Номер провадження: 22-ц/785/4436/18
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н. А.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

за участю секретаря Бєляєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення майнової та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2018 року (суддя Ільченко Н.А.),

встановив:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з вказаним позовом, просили стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на відшкодування майнової шкоди суму в розмірі 76352,72 гривень, моральної шкоди - 10000,0 грн., судові витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 7000,0 грн. та судовий збір; стягнути з відповідачів солідарно на користь ОСОБА_2 на відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 5000,0 гривень, судові витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 3000,0 грн. та судовий збір.

У квітні 2017 року представник позивачів - ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль «BMW-X6», реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Заяву обґрунтовано тим, що позивачам спричинена майнова та моральна шкода в результаті ДТП. Розмір позовних вимог складає 101352,72 грн. У позивачів немає інших даних про наявність у відповідачів іншого майна, на яке може бути звернене стягнення в разі задоволення позовних вимог. Розпорядження відповідачами вказаним автомобілем може в подальшому зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення з відповідачів грошових коштів. Крім того, застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль ніяким чином не обмежує власника майна і відповідача по справі ОСОБА_5 у праві володіння користування належним їй транспортним засобом.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2018 року заяву представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_6 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на автомобіль «BMW-X6», реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_4 В скарзі ставиться питання про скасування судового рішення. В обґрунтування скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що правових підстав для накладення арешту на автомобіль у суду не було, оскільки такий вид забезпечення позову не співмірний з позовними вимогами.

Інші особи судове рішення не оскаржували.

У відзиву на апеляційну скаргу представник позивачів заперечує проти апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2018 року про забезпечення позову залишити без задоволення.

Апелянт в судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлявся належним чином через представника ОСОБА_7 (а.с.45, 64).

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень викладених у відзиву, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з вказаним позовом, просили стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на відшкодування майнової шкоди суму в розмірі 76352,72 грн., моральної шкоди - 10000,0 грн., судові витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 7000,0 гривень та судовий збір; стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_2 на відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 5000,0 грн., судові витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 3000,0 грн. та судовий збір.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Доводи апеляційної скарги про те, що такий вид забезпечення позову не співмірний з позовними вимогами є безпідставними, оскільки інших даних про наявність у відповідачів іншого майна, на яке може бути звернене стягнення в разі задоволення позовних вимог матеріали справи не містять та апелянтом не зазначено. Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Оскільки скасування заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, якщо позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 буде задоволений, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про застосування заходів забезпечення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги про порушення прав відповідача є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Інших доводів про неправильність судового рішення апелянтом в скарзі не зазначено.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, всупереч твердженню скарги, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням вимог закону, тому у відповідності зі ст. 375 ЦПК України, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст Постанови складено 18 жовтня 2018 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді О.С.Комлева

Ю.І.Кравець