Справа № 604/1049/18
Провадження № 2/604/475/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у підготовчому провадженні в залі суду в сел. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підволочиської селищної ради Підволочиського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до Підволочиської селищної ради Підволочиського району Тернопільської області про визнання за ним права власності на житловий будинок належними до нього будівлями та спорудами №27, що по вул. Шевченка в с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 17 грудня 2017 року. Обґрунтовуючи свої вимоги, Позивач покликається на те, що 17 грудня 2017 року померла ОСОБА_2 При зверненні Позивача до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку із розбіжністю в адресі місця розташування будинковолодіння у правовстановлюючому документі та витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно. З огляду на вказане, у Позивача виникла необхідність звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав.

Сторони, будучи повідомленими про дату і час судового розгляду, в судове засідання не зявилися, подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності.

Позивач позов підтримав, просив задовольнити.

Представник Відповідача проти позову не заперечив.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в звязку з визнанням відповідачем позову суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд вважає за можливе справу вирішити в даному судовому засіданні на підставі наявних у ній доказів, а позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з таких міркувань.

02 липня 2012 року секретарем Богданівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області посвідчено заповіт ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області, ІПН НОМЕР_1, відповідно до якого остання на випадок своєї смерті зробила наступне заповітне розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, включаючи усі грошові заощадження (грошові суми, відсотки і компенсацію) у відповідних банківських установах заповіла в користь ОСОБА_1, 01 січня 1966 року.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-ИД №234227, виданим 19 грудня 2017 року виконкомом Підволочиської селищної ради Підволочиського району Тернопільської області, 17 грудня 2017 року померла ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Таким чином, Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 17 грудня 2017 року.

ОСОБА_2, яка померла 17 грудня 2017 року, дійсно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з нею та шість місяців потому були зареєстровані наступні особи: чоловік ОСОБА_3, - ІНФОРМАЦІЯ_3; син ОСОБА_1, - ІНФОРМАЦІЯ_4 (довідка виконкому Підволочиської селищної ради Тернопільської області № 16 від 09 січня 2018 року).

Позивач спадщину після смерті ОСОБА_2, яка померла 17 грудня 2017 року, прийняв відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. ОСОБА_3 (чоловік ОСОБА_2, що вбачається із свідоцтва про одруження серії ІІ-АГ №1048819, виданого повторно 13 квітня 1977 року) від спадщини та обовязкової частки у спадщині відмовився, що стверджено заявою приватному нотаріусу Підволочиського районного нотаріального округу, посвідченою старостою с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області від 11 січня 2018 року, зареєстрованою в реєстрі за №1-1.

Згідно з технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду, довідкою про технічний опис обєкта нерухомого майна №111, виданими БТІ Підволочиського району 08 червня 2018 року, рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області №2-568/09р. від 08 грудня 2009 року, довідкою виконкому Підволочиської селищної ради Тернопільської області №277 від 15 червня 2018 року, власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою вул. Шевченка, 27, що в с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області, загальною площею 66,7 кв.м. та житловою 48,1 кв.м., зазначена ОСОБА_2. Підстава виникнення права власності рішення суду №2-568/09р. від 08.12.2009 р.

Відповідно до розяснення приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу від 10 липня 2018 року №461/01-16, вчинення нотаріальної дії - видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями №27 по вул. Шевченка в с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області після смерті ОСОБА_2, яка померла 17 грудня 2017 року, - неможлива, у звязку з розбіжністю в адресі місця розташування будинковолодіння у правовстановлюючому документі та витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Так, згідно із Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26303139 від 03 червня 2010 року, виданого БТІ Підволочиського району, житловий будинок з надвірними будівлями, за адресою: Тернопільська обл., Підволочиський р., с. Богданівка, вул. Богуна І., будинок 27, на підставі рішення суду №2-568/09р. від 08 грудня 2009 року Підволочиським районним судом Тернопільської області. Реєстраційний номер №30592304.

З огляду на вказане Позивач, після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняв, однак через розбіжності в документах, не може оформити спадкове майно на себе, що свідчить про порушення його прав, які підлягають судовому захисту.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання, а власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це майно оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 13, 141, 247, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 328, 346, 392, 1218, 1236, 1268 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок належними до нього будівлями та спорудами №27, що по вул. Шевченка в с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 17 грудня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сидорак Г.Б.