Справа №303/4067/17
ряд. стат. звіту - 58
РІШЕННЯ

Іменем України

04 січня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Пак М.М.

секретар судового засідання Тромпак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Мукачівський аграрний коледж» до ОСОБА_1 про стягнення заподіяної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач - представник Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Мукачівський аграрний коледж» ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заподіяної шкоди у розмірі 43 046,50 гривень. Крім цього, просить стягнути з ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1 600 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що розпорядженням КМ України від 14 лютого 2007 року №47-р прийнято пропозицію Мінагрополітики щодо реорганізації Мукачівського державного аграрного коледжу шляхом приєднання до Національного аграрного університету (на даний час Національний університет біоресурсів і природокористування (постанова КМУ від 30 жовтня 2008 року №945) з подальшим утворенням на його базі відокремленого структурного підрозділу університету. Відповідно до контракту від 05 червня 2007 року, укладеного між Національним аграрним університетом та ОСОБА_1, останню було призначено на посаду директора Мукачівського державного аграрного технікуму до 31 грудня 2007 року. Наказом від 10 січня 2008 року №2/1 «К» - ОСОБА_1 було призначено на посаду директора відокремленого структурного підрозділу Національного аграрного університету «Мукачівський аграрний коледж» строком на 5 років. Наказом від 11 грудня 2012 року №1427 «К» - ОСОБА_1 продовжено строк роботи на посаді директора Коледжу до 01 січня 2018 року. Так, за наказом директора ОСОБА_1 від 08 листопада 2004 року №163-к з посади секретаря-друкарки Мукачівського державного аграрного технікуму було звільнено ОСОБА_3 Апеляційним судом Закарпатської області винесено рішення від 14 липня 2005 року про поновлення на роботі ОСОБА_3 з 08 жовтня 2004 року та стягнуто з Коледжу на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 1 940 гривень. Рішенням Європейського суду з прав людини від 07 листопада 2013 року №13977/05 у справі «Вінник та інші проти України» суд визнав факт тривалості виконання рішення, зобовязав державу-відповідача протягом 3 місяців виконати рішення національного суду. 07 грудня 2016 року, Мукачівським міськрайонним судом винесено ухвалу, якою затверджено мирову угоду між ОСОБА_3 та Національним університетом біоресурсів і природокористування України. ОСОБА_4 умов мирової угоди, Національний університет біоресурсів і природокористування України зобовязується виплатити 94 129 гривень на користь ОСОБА_3 через її незаконне звільнення з посади секретаря-друкарки. На даний час ця сума виплачена частинами. ОСОБА_1 як винна службова особа в незаконному звільненні працівника, повинна відшкодувати заподіяну навчальному закладу шкоду. Разом з тим, рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 11 квітня 2016 року з ОСОБА_1 на користь НУБіП України вже стягнуто заподіяну (на момент ухвалення даного рішення) шкоду в розмірі 43 642,50 гривень. Тобто, на цей час з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню сума в розмірі 43 046,50 гривень.

Позивач - представник Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Мукачівський аграрний коледж» ОСОБА_2, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити.

-2-

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, причину неявки суд не повідомила. Однак, від неї надійшло заперечення проти позову в якому вона вказує на те, що рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11 квітня 2016 року, яким з неї на користь НУБіП України стягнуто заподіяну шкоду в розмірі 43 642,50 гривень, скасоване 11 травня 2017 року Апеляційним судом Закарпатської області. Крім того, колегія констатувала, що ОСОБА_1 не залучалася до участі у справі за позовом ОСОБА_3 до навчального закладу про стягнення коштів, по яким була укладена мирова угода і така визнана ухвалою суду від 07 грудня 2015 року, в якому відсутній розрахунок про обчислення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в період затримки виконання рішення суду, а тому на неї не можуть бути покладені права та обовязки вирішені по цій ухвалі суду, на які посилається позивач щодо відшкодування шкоди у відповідності до ст. 134 ч. 1 п.8, ст. 237 КЗпП України. Тому, відповідач ОСОБА_1 просить відмовити у задоволені позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії Контракту від 05 червня 2007 року, укладеного між Національним аграрним університетом, в особі ректора, академіка ОСОБА_5 та ОСОБА_1, останню було призначено на посаду директора Мукачівського державного аграрного технікуму на строк з 05 червня 2007 року до 31 грудня 2007 року (а.с.23-25).

Як вбачається з копії Наказу від 10 січня 2008 року №2/1 «К», ОСОБА_1 було призначено на посаду директора відокремленого структурного підрозділу Національного аграрного університету «Мукачівський аграрний коледж» за контрактом, строком на 5 років (а.с.26).

ОСОБА_4 копії Наказу від 11 грудня 2012 року №1427 «К», ОСОБА_1 продовжено строк роботи на посаді директора відокремленого підрозділу НУБіП України «Мукачівський аграрний коледж» з 01 січня 2013 року до 01 січня 2018 року за умовами контракту (а.с.27).

Відповідно до копії Наказу директора Мукачівського державного аграрного технікуму ОСОБА_1 №163-к від 08 листопада 2004 року, ОСОБА_3, секретаря-друкарку звільнено з роботи 08 жовтня 2004 року у звязку зі скороченням штату працівників, п.1 ст. 40 КЗпП України (а.с.28).

ОСОБА_4 рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 14 липня 2005 року по справі №22-1424/05, ОСОБА_3 поновлено на посаді секретаря-друкарки Мукачівського аграрного державного технікуму з 8 жовтня 2004 року та стягнуто з Мукачівського державного аграрного технікуму на користь останньої середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 1 940 гривень (а.с. 29-31).

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07 листопада 2013 року №13977/05 у справі «Вінник та інші проти України», суд визнав факт тривалості виконання рішення, зобовязав державу-відповідача протягом 3 місяців виконати рішення національного суду (а.с. 32-41).

07 грудня 2016 року Мукачівським міськрайонним судом винесено ухвалу, якою визнано мирову угоду, укладену 07 грудня 2015 року між ОСОБА_3 та Національним університетом біоресурсів і природокористування України. ОСОБА_4 умов мирової угоди Національний університет біоресурсів і природокористування України зобовязується виплатити 94 129 гривень на користь ОСОБА_3 через її незаконне звільнення з посади секретаря-друкарки (а.с. 42-43).

Як вбачається з ОСОБА_4 із наказу №74 від 04 червня 2015 року «Про виконання рішення суду», ОСОБА_3 наказано виплатити 23 462,50 гривень середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17 жовтня 2006 року по жовтень 2014 року та 2 028,00 гривень витрат за надання правової допомоги (а.с.44).

ОСОБА_4 з наказу №28 від 01 лютого 2016 року «Про виконання рішення суду», ОСОБА_3 наказано виплатити 63 046,50 гривень середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17 жовтня 2006 року по жовтень 2014 року та 5 412 гривень витрат за надання правової допомоги (а.с.52).

З Довідки №310-11И від 11 липня 2017 року вбачається, що відповідно до мирової угоди між Національним університетом біоресурсів і природокористування України та ОСОБА_3, яка затверджена ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 07 грудня 2015 року по справі №303/7852/14-ц, ОСОБА_3 виплачено 94 129,00 гривень (а.с.51).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатсьткої області від 11 квітня 2016 року по справі №303/988/16-ц, з ОСОБА_1 на користь Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі відокремленого підрозділу «Мукачівський аграрний коледж», стягнуто суму 43 642,50 гривень заподіяної шкоди та 654,63 гривень витрат по сплаті судового збору (а.с. 53-58).

ОСОБА_4 Рішення Апеляційного суду Закарпатської області по справі №303/988/16-ц від 11 травня 2017 року, Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11 квітня 2016 року скасовано, а у позові Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Мукачівський аграрний коледж»

-3-

відмовлено. Крім того, колегія констатувала, що ОСОБА_1 не залучалася до участі у справі за позовом ОСОБА_3 до навчального закладу про стягнення коштів, по яким була укладена мирова угода і така визнана ухвалою суду від 07 грудня 2015 року, в якому відсутній розрахунок про обчислення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в період затримки виконання рішення суду, а тому на неї не можуть бути покладені права та обовязки вирішені по цій ухвалі суду, на які посилається позивач щодо відшкодування шкоди у відповідності до ст. 134 ч. 1 п.8, ст. 237 КЗпП України.

Як вбачається з копії Ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року, по справі за позовом Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Мукачівський аграрний коледж» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, відкрито касаційне провадження за скаргою на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 11 травня 2017 року (а.с.59).

Відповідно до частини 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ОСОБА_4 частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 4 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Спеціальними нормами, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин є положення пункту 8 частини першої ст. 134 Кодексу законів про працю України, якими передбачено, що службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації.

Відповідно до статті 237 Кодексу законів про працю України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

ОСОБА_4 пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі настає повна матеріальна відповідальність винних у цьому службових осіб і обов'язок покривати шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону.

ОСОБА_4 пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 р. № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» відповідальність у цих випадках настає незалежно від форми вини.

Фактичні обставини щодо тривалого невиконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 14.07.2005 підтверджуються також і рішенням Європейського суду з прав людини від 07.11.2013 по справі «Вінник та інші проти України» (заява №13977/05 та 45 інших заяв).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В свою чергу, позивач, на підставі пункту 8 частини першої статті 134 та статті 237 Кодексу законів про працю України, має право відшкодувати, у порядку регресу, з винної у незаконному звільнені особи (в даному випадку відповідача) фактично понесені збитки з виплати незаконно звільненому працівникові сум відшкодування за затримку виконання рішення про поновлення такого працівника на роботі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1, як службова особа винна у незаконному звільненні працівника ОСОБА_3, повинна відшкодувати заподіяну навчальному закладу (Відокремленому підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Мукачівський аграрний коледж») шкоду у розмірі 43 046,50 гривень, оскільки загальна сума становить 94129,00 гривень 7440,00 (за надання правової допомоги) та - 43642,50 гривень, які стягнуті рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 11 квітня 2016 року.

-4-

При цьому, суд критично оцінює доводи відповідача ОСОБА_1 про те, що вона не залучалася до участі у справі за позовом ОСОБА_3 до навчального закладу про стягнення коштів, по яким була укладена мирова угода, оскільки така була укладена між ОСОБА_3 та Національним університетом біоресурсів і природокористування України в особі ОСОБА_6, який на той час вже був директором коледжу та, що не виключає факт заподіяння відповідачем ОСОБА_1 шкоди навчальному закладу.

ОСОБА_4 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Мукачівський аграрний коледж».

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 128, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 134, 237 КЗпП України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Мукачівський аграрний коледж» про стягнення заподіяної шкоди- задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 А, Закарпатської області на користь Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Мукачівський аграрний коледж» (м.Мукачево, вул. Матросова, 32 Закарпатської області, ) - 43046 (сорок три тисячі сорок шість) гривень 50 копійок заподіяної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, та фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 А, Закарпатської області на користь Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Мукачівський аграрний коледж», (м.Мукачево, вул. Матросова, 32 Закарпатської області, ) - 1600 (одну тисячу шістсот) гривень судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його складення.

Головуючий М.М.Пак