_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/520/485/18
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

19.10.2018 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Гниличенко М.В., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства ,-

ВСТАНОВИВ:

18.10.2018 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1, в якій просить суд встановити факт батьківства ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 13.10.2000 року в с.Городнє, Болградського району Одеської області, у відношенні до його дитини ОСОБА_1, який народився 28.10.1952 року в селі Звір Самбірського району Дрогобицької ( на даний час Львівської) області.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Предявлена заява підлягає залишенню без руху оскільки не відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України.

У ст.315 ЦПК України, йдеться про умови, за яких можливе встановлення юридичних фактів. До таких умов віднесено: встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; коли законом не визначено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує юридичний факт; встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право.

Заявником не розяснено, що цей факт є саме юридичним, тому що не вказано які у нього виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права. Це необхідно вказати в заяві.

Важливе значення має вимога про обов'язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі. Заявник не вказала для якої мети саме їй необхідно встановити даний факт. Від цього залежить також виявлення обставин чи не посвідчується з наступним вирішенням спору про право встановлення таких фактів.

Заінтересованими особами по цій справі повинні бути організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту. Заінтересованої особою буде той орган, куди заявник буде звертатися з рішення суду для його реалізації. Заявник взагалі не зазначив у своїй заяві заінтересовану особу.

В Постанові Пленуму Верховного Суду «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року зі змінами в п.3 указано, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Відмови будь - якого органу, повязаного з використання цього факту у заявника немає. В Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Крім того, в цьому листі Встановлення факту батьківства можливе стосовно дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 р. від осіб, котрі не перебували в зареєстрованому шлюбі, у разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина, і якщо остання визнавала себе її батьком до цієї дати. Про це вказано і в Постанові Пленуму Верховного суду №5 від 31.03.1995 зі змінами. Заявник зобовязан в заяві вказати докази того, що він знаходився на утриманні померлого та, що він визнавав себе батьком. Цього в заяві не зроблено.

Не можна також без усунення вищевказаних недоліків вирішити питання про те, посвідчується з наступним вирішенням спору про право встановлення цього факту чи ні.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, оскільки заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону, її необхідно залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків поданої заяви - пять днів з дня отримання копії ухвали, в іншому випадку заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гниличенко М. В.