ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/437/18 Справа № 171/611/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Хомініч С.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- судді Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЦ Україна»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу, позивачаОСОБА_1 на заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2018 року, ухваленого суддею Хомініч С.В. у м. Кривому Розі, повний текст судового рішення складений 07 травня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, ТОВ «ДЦ Україна» про витребування копії наказу про звільнення та його скасування, поновлення на попередній роботі у звязку з незаконним звільненням, стягнення коштів за час затримки розрахунку та компенсації з середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди завданої у звязку з порушенням трудових прав.

У позові просила суд встановити та повторно підвердити, що вона, була прийнята на роботу 04.09.2002 продавцем з продажу товарів продовольчої групи до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» за АДРЕСА_1 50088; стягнути з відповідача ОСОБА_2 власника магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» за юридичною АДРЕСА_1 50088 на її користь невиплачений заробіток та компенсацію за час затримки та не допущення до роботи з розрахунку середнього заробітку в період з 04.10.2010 по день звернення до суду, що становить в сумі 212671 грн. 98 коп. по день винесення судового рішення; визнати її звільнення з посади магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» без законних підстав; зобовязати відповідача ОСОБА_2 внести запис про прийняття на роботу з зазначенням фактичної дати прийняття та періоду роботи від 04.09.2002 в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» за юридичною АДРЕСА_1 50088 на посаді продавця з продажу товарів продовольчої групи; зобовязати відповідача ОСОБА_2 надати їй для ознайомлення належно оформлену трудову книжку з зазначенням повного періоду праці та копію наказу, з прийняття на роботу з зазначенням фактичної дати з 04 вересня 2002 року для ознайомлення, а також за наявності відповідні документи зі змінами, про її перепрацевлаштування чи то переведення за наявності документів з прийняття на роботу в інше місце роботи за відповідними розпорядженнями, а не в зазначений магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» за юридичною адресою АДРЕСА_1 на посаді продавця з продажу товарів продовольчої групи; зобовязати відповідача ОСОБА_2, власника магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» з теперішньою назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» та нині керуючого магазином ОСОБА_3 негайно поновити її на попередній роботі з 04 жовтня 2010 року на посаді продавця з продажу товарів продовольчої групи в магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» за юридичною адресою АДРЕСА_1 50088 за нинішньою назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2»; зобовязати відповідача ОСОБА_2 власника магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» відшкодувати заподіяну їй протиправною діяльністю моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 5000 гривень та стягнути її; зобовязати ОСОБА_2 надати їй для ознайомлення належно оформлену трудову книжку з зазначенням повного періоду праці та копію наказу про поновлення на роботі магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» за юридичною адресою АДРЕСА_1 на посаді продавця.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 04 вересня 2002 року по 04 жовтня 2010 року вона була прийнята та працювала увесь цей час в магазині під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» за юридичною АДРЕСА_1 50088, який є власністю відповідача ОСОБА_2, перебуваючи з нею в трудових відносинах на посаді продавця бакалійного відділу з продажу спиртних напоїв. Взявши шлюб з ОСОБА_4, з 28.04.2007 змінила дівоче прізвище ОСОБА_5 Через три з половиною роки від початку роботи в магазині, перед її виходом до декретної відпустки (27.02.2006-15.07.2010), прибула до магазину в якому вона працювала, особа на прізвище ОСОБА_6, який назвавши себе власником та Генеральним директором ТОВ «Агростнадарт» і змусив її написати повторно заяву про прийняття на роботу продавцем, без відображення дати, оскільки первинна заява була нібито ними загублена. 01.11.2015 по товариству, яке не є належним відповідачем, було видано наказ № 44 про прийняття її на роботу саме з цієї дати з посадовим окладом згідно штатного розпису. Наказ був виданий без її повідомлення та без вручення їй з відповідним візуванням. Насправді вона працює в магазині з 04.09.2002. Вважає, що рішення суду від 18.11.2013, яким встановлено початок роботи з 01.11.2015 є незаконним та підлягає скасуванню. Вважає, що ОСОБА_6 не мав права видавати наказ про прийняття її на роботу, оскільки власником магазину є ОСОБА_2 і працювала вона саме в неї. Під час двотижневої відпустки, яка тривала з 04 по 18 жовтня 2010 року ОСОБА_1 було незаконно звільнено за прогул. Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2013 року визнано незаконним наказ директора ТОВ «Агростандарт» ОСОБА_6 № 49-К від 13 грудня 2010 року про звільнення ОСОБА_5 з посади; поновлено ОСОБА_1 на посаді продавця продтоварів магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» м. Апостолове ТОВ «Агростандарт»; зобовязано ТОВ «Агростандарт» внести до трудової книжки ОСОБА_1 запис про недійсність запису № 8 від 13 грудня 2010 року про звільнення за прогул, запис про поновлення на роботі ОСОБА_1 та зобовязано надати ОСОБА_1 для ознайомлення трудову книжку; стягнуто з ТОВ «Агростандарт» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 30961 грн. 25коп. (зробивши відрахування прибуткового податку та інших обовязкових платежів) та моральну шкоду в розмірі 1000 грн. та вирішено інші позовні вимоги.

