Справа № 182/5109/18
Провадження № 2/0182/2791/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.10.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Нікопольської міської ради, про усунення перешкод в користуванні будинком, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів про усунення перешкод в користуванні будинком, посилаючись на наступне.

Вона є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 в м.Нікополі. Вказаний житловий будинок належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою нікопольською державною нотаріальною конторою 25.11.1999 року. У належному їй будинку зареєстровані її чоловік, син, невістка та онук - відповідачі по справі. Однак, син з невісткою та онуком з 2014 року в її будинку не проживають, бо виїхали на заробітки до Росії. Відповідачі не приймають участі в утриманні будинку та оплаті комунальних послуг, а вона через їх реєстрацію не може оформити житлову субсидію. Тому вимушена звернутись до суду.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність. Позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідачі та представник третьої особи проти задоволення позову не заперечували.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2.4.7.11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності прав приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Згідно із ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71. 72, 116. 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення: про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних реєстраційному органу.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 в м.Нікополі. Вказаний житловий будинок належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою нікопольською державною нотаріальною конторою 25.11.1999 року (а.с.7). У належному позивачці будинку зареєстровані її чоловік, син, невістка та онук - відповідачі по справі (а.с.8). Однак, син з невісткою та онуком з 2014 року в будинку позивачки не проживають (а.с.12). Відповідачі не приймають участі в утриманні будинку та оплаті комунальних послуг, а прозивачка через їх реєстрацію не може оформити житлову субсидію

За таких підстав суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження належним їй житловим будинком з надвірними будівлями АДРЕСА_1 в м.Нікополі Дніпропетровської області, визнавши ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування вказаним вище будинком.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал