справа №176/1474/18
провадження №2/176/831/18
РІШЕННЯ

Іменем України

30 серпня 2018 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гусейнов К.А.,

за участю секретаря Лоцман М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 11 у будинку № 9 по вул. Європейська в місті Жовті Води, Дніпропетровської області.

В позовній заяві посилалась на те, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.04.2006 року належить квартира за адресою АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі зареєстровані позивач та її дочка ОСОБА_2, тобто відповідач по справі. В липні 2015 року відповідач добровільно покинула квартиру виїхавши за межі країни. З зазначеного часу і до сьогоднішнього дня відповідач не проживає у спірній квартирі, не користується нею, як житловою площею, витрати на утримання квартири не несе, комунальні послуги не сплачує, квартирою не цікавиться, ніякого майна відповідача в квартирі немає. Фактично її реєстрація за даною адресою носить суто формальний характер. Позивач позбавлений можливості оформити та отримати субсидію на оплату комунальних послуг, оскільки не може за встановленим порядком надати відомості про зареєстрованих в квартирі осіб відповідачів та про їх доходи. Це створює перешкоду у здійсненні мною права користування та розпорядження вказаною квартирою.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Натомість відповідач ОСОБА_3 надіслала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачу ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.04.2006 року на праві приватної власності належить квартира за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12).

Відповідно до довідки про склад сімї № 1/1-921 в квартирі АДРЕСА_2 зареєстрованими значаться позивач ОСОБА_5, її дочка ОСОБА_2 відповідач по справі, та онук позивача ОСОБА_6 (а.с.11)

Позивач, ставлячи питання про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирі АДРЕСА_3 посилається на те, що відповідач в липні 2015 року забрала свої речі та добровільно покинула квартиру, виїхавши за межі країни. З зазначеного часу і до сьогоднішнього дня відповідач не проживає у спірній квартирі, не користується нею, як житловою площею, витрати на утримання квартири не несе, комунальні послуги не сплачує, квартирою не цікавиться, ніякого майна відповідача в квартирі немає.

Фактично її реєстрація за даною адресою носить суто формальний характер, а позивач позбавлена можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатись квартирою в тому числі оформити субсидію, так як при її обчисленні враховуються доходи всіх зареєстрованих на житловій площі осіб, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище.

Судом також враховується заява відповідача ОСОБА_2, в якій остання визнала позовні вимоги в повному обсязі. Також відповідач підтвердила обставини викладені в позовній заяві, зазначивши, що дійсно з липня 2015 року не проживає у спірній квартирі, так як проживає разом з сімєю за адресою РФ, АДРЕСА_4.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Відповідно до ст.391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном..

За змістом ст. 72 ЖК України дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У звязку з вище наведеним позовні вимоги про визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: квартира АДРЕСА_3, є обгрунтованими та доведеними матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, судовий збір в сумі 704 грн. 20 коп.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 321 ч.1, 391, ЦК України, ст. 72 ЖК України та у відповідності із ст.ст.11, 12, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до або через суд першої інстанції, а матеріали справи надсилаються судом за правилами, що діяли до набрання чинності діючої редакції ЦПК України.

Суддя Жовтоводського

міського суду ОСОБА_7