Номер провадження: 22-ц/785/1860/18
Номер справи місцевого суду: 520/3684/16-ц
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.

за участі секретаря - Озарчук В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 березня 2017 року (в складі судді Пучкової І.М.) у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Управління активами «Прімоколект-Капітал» (правонаступник публічного акціонерного товариства "Універсал Банк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

01.04.2016 року публічне акціонерне товариство "Універсал Банк» (далі-Банк) звернулось із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, а саме: стягнення заборгованості станом на 02.07.2015 року в розмірі 31 248,57 доларів США, яка складається із заборгованості по кредиту в розмірі 7 160,68 доларів США, заборгованості за відсотками в розмірі 9 077,28 доларів США і підвищених відсотків в розмірі 15 010,61 доларів США.

Позов обґрунтовано наступним.

Банк з 27.08.2007 року є правонаступником всіх прав та обов'ків ВАТ «Банк Універсальний». 28.05.2008 року між Банком і відповідачкою укладено кредитний договір № CL 46535, за умовами якого відповідачка отримала кредит в розмірі 7 368,42 доларів США на строк до 25.05.2015 року зі сплатою 30% річних за користування кредитом. Банк виконав умови договору, а відповідачка їх порушила і допустила заборгованість з повернення кредиту та відсотків.

Посилаючись на те, що між сторонами існує зобов'язання, відповідачка належним чином не виконала зобов'язання і допустила заборгованість з повернення кредиту та відсотків, крім того, за умовами договору, в разі порушення зобов'язання, відповідачка зобов'язалась сплачувати підвищені відсотки у розмірі 72% річних, Банк просив позов задовольнити.

Відповідачка не подавала до суду першої інстанції пояснення або заперечення на позов.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01.03.2017 року позов задоволено: суд стягнув з відповідачки на користь Банка заборгованість за кредитним договором станом на 02.07.2015 року в розмірі 31 248,57 доларів США, яка складається із заборгованості по кредиту в розмірі 7 160,68 доларів США, заборгованості за відсотками в розмірі 9 077,28 доларів США і підвищених відсотків в розмірі 15 010,61 доларів США, а також судові витрати у розмірі 12 300,84 гривень.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

В апеляційній скарзі представник відповідачки просить рішення суду від 01.03.2017 року змінити і зменшити суму заборгованості до 18 044,91 доларів США і визначення розміру судових витрат, посилаючись на незаконність рішення суду в частині подвійного стягнення процентів за користування кредитом.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга представника відповідачки зазначає: згідно до наданого Банком розрахунку заборгованість за кредитним договором розрахунок здійснено за період з 28.05.2008 року по 02.07.2015 року, при цьому за весь період нараховано заборгованість за тілом кредиту, відсотками, а також одночасно за підвищеними відсотками за ставкою 90%; умовами кредитного договору визначено, що підвищена процентна ставка (в разі прострочення платежу) встановлюється в розмірі 72% річних (додаток №1 до кредитного договору); п.п.2.4 кредитного договору визначено, що в разі прострочення платежів на суму простроченого основного боргу нараховується встановлена підвищена процентна ставка; ні договором, ні чинним законодавством не передбачено застосування одночасно процентної ставки за користування кредитом, а також підвищеної процентної ставки; кредитний договір укладено на строк до 25.05.2015 року і нарахування процентів поза межами цього строку є неправомірним; в суді першої інстанції представник відповідачки викладав доводи необхідності застосування строку позовної давності у заяві про забезпечення доказів; позивач в суді першої інстанції не надав розрахунку підвищеної ставки в розмірі 72%, а суд не взяв до уваги доводи відповідача в цій частині; з урахуванням позовної давності та застосуванням правильного розміру підвищеного проценту розмір заборгованості повинен становити 7 160,68 доларів за тілом кредиту і 10 884, 23 доларів США по підвищеним процентам (72%), а разом 18 044,91 доларів США; суд першої інстанції належним чином не дослідив умови кредитного договору в частині нарахування підвищених відсотків і не застосував позовну давність.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

Представник Банка не скористався правом надати відзив, заперечення або пояснення на апеляційну скаргу.

13.03.2018 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява представника товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Управління активами «Прімоколект-Капітал» (далі-Товариство) про заміну сторони в судовому провадженні із посиланням на укладення 14.11.2016 року між Банком та Товариством договору відступлення прав вимоги за кредитним договором № CL 46535 від 28.05.2008 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04.10.2018 року здійснено заміну позивача у справі Банка, новим кредитором - Товариством.

Товариство не скористалось правом надати відзив, заперечення або пояснення на апеляційну скаргу.

27.09.2018 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява представника Товариства про розгляд справи за відсутності його представника.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

( встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

28.05.2008 року між Банком і відповідачкою укладено кредитний договір № CL 46535, за умовами якого відповідачка отримала кредит в розмірі 7 368,42 доларів США на строк до 25.05.2015 року зі сплатою 30% річних за користування кредитом (а.с.5-8)

Відповідно до Додатку №1 до кредитного договору від 28.05.2008 року № CL 46535, основна сума кредиту 7 368,42 доларів США, процентна ставка (станом на день укладення договору) - 30% річних, підвищена процентна ставка (в разі прострочення платежу) - 72% річних (а.с.8).