Окрім цього вище викладене згідно висновку Апостолівської прокуратури від 08.11.10 за №111с-10, який додано до матеріалів справи, що «В ході перевірки встановлено, що у ТОВ «Агростандарт» магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», в порушення вимог ст.30 Закону України «Про оплату праці», не ведуться табеля обліку використання робочого часу, які відповідно діючого Закону являються первинними документами для нарахування заробітної плати працівникам». А також «За результатами перевірки прокуратурою району винесено постанову про порушення адміністративного провадження за ст.41 КУпАП у відношенні директора ТОВ «Агростандарт» ОСОБА_6О.» Крім того, як вбачається у відповіді прокурора Апостолівського району на адресу позивача від 08.11.10 під час перевірки ТОВ «Агростандарт» були встановлені порушення вимог трудового законодавства та було встановлено, що накази про матеріальну відповідальність позивача не видавались, що свідчить про те, що оспорювані позивачем накази видані вже після перевірки підприємства, тобто після 08.11.10, а не 27.09.10 та 04.10.10. Звернувшись 03.03.15 до Апостолівського РО УМВС за розясненням про хід розслідування, з прийнятих на даний час рішень за результатом розслідування з порушеного кримінального провадження відносно вдаваного відповідача за №0001610, стало відомо в звязку з відповіддю від 03.03.15 за №1513 слідчого Десятка О.О. про перенаправлення прокуратурою справи на розгляд до Саксаганського РВ КГУ ГУ МВС м. Кривий Ріг 02.12.14, за місцем реєстрації фірми, водночас усно поставивши до відома, що в процесі розслідування виявлено, що власником магазину в якому працювала від початку працевлаштування 04.09.02 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_1 є ніхто інший, як ОСОБА_2 згідно витягу з Реєстру прав приватної власності на нерухоме майно. Саме цей факт в свою чергу аж ніяк не може свідчити про повноту та всебічність розглянутого позову по суті не провівши навіть експертного дослідження наданих матеріалів та відомостей в порядку ст. ст.27, ст. 57, 58, ч.2 ст. 59, 64, 65 ЦПК, що також суперечить нібито обєктивному розгляду за твердженням суду в прийнятому рішенні від 18.11.13 (№171/56/13-ц, провадження №2/171/183/13), щодо обставин, які однозначно не були встановлені, досліджені судом, що мають вкрай суттєве значення для правильного вирішення справи по суті. ОСОБА_2 є власником даного магазину на підставі Свідоцтва (САА №937064) від 20.10.2003 про право власності на нерухоме майно. ОСОБА_6 та ОСОБА_2 є різними юридичними субєктами, не є структурними підрозділами один одного. Крім того її за рішенням суду поновлено на роботі в магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», а необхідно було зявитися на роботу в магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1-2» за адресою м. Апостолове Привокзальна площа 1а. Власником якого є зовсім інша особа. Вважає, що всі накази , які були видані ОСОБА_7, як керівником ТОВ «Агростандарт» не мають юридичної сили, оскільки він не є власником даного магазину. На зараз магазин має назву «ІНФОРМАЦІЯ_2». Що і змусило її звернутися до суду з позовом.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2018 року відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ТОВ «ДЦ Україна» про витребування копії наказу про звільнення та його скасування, поновлення на попередній роботі у зв"язку з незаконним звільненням, стягнення коштів за час затримки розрахунку та компенсації з середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди завданої у звязку з порушенням трудових прав.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість заочного рішення, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі або направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

