Справа № 2-5363/10
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши подання державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Боднар М.Ю. звернувся до суду з поданням, в якому просить постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Державний виконавець зазначає, що на виконанні в Ужгородському міському відділі державної виконавчої служби ГТУЮ в Закарпатській області перебуває виконавче провадження АСВП № 20562701 з примусового виконання виконавчого листа № 2п/2682 від 25.06.2010 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 300 грн., щомісячно починаючи з 28.04.2010 року.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_2, дата народження 14.04.1980, РНОКПП - НОМЕР_1.

Враховуючи викладене, державний виконавець просить суд, винести ухвалу, якою встановити тимчасове обмеження у виїзді за кордон ОСОБА_5, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, до виконання зобовязань покладених рішенням суду.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, проте у поданні зазначив про розгляд подання у його відсутність.

Суд розглянув подання у відсутність державного виконавця, оскільки таке подання розглядається негайно відповідно до положень ст. 377-1 ЦПК України.

Інші учасники процесу до судового засідання не викликалися відповідно до положень ст. 377-1 ЦПК України.

Дослідивши матеріали, додані до подання, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2017 року, справу було розподілено на суддю Лемак О.В., та в подальшому згідно розпорядження № 334 від 30.05.2018 року, матеріали справи були повторно автоматизовано перерозподілені у звязку із неможливістю суддею Лемак О.В., виконання повноважень судді, що зумовлено довготривалим лікуванням, про що свідчить заява судді Лемак О.В., та згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2018 року, головуючою суддею було обрано суддю Дергачову Н.В.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Стаття 313 Цивільного кодексу України передбачає, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом. Це право віднесено у Цивільному кодексі України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі - Закон № 3857-XII). Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів (п. 5).

Проте, суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до ч. 9 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Тобто законодавством передбачений особливий порядок у встановленні обмеження боржника у виїзді за межі України, саме у випадку наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці. В матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості по аліментах згідно виконавчого листа № 2п-2682 від 25.06.2015 року, станом на 01.12.2017 року, з якого вбачається, що сукупна заборгованість по аліментах перевищує суму відповідних платежів більше ніж за 90 місяців.

Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що законодавством передбачений спеціальний порядок щодо забезпечення виконання зобовязань покладених на боржника, саме щодо тимчасового обмеження у виїзді за межі Україну, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці державний виконавець наділений повноваженнями самостійно винести мотивовану постанову щодо тимчасового обмеження ОСОБА_2 у виїзді за межі України до виконання зобовязань покладених на нього виконавчим документом у відповідності до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», тому у задоволенні вказаного подання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в їзду в Україну громадян України», ст. 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

На ухвалу суду протягом п'яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня її отримання.

Суддя Н.В. Дергачова