Справа № 541/1670/18
Номер провадження 2/541/937/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 жовтня 2018 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

судді Городівського О. А.,

за участю секретаря судового засідання - Ніколаєнко М. В.,

позивачки - ОСОБА_1 її представника - адвоката ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами,

установив:

07 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 21-А по вулиці Визволителів в місті Миргороді Полтавської області. В позові посилається на те, що з 28 жовтня 2005 року по 03 жовтня 2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. За час спільного проживання, подружжям було придбано житловий будинокз господарськими будівлями та спорудами № 21-А по вулиці Визволителів в місті Миргороді Полтавської області, право власності на який, було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3 З метою поділу вказаного майна, позивач зазначає, що неодноразово зверталася в позасудовому порядку до відповідача для врегулювання даного спору, однак він уникає від його вирішення. У звязку з цим змушена була звернутися до суду зі вказаним позовом.

В підготовчому судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, вказаних в позові.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлено, що 28 жовтня 2005 між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргород Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 361.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 жовтня 2011 року, яке набрало законної сили 18 жовтня 2011 року, даний шлюб було розірвано (а.с.7).

За час спільного проживання, подружжям було придбано житловий будинокз господарськими будівлями та спорудами № 21-А по вулиці Визволителів в місті Миргороді Полтавської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу жилого будинку (а.с.11).

Згідно із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серія ССА №934753, право власності на вищевказаний будинок було зареєстровано 31.08.2006, де власником вказано ОСОБА_3 (а.с. 13).

У відповідності до ч.ч.1,2 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч.1.2. ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

У відповідності до ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно зі ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами було набуто відповідачем в період перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачем, тож відповідно до положень Сімейного кодексу України, даний житловий будинок є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами який є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зареєстровано лише за відповідачем, котрий в позасудовому порядку уникає від вирішення даного майнового спору, тож , суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на 1/2 частини спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

При здійснені розподілу судових витрат між сторонами, суд керується положеннями ст. ст. 141, 142 ЦПК України. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн. Зважаючи, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що судовий збір, сплачений при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету у розмірі 50 відсотків, на підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України.

У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги судом задоволені в повному обсязі, судовий збір сплачений при зверненні (з вирахуванням суми судового збору, яка підлягає поверненню позивачу на підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України) до суду у розмірі 352, 40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 141, 142, 200, 206, 258, 263, 264, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 392 ЦК України, ст.ст. 60, 68, 69, 70 СК України, суд, -

ухвалив:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, (адреса: вул. Визволителів 21-А, м. Миргород, Полтавська, 37600) право власності на ? частину житлового будинку, що знаходиться по вул. Визволителів № 21-А (номер 21 з літерою «А») в м. Миргороді Полтавської області та в цілому складається з: житлового будинку А-1 24.1 кв.м, загальною площею 42,3 кв.м, гаража Б, споруд.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, (адреса: вул. Визволителів 21-А, м. Миргород, Полтавська, 37600) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні даного позову на підставі квитанції 5Р10369 від 10.05.2018, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, (адреса: вул. Визволителів, 21-А, м. Миргород, Полтавська обл., 37600) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, (адреса: вул. Визволителів 21-А, м. Миргород, Полтавська обл, 37600) судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 19.10.2018.

Суддя ОСОБА_4