Справа № 331/2913/18
Провадження №: 2/331/848/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 жовтня 2018 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого: судді Антоненко М.В.
при секретарі: Андрієнко С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Комунальна установа «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради про позбавлення батьківських прав, -
Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.
З 12.07.2016 дитина перебуває на повному державному утриманні в Запорізькому обласному спеціалізованому будинку дитини «Сонечко». За позовом органу опіки та піклування рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 12.12.2016 малолітню ОСОБА_1, 2016 року народження, відібрано у батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 без позбавлення їх батьківських прав, з батьків стягнуто аліменти на утримання дитини. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.01.2017 № 37/6 малолітній ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
02.06.2016 відділом по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було отримано повідомлення КУ «Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня № 5» про малолітню дитину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка з 16.05.2016, після переведення із Обласного перинатального центру (без супроводу матері), перебуває на лікуванні у закладі. Згідно висновку лікаря-нарколога, який проводив консультацію матері в перинатальному центрі, ОСОБА_2 має синдром залежності в результаті постійного вживання опіатів і епізодичного вживання психостимуляторів. Крім того, у ОСОБА_2 був виявлений вогнищевий туберкульоз правої легені, у зв'язку з чим жінка була госпіталізована в Обласний протитуберкульозний диспансер. Новонароджену недоношену дитину було залишено для дообстеження і лікування в стаціонарі дитячої лікарні без супроводу батьків.
Матір ОСОБА_2 станом здоров'я доньки не цікавилась, участі в її лікуванні не приймала, до лікарні не дзвонила.
Батько за весь час перебування дитини у лікарні приходив тричі, участі в лікуванні дитини не приймав.
Внаслідок вживання наркотиків і неналежного ставлення ОСОБА_2 до власного здоров'я протягом перебігу вагітності, нею було нанесено непоправну шкоду здоров'ю доньки - дитина народилася з цілим переліком уражень і хвороб, з малою вагою. Згідно висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини ОСОБА_1, наданого КУ «Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня № 5», дитині у віці 1,5 місяця від народження вже було встановлено клінічні діагнози: церебральна депресія новонародженого; ураження плода і новонародженого, обумовлені вживанням матері наркотичних засобів та інфекційними і паразитарними хворобами матері; внутрішньоутробна інфекція не уточненої етіології; малий розмір плоду для гестаційного віку; дефект межпередсердної перегородки; анемія недоношених; розлади, зв'язані зі скороченням терміну вагітності і малою вагою при народженні. В першій місяць життя дитині проведено курс профілактичного лікування сифілісу, в подальшому дитина потребує серологічного обстеження.
ОСОБА_2 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини в липні 2016 року повідомила, що після пологів у лікарні приймала наркотики, однак це, з її слів, було задля знеболювання і жодної залежності від них вона не відчуває. ОСОБА_2 не спостерігалась у жіночій консультації протягом перебігу вагітності, не проходила обстеження і не здавала необхідні аналізи, що стало причиною значних проблем зі здоров'ям новонародженої дівчинки. Після пологів ОСОБА_2 проходила лікування від туберкульозу, який виявили у неї під час пологів, однак лікування не завершила, оскільки була виписана з диспансеру у зв'язку з порушення лікарняного режиму (самовільно залишила відділення, не з'являлась на обстеження і прийом хіміотерапії, не реагувала на проведені співбесіди та зауваження).
Згідно довідки КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» від 28.10.2016 № 4092 ОСОБА_2 з 11.05.2016 перебувала на диспансерному обліку в установі з діагнозом: психічні та поведінкові розлади в наслідок поєднання вживання опіоїдів та психостимуляторів, синдром залежності.
ОСОБА_3 перебував на обліку з 06.07.2012 з діагнозом: психічні та поведінкові розлади в наслідок поєднання вживання психостимуляторів та каннабіноїдів, синдром залежності.
Також батько ОСОБА_3 раніше мав судимості (за ст. 317 ч. 1 та ст. 311 ч. 1 КК України - надавав приміщення для незаконного обігу наркотичних засобів; 20.04.2013 було порушено кримінальну справу за ознаками ст. 317 ч. 2 КК України, фабула злочину - виготовлення та зберігання наркотичних засобів).
Крім того, у відділі наявна документально підтверджена інформація, що громадянка ОСОБА_2 вже двічі позбавлялася батьківських прав щодо дітей.
Керуючись передусім інтересами малолітньої дитини і з метою збереження її життя та здоров'я, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району 06.07.2016 було прийнято рішення про звернення органу опіки та піклування до суду з позовом про відібрання малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, у батьків ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, без позбавлення батьків батьківських прав, влаштування дитини і стягнення аліментів з батьків на утримання дитини.
Статтею 170 Сімейного кодексу України визначено, що якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, яка була відібрана рішенням суду. Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, визначено «якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов'язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав».