В мотивування апеляційної скарги зазначає, що суд в порушення вимог ст..ст.212-214 ЦПК України не сприяв об'єктивному розгляду та не забезпечив повний та всебічний розгляд справи по суті, не навів у висновках спростувань позовних вимог, формально і узагальнено вказав, що ці вимоги не знайшли свого підтвердження. Вказує, що суд не дав окремо кожному із доводів позивача та свідків, належної правової оцінки, не визначив якими доказами спростовуються дані обставини, не встановив, що наведені у позові обставини об'єктивно існували, проігнорував речові докази та письмові докази свідків, які підтверджують висунуті позовні вимоги.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до протоколів допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, останні працювали в різний період часу з 2002-2003 та з 2005- по 2007 в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» ТОВ «Агростандарт». Разом з ними працювала ОСОБА_1 (т.1 а.с. 7-18, 19-20).

Відповідно до довідки за №0786 від 26.03.2015 ОСОБА_1, до теперішнього часу не мала і не має трудових відносин з ТОВ «ДЦ Україна» (т.1 а.с.33).

З 04.08.2014 ТОВ «ДЦ Україна» орендує приміщення магазину за адресою АДРЕСА_1, що використовує знак для товарів і послуг «Watsons» для ведення своєї господарської діяльності у фізичної особи підприємця ОСОБА_10 за договором суборенди №04/08/14 від 04.08.2014 (т.1 а.с. 34-38, 39).

Вказаний договір суборенди укладений на підставі договору оренди нежитлового приміщення б/н від 01.08.2014 укладеного між фізичною особою підприємцем ОСОБА_10 та власником приміщення ОСОБА_2 (т.1 а.с.40).

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2013 року визнано незаконним наказ директора ТОВ «Агростандарт» ОСОБА_6 № 49-К від 13 грудня 2010 року про звільнення з посади ОСОБА_1; поновлено її на посаді продавця продтоварів магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» м. Апостолове ТОВ «Агростандарт»; зобовязано ТОВ «Агростандарт» внести до трудової книжки ОСОБА_1 запис про недійсність запису № 8 від 13 грудня 2010.

Відповідно рішенню Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2014 року, рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2013 року скасовано в частині визнання незаконними та скасування наказів директора ТОВ «Агростандарт» ОСОБА_6 №35-О від 27.09.2010 року про стягнення псування товару в розмірі 131 грн. 89 коп., №38-О від 04.10.2010 про стягнення нестачі товару в розмірі 453 грн. та стягнення з ТОВ «Агростандарт» на користь ОСОБА_1, незаконно утриманих коштів в розмірі 584 грн.89 коп. Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог до ТОВ «Агростандарт», третя особа: ОСОБА_6, у задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконними та скасування наказів директора товариства з обмеженою відповідальністю «Агростандарт» ОСОБА_6 №35-О від 27.09.2010 про стягнення псування товару в розмірі 131 грн. 89 коп., №38-О від 04.10.2010 про стягнення нестачі товару в розмірі 453 грн. та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростандарт» на користь ОСОБА_1 незаконно утриманих коштів в розмірі 584 грн.89 коп.