За розрахунками Банка, станом на 02.07.2015 року відповідачка допустила заборгованість в розмірі 31 248,57 доларів США, яка складається: із заборгованості по кредиту в розмірі 7 160,68 доларів США; заборгованості за відсотками в розмірі 9 077,28 доларів США і підвищених відсотків в розмірі 15 010,61 доларів США (а.с.10-12).

3

В суді першої інстанції представником відповідачки подана заява про забезпечення доказів шляхом витребування розрахунку заборгованості, який буде складено з врахуванням строку позовної давності (а.с.48).

Судом апеляційної інстанції встановлені нові обставини і залучені нові докази.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що 14.11.2016 року між Банком та Товариством договору відступлення прав вимоги за кредитним договором № CL 46535 від 28.05.2008 року і на підтвердження цього суду надана копія договору відступлення права вимоги №UB-OP|16-132 від 14.11.2016 року, а також витяг з акту приймання-передачі реєстру боргових зобов'язань від 11.11.2016 року до договору відступлення права вимоги №UB-OP|16-132 від 14.11.2016 року, за яким цедент передав, а цесіонарій прийняв заборгованість по кредитному договору № CL 46535 від 28.05.2008 року, зокрема заборгованість по тілу кредиту в розмірі 183 170, 52 гривень, заборгованість по відсоткам в розмірі 232 197,23 гривень, пеню в розмірі 612 933,83 гривень, а всього 1 028 301,58 гривень (а.с.134-136).

Між сторонами виникли правовідносини із зобов'язання, які регулюються нормами ЦК України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, задовольняючи позов в частині стягнення заборгованості за кредитом і процентів за користування кредитом виходив з того, що між сторонами існує зобов'язання, відповідачка порушила умови зобов'язання і допустила заборгованість з повернення кредиту та процентів (а.с.68,69).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції у цій частині зважаючи на наступне.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання, ст. ст. 526 ч.1, 530 ч.1, 533 ч.ч.1,2, 610 ч.1 ЦК України).

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. ст. 1049 ч.1, 1048 ч.1 ЦК України).

Зважаючи на те, що позичальник належним чином не виконала умови зобов'язання й не повернула кредитору кредит а також проценти за користування кредитом, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення заборгованості.

Разом з тим, висновок суду про розмір заборгованості не відповідає обставинам справи і нормам матеріального права.

Встановлено і підтверджується доказами у справі, що розмір заборгованості за кредитом станом на 02.07.2015 року становить 7 160,68 доларів США.

Банк, станом на 02.07.2015 року, розрахував заборгованість за відсотками в розмірі 9 077,28 доларів США, а також заборгованість за підвищеними відсотками в розмірі 15 010,61 доларів США (а.с.10-12).

Проценти (30%) нараховуються на щомісячній основі на суму несплаченого щоденного залишку кредиту (п.2.2. кредитного договору, а.с.5).

Умовами кредитного договору визначено, що підвищена процентна ставка (в разі прострочення платежу) встановлюється в розмірі 72% річних (додаток №1 до кредитного договору), а.с.8.

Підпунктом 2.4 кредитного договору визначено, що за користування кредитом понад встановлений строк (прострочення терміну сплати щомісячного платежу, встановлюється підвищена процентна ставка, зазначена у Додатку 1 до Договору, а.с.5).

Кредитний договір не зазначає про одночасне застосування 30% процентної ставки за користування кредитом, а також підвищеної 72% процентної ставки.

Чинним цивільним законодавством також не передбачено одночасне застосування звичайної та підвищеної процентних ставок.

За таких обставин, вимога кредитора про одночасне застосування 2/х видів процентних ставок не ґрунтується на законі і не випливає зі змісту договору.

Зважаючи на викладене й виходячи зі змісту договору, у даному випадку, за користування кредитом понад встановлений строк (прострочення терміну сплати щомісячного платежу), позичальник повинна сплатити кредитору 72% підвищеної процентної ставки.

В суді першої інстанції представник відповідачки заявляв про строки позовної давності (а.с.48).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. ст. 257 ч.1, 261 ч.1, 267 ч.ч.3,4 ЦК України).

За розрахунками суду апеляційної інстанції, з врахуванням строків позовної давності, відповідачка повинна сплатити кредитору заборгованість за кредитом станом на 02.07.2015 року в розмірі 7 160,68 доларів США еквівалент 194 492,8 гривень (станом на час ухвалення оскаржуваного рішення - 01.03.2017 року, курс НБУ 1 долар=2716,37 гривень) і підвищені проценти (72%) за період з 29.03.2013 року по 02.07.2015 року у розмірі 15 010,61 доларів США еквівалент 407 698,76 гривень (станом на 0.03.2017 року, курс НБУ 1 долар=2716,37 гривень).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції (14.11.2016 року) змінився кредитор у кредитному договорі № CL 46535 від 28.05.2008 року і на даний час кредитором ОСОБА_2 є Товариство.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04.10.2018 року здійснено заміну позивача у справі Банка, новим кредитором - Товариством (а.с.139,140).

Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. ст. 512 ч.1 п.1, 513 ч.1, 514 ч.1 ЦК України).

За договором відступлення права вимоги №UB-OP|16-132 від 14.11.2016 року до Товариства, зокрема, перейшло право вимоги заборгованості за кредитним договором № CL 46535 від 28.05.2008 року всього в розмірі 1 028 301,58 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 183 170, 52 гривень, заборгованість по відсоткам в розмірі 232 197,23 гривень, а також пеню в розмірі 612 933,83 гривень (а.с.136).

В суді першої інстанція заявлені і судом першої інстанції вирішувались позовні вимоги первинного кредитора Банка про стягнення заборгованості в розмірі 31 248,57 доларів США, яка складалась із заборгованості по кредиту в розмірі 7 160,68 доларів США, заборгованості за відсотками в розмірі 9 077,28 доларів США та підвищених відсотків в розмірі 15 010,61 доларів США (а.с.2-4).

В суді першої інстанції не заявлялись і судом першої інстанції не вирішувались вимоги Банка про стягнення пені.

Судом апеляційної інстанції, з врахуванням строків позовної давності, встановлено, що станом на 02.07.2015 року відповідачка мала перед Банком заборгованість за кредитним договором від 28.05.2008 року, яка складалась із заборгованості за кредитом в розмірі 7 160,68 доларів США і заборгованості по процентам (підвищеним процентам 72%) за період з 29.03.2013 року по 02.07.2015 року в розмірі 15 010,61 доларів США.

З врахуванням викладених обґрунтувань суду апеляційної інстанції, вимоги нового кредитора підлягають задоволенню у тих розмірах, які перейшли до нового кредитора за договором відступлення права вимоги №UB-OP|16-132 від 14.11.2016 року, а саме: з відповідачки на користь Товариства підлягають стягненню заборгованість по кредиту в розмірі 183 170, 52 гривень і заборгованість по підвищеним відсоткам в розмірі 232 197,23 гривень.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні з викладенням резолютивної частини рішення у новій редакції.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи представника відповідачки про те, що: з урахуванням позовної давності та застосуванням правильного розміру підвищеного проценту розмір заборгованості повинен становити 7 160,68 доларів за тілом кредиту і 10 884, 23 доларів США заборгованості по підвищеним процентам (72%) не заслуговують на увагу, оскільки не відповідають обставинам справи.

Інші доводи представника відповідачки стосовно необґрунтованого одночасного застосування процентів і підвищених процентів прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Приймаючи до уваги, що встановлено порушення права кредитора на повернення кредиту й процентів за користування кредитними коштами, порушене право кредитора підлягає захисту судом шляхом стягнення заборгованості за кредитом та процентами.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Підставами для зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ст. 376 ч.1 п.п.1-4, ч.2 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що рішення суду в частині визначення розміру заборгованості не відповідає обставинам справи, суд неправильно застосував норм матеріального права в частині вирішення вимог щодо подвійного стягнення процентів за користування кредитними коштами, рішення суду першої інстанції підлягає зміні з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.ч.1,2 п.п.1-3 ЦПК України).

Оскільки позовні вимоги Товариства підлягають задоволенню, на відшкодування судових витрат з відповідачки підлягає стягненню 6 230,51 гривень (415 367,75х1,5%).

Із позивача на користь відповідачки підлягають відшкодуванню судові витрати за подачу апеляційної скарги в розмірі 6 677,23 гривень (13 530,84(6 230,51х110%)-6 853,61), які документально підтверджені (а.с.82).

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 березня 2017 року в частині стягнення заборгованості за кредитним договором і стягнення судових витрат - змінити, виклавши резолютивну частину рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором у новій редакції:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Управління активами «Прімоколект-Капітал» (правонаступник публічного акціонерного товариства "Універсал Банк») - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІН НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Управління активами «Прімоколект-Капітал» (Код , правонаступник публічного акціонерного товариства "Універсал Банк») заборгованість за кредитним договором №CL 46535 від 28.05.2008 року станом на 02.07.2015 року в розмірі 415 367,75 гривень, з яких: заборгованість по кредиту в розмірі 183 170, 52 гривень і заборгованість по підвищеним відсоткам в розмірі 232 197,23 гривень, а також судовий збір в розмірі 6 230,51 гривень.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Управління активами «Прімоколект-Капітал» (Код , правонаступник публічного акціонерного товариства "Універсал Банк») на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІН НОМЕР_1) судові витрати за подачу апеляційної скарги в розмірі 6 677,23 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 16.10.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова