З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"22" жовтня 2018 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: Саландяк О.Я.
секретаря: Гресик О.В.,
за участі позивачки ОСОБА_1,
третьої особи ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Жмеринської міської ради, ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, зняття з реєстраційного обліку,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила на право користування житлом, та примусовим зняттям останнього з реєстраційного обліку. У позовній заяві та у судовому засіданні виклала наступну позицію: на підставі договору купівлі-продажу №2-1352 від 23.11.2010 року вона є власником квартири №11 по вул. Соборна (колишня Леніна), 40 в м. Жмеринка Вінницької області. На даний час в даній квартирі зареєстровані її дочка ОСОБА_2, колишній зять ОСОБА_3 та її онук ОСОБА_4 Відповідач зареєстрований в даній квартирі, оскільки він до 2010 року був її власником, а в 2011 році, виїхавши на роботу до Російської Федерації, там одружився та більше до України не повертався. Заочним рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 25.06.2013 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було розірвано. Відповідач не підтримує звязки ні з нею ні з своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 Відповідач по даний час зареєстрований в дані квартирі, але фактично з 2011 року там не проживає і не зявляється, комунальні послуги ніколи не сплачував. У звязку із тим, що відповідач зареєстрований в належній їй квартирі у позивачки виникли труднощі щодо реалізації свого права власності, а саме: сплати додаткових коштів за комунальні послуги за відповідача, неможливість оформлення субсидії, або ж неправильне її нарахування через велику кількість зареєстрованих, але не проживаючих осіб та можуть виникнути труднощі в майбутньому при здійсненні свого права при відчуженні нерухомості. На час придбання нею квартири №11 по вул. Соборна (колишня Леніна), 40 в м. Жмеринка Вінницької області, ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі із її дочкою ОСОБА_2, однак з 2011 року виїхав в Росію на заробітки, зв»язку не підтримував, його батько помер, а мати перебувала у місцях позбавлення волі. Будь-яких домовленостей щодо збереження житла за ОСОБА_3 немає, коштів на утримання житла він не надає, комунальні послуги не оплачує, рахунок по оплаті за електроенергію оформлений на колишню власницю квартири ОСОБА_6, однак вона вже покійна та фактично цю оплату здійснює позивачка. Позивачка у цій квартирі не проживає, так як має інше житло.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 підтримала, просила його задовольнити, виступивши на стороні позивача. Пояснила, що із ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі до 2013 року, який заочним рішенням суду розірвано. З 2011 року ОСОБА_3 поїхав на заробітки в Росію, однак з того часу у м.Жмеринка не приїжджав, на зв»язок не виходив, коштів на утримання не передавав.
Судом ухвалою від 25.09.2018 року про відкриття провадження задоволено клопотання про допит і якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8
Судом ухвалою, яка заноситься до протоколу судового засідання задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про те, що вона просить недопитувати в якості свідка ОСОБА_8, яка не з»явилась до суду через те, що записалась до лікаря і позивач не гарантує забезпечення явки цього свідка в інше судове засідання.
Ухвалою суду від 25.09.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 43-44)
Ухвалою суду від 22.10.2018 року (а.с.56) постановлено, розгляд даної справи здійснювати в заочному порядку.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчого комітету Жмеринської міської ради ОСОБА_9, який завчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.46) в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у відсутність представника третьої особи, при вирішенні спору покладається на розсуд суду (а.с. 52, 53)
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення, відзиву на позов не подав. Направлені судом копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної заяви із додатками та судова повістка повернулися до суду із відмітнкою «за закінченням встановленого строку зберігання».(а.с.55)
Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається.
З огляду на вищевикладене та за умов існування усіх підстав, суд прийшов до висновку про ухвалення заочного рішення, про що було постановлено мотивовану ухвалу від 22.10.2018 року.
Заслухавши пояснення позивачки, третьої особи ОСОБА_2, свідка ОСОБА_7 дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 23.11.2010 року ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 купила квартиру №11 по вул. Леніна (тепер Соборна) 40 в м. Жмеринка Вінницької області (а.с. 8).
Відповідно до копії ОСОБА_10 з Державного реєстру правочинів №9286967 від 23.11.2010 року (а.с. 9) вказаний договір купівлі-продажу 23.11.2010 року внесено Державного реєстру правочинів.
ОСОБА_10 про державну реєстрацію прав №28359943 від 14.12.2010 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний номер об»єкта -30949253 (а.с. 10).
З копії технічного паспорту на квартиру по вул. Леніна, 40/11 в м. Жмеринка (а.с. 11-13) вбачається, що спірна квартира складається з двох житлових кімнат та допоміжних приміщень. У даному технічному паспорті також зазначені попередні власники квартири, серед яких ОСОБА_6.
Відповідно до розрахункових книжок на оплату комунальних послуг (а.с. 14-15, 19-25) платником комунальних послуг по вул. Соборна (колишня Леніна) 40/11 м. Жмеринка є позивачка ОСОБА_1, а у рахунках по оплаті за електроенергію платником вказана попередній власник квартири ОСОБА_6 (а.с. 16-18).
Відповідно до акту КП «Жмеринкакомунсервіс» від 22.08.2018 року (а.с. 26) та довідки про склад сімї №3153 від 22.08.2018 року (а.с. 28) в квартирі по вул. Соборна, 40/11 м. Жмеринка Вінницької області зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований, але не проживає за даною адресою.
Відповідач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_2 з 17.08.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 34), який заочним рішення Жмеринського міськрайонного суду від 25.06.2013 року було розірвано (а.с. 35). Рішення суду набуло законної сили 16.07.2013 року.
Третя особа ОСОБА_2 є матрію ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 36)
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою по площадці ОСОБА_2, а сама проживає у квартирі №10. Із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знайома. Вперше вона запам»ятала ОСОБА_2 та ОСОБА_3, коли вони у 2010 році робили ремонт у квартирі №11, оскільки її дочці був один рік. Потім вони вселились у квартиру, з ними мешкав хлопчик. Коли її дочці було близько двох років, ОСОБА_3 зі слів ОСОБА_2 поїхав в Росію на заробітки та з того часу, тобто приблизно з 2010-2011 року по даний час вона його не бачила, коли заходила у квартиру, його речей не бачила, із ОСОБА_2 на дану тему не спілкувалась.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач, який є колишнім членом сім»ї власника житла (зять), та одночасно колишнім власником житла, більше року, без поважних причин не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, не несе витрат по його утриманню. Будь-яких перешкод для проживання і користування будинком йому не чинили. Договір про користування даним житловим приміщенням відповідач з позивачкою не укладав.
Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Вказаний спір регулюється положеннями Житлового кодексу України та Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
ОСОБА_10 ч.1, 2, 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
ОСОБА_10 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідача ОСОБА_3 слід визнати таким, що втратив право на користування житлом квартирою №11 по вул. Соборна (колишня Леніна), 40 в м. Жмеринка Вінницької області, що позбавляє останнього права на користування вказаним житловим приміщенням. Підстав збереження житлового приміщення за відповідачем у судовому засіданні не встановлено, підстав збереження за ОСОБА_3 жилого приміщення понад встановлені законом строки, що передбачені ст. 71 ч.3 ЖК України, не встановлено.
Право власника даної квартири позивачки, порушене, тому відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, підлягає захисту.
Щодо вимоги позивачки про примусове зняття відповідача ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за адресою по вул. Соборна (колишня Леніна), 40/11 в м. Жмеринка Вінницької області суд прийшов до висновку, що дана вимога задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради; зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
З огляду на вказані норми закону рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення особи права користування житловим приміщенням є підставою для зняття цієї особи з реєстрації місця проживання, яке проводиться відповідним органом реєстрації та не потребує вирішення цього питання в судовому порядку.
Окрім того, вирішення вимоги про примусове зняття відповідача із реєстрації вимагає участі у справі в якості відповідача відповідного виконавчого органу, що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, тоді як позивачем виконавчий комітет Жмеринської міської ради визначено як третю особу.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн., оскільки позивачка ОСОБА_1, як інвалід 2 групи (а.с.29) звільнена від сплати судового збору в силу п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до ст.ст. 319, 383 ч.1, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 72, 150 ЖК України, ст.ст. 1, 10, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 280-282, ЦПК України, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ «перехідні положення» ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Жмеринської міської ради, ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право на користування житлом квартирою №11 по вул. Соборна (Колишня Леніна), 40 в м. Жмеринка Вінницької області.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, (і.н. НОМЕР_1) на користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 40 коп. судового збору.
В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про примусове зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О.Я. Саландяк