Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.10.2018 р. 145/715/18

2/145/560/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Тиврівського району Вінницької області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 03.07.2017 року померла її баба ОСОБА_4, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами в с.Грижинці Тиврівського району, по вул.Молодіжній, 2, та на земельну ділянку площею 0,2500 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в с.Грижинці, по вул. Молодіжна, 2, та на земельну ділянку площею 0,1009 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с.Грижинці, по вул. Молодіжна, 2.

Право власності ОСОБА_4 на земельні ділянки площею 0,2500 га та 0,1009 га, стверджується державними актами на право приватної власності на землю серії ВН №101475 від 25 листопада 2004 року та серії ВН № 101476 від 25 листопада 2004 року.

В Тиврівській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа щодо майна ОСОБА_4 померлої 03.07.2017 року, у спадковому реєстрі № 61193795, у нотаріуса № 285-2017.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та присадибну ділянку, що знаходяться в с.Грижинці Тиврівського району, по вул. Кошового, і заповіла їй. Спадкоємців, що мають право на обов'язкову частку спадщині, немає.

Заяву про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_4 до Тиврівської державної нотаріальні контори вона подала відповідно до вимог ст.ст. 1268, 1270 ЦК України.

10.03.2018 року вона у державного нотаріуса Тиврівської Державної нотаріальної контори ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с.Грижинці Тиврівського району Вінницька області, по вул. Молодіжна, 2.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки вона не має можливості в зв'язку з тим, що в державних актах на право приватної власності на землю серії ВН № 101475 від 25 листопада 2004 року та серії ВН №101476 від 25 листопада 2004 року, яким посвідчується право спадкодавця на земельну ділянку, допущена помилка, а в Державному земельному кадастрі відомості про належні спадкодавці земельні ділянки зазначені вірно. Тому нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Відомості про обмеження у використанні земельних ділянок не зареєстровані.

Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :03:001:0033, що розташована в с.Грижинці Тиврівського району, по вул. Кошового, 2, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,1009 га, кадастровий номер :03:001:0034, що розташована в с.Грижинці Тиврівського району, по вул.Кошового, 2, призначену для ведення особистого селянського господарства, після смерті своєї баби ОСОБА_4, померлої 03 липня 2017 року в с. Грижинці Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради Тиврівського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, просить справу розглянути у відсутності її представника, вирішити дану справу на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1236 ЦК України право заповідача на визначення обсягу спадщини, що має спадкуватися за заповітом. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Судом встановлено, що 03.07.2017 року померла ОСОБА_4 (а.с.4), яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2.

17.03.2004 р. ОСОБА_4 заповіла позивачці ОСОБА_2 належний їй жилий будинок з господарськими будівлями та присадибну земельну ділянку, яка знаходиться в с.Грижинці Тиврівського району Вінницької області, по вулиці Кошового, 2, що стверджується заповітом (а.с.5).

Позивачка - спадкоємиця за заповітом після смерті ОСОБА_4, спадщину прийняла, що стверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 10.03.2018 р. на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в с.Грижинці Тиврівського району Вінницької області, по вулиці Молодіжна, 2 (а.с.9). Вважає, що їй належить також право спадкування земельної ділянки, зазначеної в заповіті, розташованої в с.Грижинці Тиврівського району Вінницької області, по вулиці Молодіжна, 2.

Однак за вказаною адресою знаходиться дві земельні ділянки: земельна ділянка площею 0,2500 га, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельна ділянка площею 0,1009 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, а відповідно до заповіту ОСОБА_4 заповіла позивачці одну земельну ділянку, яку саме, у заповіті не зазначено, та представником позивача не доведено, на якій із земельних ділянок знаходиться нерухоме майно, яке успадкувала ОСОБА_2

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні позову у зв'язку із його необґрунтованістю та недоведеністю обставин, зазначених у ньому.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273 ЦПК України ст.ст. 1218, 1231, 1232, 1233, 1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р.,

ухвалив:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, тобто з 17.10.2018 р.

Суддя Ратушняк І. О.