Батькам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відділом по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради направлявся лист від 08.07.2016 № 01-03/540-1 з роз'ясненнями вимог законодавства щодо виконання батьківських обов'язків, здійснення батьківських прав та про можливість повернення дитини на проживання та виховання в сім'ю у разі, якщо усуненні причини, за яких дитину було відібрано.
Зважаючи на те, що протягом року після набуття законної сили рішення суду, від батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було отримано інформації про їх дії щодо вирішення подальшої долі малолітньої дочки, 15.12.2017 відділом по Олександрівському району СУСД ЗМР громадянам було надіслано листа, в якому повторно повідомлено про вказані вище вимоги законодавства України і запропоновано вжити заходи по поверненню дитини на виховання в сім'ю батьків.
Однак, станом на кінець січня 2018 року батьки до органу опіки та піклування, до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з цього питання так і не звернулися, тому були запрошені на засідання комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації для розгляду питання позбавлення їх батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_1 На засідання комісії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з'явились, про причини відсутності і своє ставлення до порушеного питання не повідомили.
Для з'ясування стану виконання батьківських обов'язків батьками відносно дочки, інформації про сплату ними аліментів, відділом по Олександрівському району СУСД ЗМР направлявся запит до КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко». Відповідь БД «Сонечко» (лист від 22.12.2017 № 2425) свідчить про те, що за час перебування малолітньої дитини в закладі (з 12.07.2016 по теперішній час) батьки відвідували дочку в 2016 році - 9 разів, в 2017 році - 3 рази. Станом на 01.03.2018 за відомостями бухгалтерського обліку КУ «ЗОСБД «Сонечко», аліменти на утримання ОСОБА_1, 2016 року народження, батьками не сплачуються (лист від 01.03.2018 № 360).
З метою з'ясування умов проживання родини ОСОБА_2-ОСОБА_1 спеціалістами відділу було здійснено вихід за адресою проживання родини, однак потрапити до помешкання та поспілкуватись з батьками дитини не вдалось, двері не відчинили, на залишене запрошення до відділу не з'явились.
За інформацією Жовтневого районного суду м. Запоріжжя (лист від 04.01.2018 № 01-24/1/2017) з 2016 року по 04.01.2018 року в провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя не перебували цивільні справи за заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо повернення їм на виховання малолітньої дочки ОСОБА_1, 2016 року народження.
Таким чином, комісією з'ясовано, що батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 свідомо не вжили заходів для поновлення повного обсягу своїх батьківських прав, зокрема, на возз'єднання родини і подальше проживання малолітньої дитини з біологічними батьками. Жодних документальних свідчень, що в родині усунуто негативні обставини, які свого часу призвели до відібрання дитини, ними так і не було зібрано.
Статтею 164 Сімейного кодексу України визначені підстави позбавлення батьків батьківських прав, зокрема те, що батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Зазначені фактори, як койен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Уважно розглянувши сукупність викладеної інформації, наявних документів, керуючись вимогами законодавства України, комісія з питань захисту прав дитини при районній адміністрації дійшла висновку про недоцільність повернення малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на виховання батькам і про необхідність звернення органу опіки та піклування до суду з позовною заявою про позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав щодо їх малолітньої дитини.
На підставі вищевикладеного просить суд:
- позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3;
- позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3;
- рішення суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надіслати за місцем реєстрації народження дитини - до
В судове засідання від представника позивача районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району надійшла заява з проханням розглянути справу за їх відсутності. На позові наполягають. Не заперечують проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Від представника третьої особи Комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Не заперечують проти задоволення позову.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв'язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК У країни фіксування судового процес за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до статті 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.
Згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовну заяву районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Комунальна установа «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради про позбавлення батьківських прав, задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3;
Рішення суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надіслати за місцем реєстрації народження дитини - до

Вознесенівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, що передбачено ч. 5 ст. 164 Сімейного кодексу України (69037, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 173).

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2), ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: АДРЕСА_2) на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, місце знаходження вул. Липська, буд. 18/5, м.Київ, 01601, отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 704 гривень 80 коп.

Допустити негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя М.В. Антоненко