Справа № 683/2042/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді Завадської О.П.

при секретарі Васічевій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

В серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 25 серпня 2006 року, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Григорівка пров. Вишневий, 3/А Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 серпня 2006 року померла її мати ОСОБА_2 Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Григорівка пров. Вишневий, 3/А Старокостянтинівського району Хмельницької області та земельна ділянка для його обслуговування.

Вона, як дочка, є спадкоємицею першою черги до майна після смерті ОСОБА_2, та прийняла спадщину у встановленому законом порядку, інших спадкоємців немає. Однак, своє спадкове право на належне померлій матері домоволодіння вона не може оформити через відсутність на нього правовстановлюючого документу, який при житті мати не отримала і не зареєструвала своє право власності. Отримати даний правовстановлюючий документ неможливо в звязку зі смертю власника.

Представник позивачки адвокат ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла 25 серпня 2006 року в с. Григорівка Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 34, згідно даних свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 038566, виданого Григорівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 28 серпня 2006 року.

Позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою померлої ОСОБА_2, що підтверджується її свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу та паспортними даними.

У відповідності до даних довідки, виданої виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району 05 травня 2017 року за № 1061, ОСОБА_2 на день смерті 25 серпня 2006 року була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до складу її сімї входили: дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зять ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, внук ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, внучка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, правнук ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Як вбачається з довідки, виданої Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації 11 травня 2017 року № 398, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по пров. Вишневий, 3/А с. Григорівка Старокостянтинівського району не зареєстровано. Згідно рішення № 4 третьої сесії Григорівської сільської ради сьомого скликання від 25 грудня 2015 року провулок Попова перейменовано на провулок Вишневий.

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району 03 травня 2017 року за № 1032, згідно запису погосподарської книги сільської ради за ОСОБА_1 відкритий погосподарський номер неоформленої спадщини за адресою: пров. Вишневий, 3/А с. Григорівка Старокостянтинівського району.

В матеріалах справи міститься копія технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: с. Григорівка пров. Вишневий, 3/А Старокостянтинівського району Хмельницької області, виготовленого на замовлення ОСОБА_1

Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою за заявою позивачки ОСОБА_8 заведено спадкову справу за № 334/2017 від 01 червня 2017 року до майна померлої 25 серпня 2006 року ОСОБА_2

З матеріалів спадкової справи вбачається, що за життя ОСОБА_2 склала два заповіти, перший 15 листопада 1995 року, другий 01 червня 2004 року. Згідно останнього заповіту, посвідченого 01 червня 2004 року головою (секретарем) виконавчого комітету Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району за р.№ 80, ОСОБА_2 все своє майно заповіла своїй дочці ОСОБА_1 Даний заповіт є чинним, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 47939426 від 01 червня 2017 року.

Згідно відповіді державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 29 липня 2017 року № 2249/02-14 позивачці повідомлено про відсутність можливості оформлення спадкових прав на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Григорівка пров. Вишневий, 3/А Старокостянтинівського району Хмельницької області, після смерті ОСОБА_2, яка померла 25 серпня 2006 року, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на імя померлої на вищевказане майно.

Згідно положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Відповідно до розяснень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази, кожний окремо та у їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавиця ОСОБА_2 за свого життя набула право власності на вищевказане домоволодіння відповідно до закону.

Приймаючи до уваги те, що позивачка ОСОБА_1 є її спадкоємицею за законом та заповітом, прийняла спадщину, однак не може оформити право власності на вказане спадкове майно в звязку з відсутністю на нього правовстановлюючого документу, а також не може в адміністративному порядку звернутися для усунення даної перешкоди, так як власниця померла, тому права позивачки підлягають захисту, а відсутність правовстановлюючого документу не може бути підставою відмови у захисті права позивачки.

З огляду на вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, на підставі ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 16, ст. 316, ст. 321, ст. 328, ст. 392, ст. 1216, ст. 1217, ст. 1218, 1233, 1254, 1261 ЦК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 25 серпня 2006 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Григорівка пров. Вишневий, 3/А Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницького області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня ухвалення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя _____________