АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 вересня 2018 року

м.Харків

справа № 640/8696/18

провадження № 22-ц/790/4383/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1,

заінтересована особа: Харківська міська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Харківська міська рада про встановлення факту родинних відносин за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Київського районного суду м.Харкова від 12 червня 2018 року, постановлену під головуванням судді Губської Я.В., в місті Харкові, -

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Харківська міська рада.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова від 12 червня 2018 року у відкритті окремого провадження ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання повернення судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду для розгляду її заяви в порядку окремого провадження.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що її заява про встановлення факту родинних відносин підлягає розгляду судом не в позовному, а в окремому провадженні, оскільки її заява не містить спору про право, у померлої ОСОБА_2 відсутні спадкоємці. Встановлення відповідного факту безпосередньо тягне за собою юридичні наслідки у вигляді отримання права на спадщину за законом.

Представник Харківської міської ради надав відзив на апеляційну скаргу, просив залишити її без задоволення, ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 12.06.2018 року залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті окремого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що з наданої до суду заяви вбачається наявність спору щодо підтвердження права на спадщину після померлої ОСОБА_2, а тому дане питання повинно вирішуватися в порядку позовного провадження, з залученням до участі у справі всіх зацікавлених осіб.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Як роз'яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

В пункті 7 постанови вказується, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними, така справа розглядаються судами за правилами позовного провадження.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Судом встановлено, що у травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Харківська міська рада.

Обгрунтовуючи вказану заяву, ОСОБА_1 посилалася на те, що встановлення факту родинних відносин між нею та ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, необхідно для отримання спадщини за законом після смерті останньої (а.с.3-5).

З відповіді Восьмої Харківської державної нотаріальної контори від 29.03.2018 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, за заявою ОСОБА_1 була заведена спадкова справа №830/2017. Заяви від інших спадкоємців не надходило. Заповіту померла не залишила. За даними КП «Жилкомсервіс» на день смерті спадкодавиця була зареєстрована одна. Відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1, оскільки неможливо встановити той факт, що остання є двоюрідною сестрою померлої ОСОБА_2 (а.с.19-20).

За наведених обставин, встановлення факту родинних відносин із померлою ОСОБА_2 необхідне ОСОБА_1 для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки надані нотаріусу документи не підтверджують її родинних відносин зі спадкодавцем.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право.

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 у зв'язку з наявністю спору про право, - не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Матеріали справи свідчать про те, що встановлення факту родинних відносин необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

При цьому, перевірити чи буде встановлення факту родинних відносин в подальшому пов'язане з вирішенням спору про право, на стадії вирішення питання про відкриття провадження за заявою поданою в порядку окремого провадження не є можливим.

Оскільки заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин не містить спору про право, вона може розглядатись в порядку окремого провадження.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, які привели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У зв'язку з цим, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу судді Київського районного суду м.Харкова від 12 червня 2018 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повний текст судового рішення виготовлено 11.09.2018 року.