Справа № 486/1022/18
Провадження № 2/486/537/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Савіна О.І.,

при секретарі Донченко В.С.

за участі: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 06.09.2002 року зареєстрували з відповідачем шлюб. Мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте спільне життя не склалось через несумісність характерів, втрату почуття любові та взаємоповаги, що призвело до припинення подружніх стосунків та ведення спільного господарства. Вважає, що шлюб існує формально, а тому просить про його розірвання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просила про задоволення позову. Після розірвання шлюбу просила залишти їй прізвище ОСОБА_1.

Відповідач ОСОБА_2 в ході судового засідання визнав позовні вимоги та не заперечував проти розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Постамитенко) ОСОБА_4, перебувають у шлюбі зареєстрованому 06.09.2002 року Виконавчим комітетом Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, за актовим записом № 03, що вбачається з повторного свідоцтва про шлюб виданого Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с. 5).

Сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с. 6).

Оцінивши належність та допустимість доказів, враховуючи позиції сторін, суд прийшов до наступного висновку.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Виходячи з положень частин 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодксу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Позивач зазначає, що не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, вказала, що тривалий час не підтримує з ним подружні стосунки та не веде спільного господарства. Тому, приймаючи до уваги її пояснення, суд вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та інтересам дитини сторін, що має істотне значення, внаслідок чого подальше збереження сімї є недоцільним, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач просить суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище.

Таким чином, у відповідності до ст. 113 СК України, позивачу ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу.

Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачкою при зверненні до суду був сплачений судовий збір в сумі 704.80 грн., який, у звязку із задоволенням позову, підлягає стягненню з відповідача на її користь (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 110, 105, 112-115 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-78, 81, 89, 141, 197, 200, 206, 258, 259, 264-265, 268, 352 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 06 вересня 2002 року Виконавчим комітетом Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, за актовим записом № 03, розірвати.

ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_4, витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп..

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення .

У зв'язку з оголошенням в судовому засіданні вступної і резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_5

Повний текст рішення складено 22 листопада 2018 року.