Справа № 419/2535/18
Провадження № 2/419/558/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Мартинюка В. Б.,

за участю: секретаря Московченко О. В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 27.12.2007 року вони з ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Шлюбні відносини фактично припинені. Спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя, втрату почуття взаємної любові один до одного. Позивач вважає, що подальше перебування у шлюбі суперечитиме її інтересам, примирення є недоцільним.

На підставі вищенаведеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки подальше спільне життя суперечитиме її інтересам.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не зявилася надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №058750, виданого 27.12.2007 року Виконавчим комітетом Нижньотеплівської сільської ради Станино-Луганського району Луганської області, актовий запис № 14, 27.12.2007 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, після чого подружжю присвоєне спільне прізвище Ігнатов(а) (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: І ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4). Спір про сумісно нажите майно та місце проживання дитини на час розгляду справи у сторін відсутній.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією із підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України.

Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично, спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя та втрати почуття взаємної любові один до одного. Подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам, примирення є недоцільним. Спір про сумісно нажите майно та місце проживання дитини на час розгляду даної справи у сторін відсутній.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на те, що відповідачем визнано позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду.

Окрім того висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Відповідно до ст. ст. 21, 24, 56, 105, 110, 114, 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 80, 81, 200, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 27.12.2007 року Виконавчим комітетом Нижньотеплівської сільської ради Станино-Луганського району Луганської області, актовий запис № 14 розірвати.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Новоайдарському районі Луганської області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія ЕН №632279, виданий 28.02.2008 р. Станично-Луганським РВ УМВС України в Луганській області, з державного бюджету 50 % сплаченої суми судового збору в розмірі 368,20 грн. (триста шістдесят вісім гривень двадцять копійок), згідно квитанції № 0.0..1 від 13.09.2018 року, що перераховані на р/р 2207, ЄДРПОУ отримувача - 37895134, банк отримувача -899998 Казначейство України.

Виконання рішення у частині повернення судового збору з Державного бюджету в розмірі 368,20 грн. доручити Управлінню Державної казначейської служби України у Новоайдарському районі Луганської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: В. Б. Мартинюк