Провадження № 2/229/744/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

19 жовтня 2018 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Лопатко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Гумірової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби у Донецькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі - продажу від 30.05.2014 року. Зазначає, що у вказаній квартирі зареєстрований ОСОБА_2, який не є членом її сім'ї, хто він є не відомо. Факт реєстрації в квартирі відповідача заважає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушує безпідставно сплачувати зайві кошти за комунальні послуги. Відповідач добровільно знятися з реєстрації не може, що змусило позивача звернутися до суду з вказаним позовом.

В супереч вимогам ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення судом заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив, заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності або про відкладення розгляду справи не надав.

Представник третьої особи ГУ ДМС у Донецькій області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши і факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню зважаючи на таке.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 30 травня 2014 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.05.2014 року.

З довідки про склад сім'ї від 11.06.2018 року підписаної директором КПЖВГ вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З акту від 08.06.2018 року підписаного депутатом Очеретинської селищної ради Ясинуватського району Донецької області вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований, але фактично з 2014 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Статтею 72 ЖК України встановлено визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Проте відповідач ОСОБА_2, в квартирі не мешкає більше року, витрат по утриманню житла ОСОБА_2 не несе, не є членом сім`ї власника, його реєстрація в квартирі порушує охоронюване законом право власності позивача, позивач заперечує проти реєстрації відповідача у його житлі, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житлом позивача, а задоволення позову власника про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є належним способом усунення перешкод у користуванні власністю, а вказане рішення суду - підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.

Позивач також просить суд зняти ОСОБА_2 з реєстрації у вказаному житловому приміщенні. Проте це питання віднесено до компетенції виконавчого органу міської ради на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі закон №1382-IV) зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснене на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З огляду на те що закон №1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст.7 цього закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Таким чином, вимога позивача до суду про зняття відповідача з реєстрації за місцем проживання є зайвою і не підлягає задоволенню.

Враховуючи, вищевикладене, суд знаходить всі підстави для ухвалення рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовною заяву сплачений судовий збір у сумі 704,80 гривень, враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, сума судового збору, підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 13, 76 - 80, 89, ч.1 ст. 141, 259, 263 - 265, 280-282, п.15.5 перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, останнє відоме суду місце реєстрації: АДРЕСА_1), третя особа: Головне управління Державної міграційної служби у Донецькій області (місцезнаходження: 87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Георгієвська, буд. 30а) про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1

Позовні вимоги щодо зняття з реєстрації ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Дружківським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи ( вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 жовтня 2018 року.

Суддя: Н.В.Лопатко