Справа № 740/2406/17
Провадження № 2/740/118/18
РІШЕННЯ

іменем України

30 серпня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Шадура І.Ю.,

позивача ОСОБА_1 та його представника-адвоката ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 управління Національної поліції в Чернігівській області-Пєскіної А.В., представника відповідача Державної казначейської служби ОСОБА_4, прокурора Коворотної С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 управління Національної поліції в Чернігівській області, Державної казначейської служби України, поліцейського Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 В»ячеслава Миколайовича про відшкодування шкоди,

встановив:

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 10000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності. Позов обгрунтований тим, що постановою Ніжинського міськрайонного суду від 13 грудня 2016 року визнано протиправною та скасовано постанову поліцейського Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 від 25 жовтня 2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням стягнення у виді 425 грн. штрафу, внаслідок чого позивач зазнав душевних і психічних страждань, оскільки поліцейський ОСОБА_5 безпідставно його зупинив та перевіряв, склав протокол, у зв»язку з чим у позивача погіршився стан здоров»я, останній вимушений звертатись до суду, витрачати кошти.

В запереченнях на позовну заяву від 09 листопада 2017 року представник відповідача ОСОБА_3 управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_6 просить відмовити у позові з посиланням на те, що вимоги ч.2 ст.1167 ЦК України до спірних правовідносин застосуванню не підлягають, оскільки позивача притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення у виді штрафу, шкоди здоров»ю не завдано, протипраність дій поліцейського не встановлена, моральна шкода доказами не підтверджена.

В запереченнях на позовну заяву від 16 листопада 2017 року представник відповідача Державної казначейської служби України ОСОБА_7 просить відмовити у позові з посиланням на те, що казначейство жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і шкоди не завдавало, позивачем не доведено причинно-наслідкового зв»язку між діями органу державної влади та тяжкими фізичними, моральними стражданнями, докази на підтвердження визначення моральної шкоди у розмірі 10000 грн. позивачем не надані.

Згідно відзиву на позовну заяву від 03 травня 2018 року представник відповідача Державної казначейської служби України ОСОБА_8 просить відмовити у позові з посиланням на те, що казначейство жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і шкоди не завдавало, позивачем не доведено причинно-наслідкового зв»язку між діями органу державної влади та моральною шкодою, яка доказами у встановленому порядку позивачем не підтверджена.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, пояснивши, що дії відповідача ОСОБА_5 є протиправні, останній отримав його персональні дані та виніс постанову за його відсутності, що спричинило йому моральну шкоду. Дана позиція підтримана в судовому засіданні представником позивача адвокатом ОСОБА_2.

Представник відповідача ОСОБА_3 управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що до спірних правовідносин положення ст.1167 ЦК України застосуванню не підлягають, позивачем не зазначений нормативний акт на підтвердження відшкодування моральної шкоди, позивачем не надані докази на підтвердження моральної шкоди, відсутній причинно-наслідковий зв»язок між діями ОСОБА_5 та шкодою.

Представник відповідача Державної казначейської служби України ОСОБА_8 в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що казначейство жодних прав та інтересів позивача не порушувало.

Прокурор Коворотна С.В. в судовому засіданні просила відмовити у позові з посиланням на те, що підстави для стягнення моральної шкоди позивачем у встановленому порядку не доведені.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з»явився без повідомлення причин.

Із врахуванням поданих сторонами доказів суд приходить до наступних висновків.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 грудня 2016 року, яка набрала законної сили, визнана протиправною та скасована постанова поліцейського Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 від 25 жовтня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням стягнення у виді 425 грн. штрафу. Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_5 не надані докази на підтвердження правомірних підстав зупинки транспортного засобу під керуванням позивача ОСОБА_1 та порушення останнім правил дорожнього руху чи причетності до дорожньо-транспортної пригоди.

Спірні правовідносини сторін виникли з приводу відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок притягнення позивача до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється ч.1 ст.1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування ч.1 ст.1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, його посадовими та службовими особами (ст.ст.1173, 1174 цього Кодексу).

Позивачем ОСОБА_1 підставою для відшкодування моральної шкоди зазначено незаконне притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення у виді штрафу, тому відсутні спеціальні підстави для застосування ст.1176 ЦК України.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст.1174 ЦК України.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16.

Відповідно до ч.1 ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Вищезазначеною постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 грудня 2016 року визнана протиправною та скасована постанова поліцейського ОСОБА_5 від 25 жовтня 2016 року про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тобто протиправність дій та рішення поліцейського встановлена судовим рішенням.

Для настання відповідальності за незаконне притягнення позивача до адміністратвиної відповідальності обов'язковою умовою є визнання рішень поліцейського незаконними та їх подальше скасування, а також визнання дій або бездіяльності таких органів (посадових осіб) протиправними.

За таких обставин в судовому засіданні встановлені підстави для відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст.ст.23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує ступінь порушення прав позивача внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, вимушених змін в його життєвих стосунках, необхідності докладання додаткових зусиль для відновлення порушенного права, зокрема, і в судовому порядку, що змусило його турбуватися, призвело до погіршення можливостей реалізації ним звичок та бажань, що із врахуванням розумності та справедливості є підставою для визначення моральної шкоди у розмірі 1500 грн..

Докази на підтвердження визначення моральної шкоди у розмірі 10000 грн. позивачем суду не надані.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин позов підлягає задоволенню частково шляхом стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на користь позивача моральної шкоди шляхом списання даної суми з єдиного казначейського рахунку, на якому обліковуються кошти Державного бюджету України.

Також судом враховується слідуюче.

Статтею 43 БК України передбачено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Згідно п.п.1, 3 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, Державна казначейська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України. Казначейство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Основними завданнями Казначейства України є: 1) внесення пропозицій щодо формування державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів; 2) реалізація державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Казначейство України відповідно до покладених завдань: здійснює через систему електронних платежів Національного банку України розрахунково-касове обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів, операцій з коштами бюджетів, спільних із міжнародними фінансовими організаціями проектів; здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду (пункт 4 Положення).

В силу п.8 ч.1 ст.7, ч.2 ст. 23 БК України бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями, які встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Статтею 25 БК України встановлено, що Державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Списання грошових коштів проводиться держказначейством з відповідного казначейського рахунку.

Покладаючи відшкодування завданої позивачу моральної шкоди на державу, суд лише зобов'язує казначейство як центральний орган виконавчої влади, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, списати ці кошти з відповідного казначейського рахунку.

Згідно п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

За таких обставин позивач у справі про відшкодування шкоди звільнений від сплати судового збору, що є підставою для повернення йому суми сплаченого судового збору та стягнення із відповідача ОСОБА_3 управління Національної поліції в Чернігівській областів порядку ст.141 ЦПК України 640 грн. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державної казначейської служби України, місцезнаходження-01601, м.Київ, вул.Бастіонна, 6, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України-37567646, за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, 1500 (одну тисячу п»ятсот) грн. на відшкодування моральної шкоди шляхом списання даної суми з єдиного казначейського рахунку, на якому обліковуються кошти Державного бюджету України.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Зобовязати фінансовий орган Ніжинське управління Державної казначейської служби України Чернігівської області повернути ОСОБА_1, місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, сплачений ним 15 червня 2017 року відповідно до заяви на переказ готівки №272 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн..

Стягнути із ОСОБА_3 управління Національної поліції в Чернігівській області, місцезнаходження-14000, м.Чернігів, проспект Перемоги, 74, код 40108651, в дохід держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя В.Олійник

Повне рішення суду складене 10 вересня 2018 року.