Справа № 316/2132/17
Провадження № 2/316/257/18
"17" жовтня 2018 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області у складі
головуючого судді Вільямовської Н.О.,
секретар судового засідання Рябуха О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган Опіки та піклування в особі Служби у справах захисту дітей Енергодарської міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав, -
за участю: представника позивача ОСОБА_2,
Позивачка ОСОБА_1, що діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4, звернулася до суду в особі представника за довіреністю ОСОБА_2, із зазначеною позовною заявою, в якій просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено, що 08.10.2011 року позивач ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_2, уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося та на підставі рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 01.12.2014 року шлюб було розірвано. Після державної реєстрації розірвання шлюбу позивач повернула собі дошлюбне прізвище «ОСОБА_1». Син постійно мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно допомагати позивачу в утриманні сина не бажав. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 24 11.2015 року по справі № 316/2260/15-ц з відповідача користь позивача стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29.09.2015 року.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність за участю представника за довіреністю ОСОБА_2, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 44).
У судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та підтвердила обставини, викладені у позовній заяві.
У судове засідання відповідач ОСОБА_3 повторно не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладення слухання справи до суду не надав. Згідно довідкою № 29/01-23-12 від 15.01.2018р. Сектора реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 18). Судові виклики направлялися відповідачу на адресу місця реєстрації вказану у Довідці, проте поштові конверти повернулися до суду з відповідною відміткою про невручення (а.с. 18, 56, 57, 66, 72). Крім того, відповідач викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 74).
Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з'явився у судове засідання без поважних причин.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи- Служби у справах захисту дітей Енергодарської міської ради Феськова Н.О., яка діє на підставі довіреності, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 45).
У судовому засіданні встановлено наступне.
08.10.2011 року позивач ОСОБА_1 (до шлюбу прізвище «ОСОБА_1») уклала шлюб з ОСОБА_3, що підтверджується відповідним Свідоцтвом (а.с. 7).
Позивачка та відповідач мають спільну дитину- неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 8).
Рішенням К-Дніпровського районного суду Запорізької області від 01.12.2014 року шлюбу між позивачкою по справі та ОСОБА_3 був розірваний (а.с. 9).

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 24 11.2015 року з ОСОБА_3 користь позивача стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29.09.2015 року (а.с. 10). На підставі вказаного рішення був вианий відповідний виконавчий лист (а.с. 11).

18.06.2016 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого 16.05.2017 року Енергодарським МВ ДРАЦС ГТУЮ в Запорізькій області (а.с. 12).

Відповідно до Розрахунку заборгованості, наданого Енергодарським МВ ДВС ГТУЮ в Запорізькій області, на примусовому виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2316/2260/15 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини, по якому за боржником рахується заборгованість станом на 01.07.2017 року у розмірі 49379,80 грн. (а.с. 14).

Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитина зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4, проте фактично проживає разом з матір'ю ОСОБА_1, чоловіком матері- ОСОБА_7, та сестрою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Батько неповнолітнього ОСОБА_4 з сім'єю не мешкає з серпня 2014 року, участі у вихованні сина не приймає, ініціативи виховання, спілкування з дитиною, матеріального утримання не виявляє, та взагалі не цікавиться його життям. Із розмови з малолітнім ОСОБА_4, з'ясовано, що він вважає батьком чоловіка своєї матері- ОСОБА_11 (а.с. 73).

Згідно з Довідкою № 269/06-04 від 11.12.2017 року, зазначено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, відвідує ДНЗ № 13 з серпня 2014 року. За весь період навчання батько дитини- ОСОБА_16 не приймає участі у вихованні сина, жодного разу не з'являвся до дошкільного, не цікавиться життям дитини. Матеріальним забезпеченням дитини займається його мати (а.с. 13).

Згідно Висновку Виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 01-01-36/1642 від 20.04.2018 року ОСОБА_3 доцільно позбавити батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 47-48).

Крім того у судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що є троюрідним братом позивачки та хрещеним батьком ОСОБА_14. На всі свята завжди присутній, та відповідача не бачив близько чотирьох років. Йому відомо, що ОСОБА_3 кудись виїхав. Дитина на теперішній час проживає разом з ОСОБА_1 та її чоловіком.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що є хрещеною матір'ю ОСОБА_4 та повідомила про те, що відповідач з дитиною не спілкується та не приходив до неї. З відповідачем знайома з часу укладення шлюбу з позивачкою. Одразу після розірвання шлюбу, тобто, приблизно чотири роки тому ОСОБА_3 виїхав за межі України. Позивач ніколи йому не чинила перешкод у спілкуванні з дитиною, а навпаки, намагалася розшукати його через соціальні сіті. Ні на днях народження дитини, ні на інших святах відповідач не з'являвся. ОСОБА_14 відвідує різні кружки: легка атлетика, англійська мова, плавання. Виховання дитини повністю забезпечує його мати.

Перевіривши докази по справі суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, позбавлення і поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляють інтерес до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства», забезпеченням найкращих інтересів дитини є дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров'я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифіковану Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підтверджені дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами та поясненнями свідків, а тому підлягають задоволенню, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо свого неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, керуючись п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.07р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, позбавлення і поновлення батьківських прав», ст.ст.141,150,164 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган Опіки та піклування в особі Служби у справах захисту дітей Енергодарської міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав,- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2, батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуте Енергодарським міським судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Н. О. Вільямовська