На виконання рішення суду Наказом №48-К від 02 червня 2014 року ТОВ «Агростандарт» поновлено ОСОБА_1 продавцем продтоварів магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» м. Апостолово Дніпропетровської області з 02 червня 2014 року. На підставі рішення суду від 18 листопада 2013 року.

Згідно рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2015 року, рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1: визнано незаконними та скасовано накази № 48-К від 02 червня 2014 року та № 61-К від 04 липня 2014 року про поновлення ОСОБА_1 на роботі в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростандарт», в іншій частині позову відмовлено.

Відповідно наказу ТОВ «Агростандарт» № 61-к від 17 серпня 2015 року «По личному составу о восстановлении на предыдущем месте роботы» підписаному директором ТОВ «Агростандарт» ОСОБА_11, ОСОБА_1 поновлена на попередньому місці роботи в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1-1» АДРЕСА_1. На підставі рішення суду від 29 липня 2015 року.

Згідно наказу ТОВ «Агростандарт» № 61/1-к від 17 серпня 2015 року «По личному составу про перевод на другое место работы» підписаному директором ТОВ «Агростандарт» ОСОБА_11, у звязку із тим, що магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1-1» АДРЕСА_1 не існує з 28 березня 2012 року через закінчення строку дії оренди приміщення, яке повернуто власнику та припинення господарської діяльності, на підставі ст.32 КЗпП України, ОСОБА_1 переведено продавцем продовольчих товарів магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1-2» м. Апостолово Дніпропетровської області Привакзальна площа,1А.

Відповідно наказу ТОВ «Агростандарт» № 63/1-к від 27 серпня 2015 року «По личному составу об увольнении» підписаному директором ТОВ «Агростандарт» ОСОБА_11, звільнено ОСОБА_1 з посади продавця продовольчих товарів за прогул за ст.40 ч.4 КЗпП України.

Із записів, що містяться в трудовій книжці виданої на імя ОСОБА_1. на аркуші 11 -13 містяться запис 12 про поновлення на роботі; запис 13 - про переведення, запис 14 - про звільнення за прогул за ст.40 п.4 КЗпП Україн. В судовому засіданні колегії суддів позивач ОСОБА_1 відмовилась отримувати оригінал трудової книжки, яка долучена, як речовий доказ до матеріалів справи.

Згідно записів у трудовій книжці позивача: запис 8 від 13.12.2010 - звільнена з роботи за прогул без поважних причин; запис 9 від 02.06.2014 року - запис №8 від 13.12.2010 вважати недійсним; запис 10 від 02.06.2014 - поновлена на роботі продавцем; запис 11 від 04.07.2014 - внесено зміни в наказ, підстава поновлення рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області; запис 12 від 18 серпня 2015 року - поновлена на роботі продавцем продовольчих товарів «ІНФОРМАЦІЯ_1-1» ; запис 13 від 17 серпня 2015 року - переведена в продовольчий магазин «Центарльний-2»;запис 14 від 27 серпня 2015 року - звільнена з роботи за прогул п.4 ст.40 КЗпП України.

Рішенням суду, яке набрало законної сили 12.09.2017, встановлено, що позивач ОСОБА_1 мала трудові відносини саме з ТОВ «Агростандарт», директором якого спочатку був ОСОБА_6, а потім ОСОБА_11 Відповідним рішенням уже розглянуто питання про поновлення її на попередній роботі магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1-1» ТОВ «Агростандарт» на посаді продавця, зобов»язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Агростандарт» надати для ознайомлення належно оформлену трудову книжку із зазначенням повного періоду праці та копію наказу про поновлення на роботі, визнання протиправною бездіяльності відповідачів, стягнення моральної шкоди. Під час розгляду даної справи були досліджені накази та оригінал трудової книжки.

Жодного стосунку до трудових відносин позивача в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» відповідачі за даним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як керуючий магазином ТОВ «ДЦ «Україна» не мають. Позивач ОСОБА_1, помилково ототожнює власника нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 з особою, яка є власником магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1». Дане приміщення було передано в оренду для ведення господарської діяльності. ТОВ «ДЦ «Україна», яке займає дане приміщення на підставі договору суборенди, жодних трудових відносин з позивачем також не має, що підтверджено відповідною довідкою.

