19.10.2018 Провадження № 2/331/48/2018
Справа № 331/2376/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Антоненка М.В., при секретарі Андрієнко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» про стягнення трьох процентів річних, втрат від інфляції, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» про стягнення трьох процентів річних, втрат від інфляції.

В судовому засіданні представник відповідача заявив відвід судді Антоненко М.В. з тих підстав, що у нього наявні сумніви щодо упередженості та обєктивності судді.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заперечували проти заявленого відводу.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 статті 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом вказаного позову є стягнення інфляційних та трьох відсотків річних за договором купівлі-продажу товарів ОСОБА_1 у ТОВ «ДІЄСА» в період з 14.03.2015 року по 31.03.2015 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у справі № 331/5054/15-ц від 26 лютого 2016 року за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» про повернення сплаченого за договором купівлі-продажу, яке було ухвалено під головуванням судді Антоненко М.В., судом була дана правова оцінка правовідносинам, що склалися між сторонами за договором купівлі-продажу товарів ОСОБА_1 у ТОВ «ДІЄСА».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, неупередженість судді при розгляді справи презюмується, що викладено у рішеннях по справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко та Мартиненко проти України».

Для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції питання безсторонності судді має визначатися за допомогою субєктивного та обєктивного критеріїв. Щодо субєктивної складової даного поняття, Європейським судом визначено про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи.

У рішенні від 09.11.2006 року по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з правлюдини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за субєктивним та обєктивним критеріями.

Відповідно до субєктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до обєктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності ( «Фей проти Автрії» від 24 лютого 1993 року, пп.27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду ( «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року, п.38).

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в даній справі, з огляду на розгляд суддею Антоненко М.В. справи між тими самими сторонами та надання правової оцінки договору , з метою уникнення будь-яких сумнівів у безсторонності судді, наявні підстави для відводу головуючого по справі визначені п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України.

Керуючись ст. 36 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_3 про відвод судді Антоненко М.В. задовольнити.

Передати справу для її подальшого розподілу у відповідності дост. 14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Антоненко