за адресою: Волинська область, Іваничівський район, с. Будятичі, вул. Іваничівське шосе, 8, державним виконавцем та представником (ліквідатором) ВАТ «Червоноградська автобаза» зясовано, що згаданий обєкт нерухомості розміщений на земельній ділянці площею 0,3399 га, кадастровий номер: :08:000:0148, цільове призначення: для розміщення та обслуговування гаражів і складських приміщень, яка на праві власності належить ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу № 937 від 26.04.2010 року. Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав - нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек № 78260460 від 17.01.2017 року підтверджується факт реєстрації права власності за відповідачем ОСОБА_2 на земельну ділянку, загальною площею 30,5 кв.м., для розміщення та обслуговування гаражів і складських приміщень, кадастровий № :08:000:0148 (а.с.21-25).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 заволодівши будівлею нежитлового приміщення - складу (пл. 103,5 кв.м.), звернулась до Іваничівської РДА із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом купівлі-продажу земельної ділянки площею 3399 кв.м. для обслуговування складського приміщення.

Розпорядженням голови Іваничівської РДА № 014 від 19.01.2009 року ОСОБА_2 затверджено проект землеустрою (а.с. 83-132) щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність і купівлі-продажу загальною площею 3399 кв.м. (0,3399 га) для обслуговування складського приміщення із забудованих земель запасу за межами населених пунктів Старолішнянської сільради (а.с.29).

Розпорядженням заступника голови Іваничівської РДА № 50 від 03.02.2010 року затверджено експертну оцінку земельної ділянки загальною площею 3399 кв.м. та прийнято рішення пре продаж даної земельної ділянки (а.с.30, 160-161).

З 17.02.2010 року ОСОБА_9 припинив виконання повноважень голови Іваничівської районної державної адміністрації, що підтверджено відповідним розпорядженням № 07-ос від 17.02.2010 року (а.с.74).

На підставі вказаного розпорядження 26.04.2010 року між Іваничівською РДА та ОСОБА_2 укладено спірний договір купівлі-продажу земельної ділянки посвідчений державним нотаріусом Іваничівської державної нотаріальної контори Волинської області ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 937 (а.с.58-59).

Оцінка суду

Щодо клопотань представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 про відкладення розгляду справи то, суд зазначає, що представником Відповідача тричі (20.03.2018 року, 21.05.2018 року та 10.10.2018 року) подавались до суду аналогічні клопотання, однак ОСОБА_2 не була обмежена у праві вибору будь-якого представника чи декількох представників для представлення її інтетерсів у суді, в тому числі і тих, які б мали можливість з'явитися до суду для участі у судових засіданнях. Окрім того, ОСОБА_2 не була позбавлена можливості брати участь у судових засіданнях особисто, хоча б з метою висловлення своєї думки та позиції у даній справі. 14.06.2018 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_8 в судовому засіданні не зміг дати пояснення щодо обставин справи у зв'язку із його вступом, однак навіть після його ознайомлення 14.06.2018 року з матеріалами цивільної справи № 156/685/17 він не надав суду ні відзиву, ні письмових пояснень. У зв'язку із вищевикладеним, враховуючи клопотання ліквідатора ВАТ «Червоноградська автобаза» від 11.06.2018 року про пришвидшення розгляду даної цивільної справи, з метою забезпечення розумного строку розгляду справи, не допущення зловживання Відповідачем своїми правами з метою затягування розгляду даної справи, суд прийшов до висновку, що клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України). Випадки відкладення розгляду справи відсутні.

Щодо суті спору, то суд вказує, що відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, та враховуючи положення цивільно-процесуального законодавства позивач повинен довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, пов'язує свою матеріально-правову вимогу, а суд повинен з'ясувати обставини, які пов'язані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини - ст. 264 ЦПК України. При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Між Позивачем та Відповідачами склалися цивільно-правові відносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЗК України, підставою набуття права власності або права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, за умови, що такі рішення прийняті у межах їх повноважень та відповідно до закону. Відповідно до ст. 17 ЗК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин, серед іншого, належить: розпорядження землями державної власності в межах, визначених ЗК України; координація здійснення землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель; підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно ст.ст. 6, 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники управлінь, відділів та інших структурних підрозділів - накази. Голови місцевих державних адміністрацій видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством. Розпорядження голови Іваничівської РДА від 19 січня 2009 року № 014 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 на території Старолішнянської сільради», оскільки, воно є проміжним та фактично не порушує прав Позивача. Окрім того, Позивач не вказав жодних обставин, які могли б слугувати підставами для скасування даного розпорядження. Таким чином, суд не вбачає підстав для скасування розпорядження голови Іваничівської РДА від 19 січня 2009 року № 014, а тому у задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити.

Згідно ст. 377 Цивільного кодексу України, ст. 93, ч.ч. 1, 4 ст. 120 Земельного кодексу України (в редакціях, які діяли на час набуття ОСОБА_2 права власності на будівлю) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину переходило на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди; при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Підставою для укладення 26.04.2010 року спірного договору купівлі-продажу стало розпорядження заступника голови Іваничівської РДА № 50 від 03.02.2010 року, яке дійсно порушує охоронювані законом права та законні інтереси Позивача, оскільки видано всупереч вимогам ст. 93, ч.ч. 1, 4 ст. 120 ЗК України та підписано неуповноваженою особою.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЗК України, підставою набуття права власності або права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, за умови, що такі рішення прийняті у межах їх повноважень та відповідно до закону.

Частини 1, 4 ст. 202 ЦК України визначають, що правочином є дія особи, спрямована набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином погоджена дія двох або більше сторін. За приписами ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. З урахуванням обставин, встановлених судом при розгляді даної справи та у цивільній справі № 156/995/13-ц, суд приходить до висновку, що земельна ділянка площею 0,3399 га, яка знаходиться по вул. Іваничівське шосе, 8 у с. Будятичі Іваничівського району Волинської області набута ОСОБА_2 з порушенням вимог земельного та цивільного законодавства. Таким чином, розпорядження заступника голови Іваничівської РДА від 03 лютого 2010 року № 50 "Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення громадянці ОСОБА_4 та території Старолішнянської сільради", а також договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,3399 га кадастровий номер: :08:000:0148, цільове призначення: для розміщення та обслуговування гаражів і складських приміщень, місце розташування: Волинська область, Іваничівський район, Старолішнянська сільська рада укладений 26 квітня 2010 року підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 93, 116, ч.1, 4 ст. 120, 152 ЗК України, ст.ст. 202, 203, 215, 377 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Відкритого акціонерного товариства "Червоноградська автобаза" (), місцезнаходження: с. Острів Сокальського району Львівської області, Володимир-Волинської місцевої прокуратури, місцехнаходження: вул. Драгоманова, 31, м. Володимир-Волинський Волинської області до Іваничівської районної державної адміністрації (), міцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 13 смт. Іваничі Волинської області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), місце проживання: 15-й мікрорайон, 5/40 м. Нововолинськ Волинської області, третя особа - нотаріус Іваничівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про визнання незаконним і скасування розпорядження та недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки задовольнити частково.

У задоволенні вимоги про визнання незаконним і скасування розпорядження голови Іваничівської районної державної адміністрації від 19 січня 2009 року № 014 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 на території Старолішнянської сільради" відмовити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження заступника голови Іваничівської районної державної адміністрації від 03 лютого 2010 року № 50 "Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення громадянці ОСОБА_4 та території Старолішнянської сільради".

Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,3399 га (кадастровий номер :08:000:0148), цільове призначення якої для розміщення та обслуговування гаражів і складських приміщень, що розташована на території Старолішнянської сільської ради Іваничівського району Волинської області укладений між Іваничівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2 та посвідчений державним нотаріусом Іваничівської державної нотаріальної контори 26 квітня 2010 року та зареєстрований в реєстрі за № 937.

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено в повному обсязі 17 жовтня 2018 року.

Суддя І. М. Нєвєров