Отже судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала в ТОВ «Агростандарт». Судами вже була розглянута справа за її позовом про поновлення на роботі, ухвалено рішення, однак позивач, посилаюсь на нововиявлені обставини іншого відповідача, тобто власника нерухомого майна, намагається знову пред»явити тотожні вимоги. При цьому жодних доказів на підтвердження існування трудових правовідносин між нею та відповідачами по даній справі суду не надано. В звязку з чим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та в їх задоволенні слід відмовити.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ТОВ «ДЦ Україна», суд першої інстанції керувався вимогами ч.4 ст.82 ЦПК України йвиходив з того, що обставини, встановлені рішенням суду у цивільній або справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Виходячи з норм ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.09.2017 по справі №171/819/15 встановлені наступні обставини, які стосуються ОСОБА_1 та в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Так 12 вересня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області переглядав заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.07.2016 у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агропромстандарт» та ОСОБА_2 про зобов»язання негайно поновити на попередній роботі - магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1-1» ТОВ «Агропромстандарт» на посаді продавця, зобов»язати ТОВ «Агропромстандарт» надати для ознайомлення належно оформлену трудову книжку із зазначенням повного періоду праці та копію наказу про поновлення на роботі, визнання протиправною бездіяльність відповідачів, стягнення моральної шкоди.

Зазначеним рішенням, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини справи, наведені вище, ухвалив нове рішення, яким, задовольнив вимоги представника відповідачів, скасував рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 01 липня 2016 року та додаткове рішення від 02 вересня 2016 року та ухвалу про виправлення описки в рішенні суду від 02 вересня 2016 року, відмовивши ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростандарт» і ОСОБА_2

Отже рішенням суду апеляційної інстанції, яке набрало законної сили 12.09.2017, були встановлені обставини, а саме, що позивач ОСОБА_1 мала трудові відносини з ТОВ «Агростандарт», директором якого спочатку був ОСОБА_6, а потім ОСОБА_11

Відповідним рішенням вже розглядалося питання про поновлення позивача на попередній роботі магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1-1» ТОВ «Агростандарт» на посаді продавця, зобов»язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Агростандарт» надати для ознайомлення належно оформлену трудову книжку із зазначенням повного періоду праці та копію наказу про поновлення на роботі, визнання протиправною бездіяльності відповідачів, стягнення моральної шкоди. Під час розгляду даної справи були досліджені накази та оригінал трудової книжки.

Отже рішенням суду апеляційної інстанції уже було встановлено, що до трудових відносин ОСОБА_1 в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» відповідачі за даним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як керуючий магазином ТОВ «ДЦ «Україна» не мають жодного стосунку, що позивач, помилково ототожнює власника нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 з особою, яка є власником магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1». Дане приміщення було передано в оренду для ведення господарської діяльності ТОВ «ДЦ «Україна», яке займає дане приміщення на підставі договору суборенди, жодних трудових відносин з позивачем також не має, що підтверджено відповідною довідкою.

Отже судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала в ТОВ «Агростандарт». Судами вже була розглянута справа за її позовом про поновлення на роботі, ухвалено рішення, однак позивач, посилаюсь на нововиявлені обставини іншого відповідача, тобто власника нерухомого майна, намагається знову пред»явити тотожні вимоги. При цьому жодних доказів на підтвердження існування трудових правовідносин між нею та відповідачами по даній справі суду не надано, тому суд на законних підставах дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1, відмовивши в їх задоволенні.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду, що позивачем не надано доказів на підтвердження існування трудових правовідносин між нею та відповідачами по даній справі, тому доводи апеляційної скарги позивача є неспроможними.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив, обставини справи, перевірив доводи позову, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 20 жовтня 2018 року.

Головуючий:

Судді: