Справа №: 272/718/18
Провадження № 2/272/435/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Брагіна В.І.,

з участю секретаря судових засідань Євдощук О.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Червоненської селищної ради Андрушівського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, суд,-

встановив :

Позивачка звернулась до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до Червоненської селищної ради Андрушівського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтування своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала у Бердичівському будинку-інтернаті для громадян похилого віку. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на будинок АДРЕСА_1, земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1; площею 0,27 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Шевченка с. Великі Мошківці Андрушівського району Житомирської області. При проведенні замірів встановлено, що фактична площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,26 га.. Позивачка є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право на спадщину в частині іншого майна. Однак вона не може оформити свої спадкові права на будинок та земельні ділянки, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власника (спадкодавця). Просила визнати за нею право власності на спадковий будинок та земельні ділянки, як на спадщину за заповітом, оскільки вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

В судове засідання позивачка та її представник не з'явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, заначили, що позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю.

Враховуючи те, що відповідач повністю визнав позовні вимоги, в матеріалах справи наявні достатні докази на обгрунтування позовних вимог, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку ч.ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив: ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала у Бердичівському будинку-інтернаті для громадян похилого віку (а.с. 4,5). Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на будинок АДРЕСА_1, земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1; площею 0,27 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Шевченка с. Великі Мошківці Андрушівського району Житомирської області (а.с. 6,8-9,10). При проведенні замірів встановлено, що фактична площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,26 га. (а.с. 13). Позивачка є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право на спадщину в частині іншого майна (а.с. 15, 16,36,37). Однак вона не може оформити свої спадкові права на будинок та земельні ділянки, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власника (спадкодавця) (а.с. 7,14,19).

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. 549 ЦК УРСР від 1963 року, ст.ст.328, 1225 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, ст. ст.81, 120, 125 ЗК України.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 1225 ЦК України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», згідно з яким, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавиця була власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Ст.125 ЗК України, де вказано, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації. Згідно ст.120 ЗК України, набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення, відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки, відсутність державної реєстрації, в даному випадку правового значення не має.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачкою право власності на будинок АДРЕСА_1, земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1; площею 0,26 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Шевченка с. Великі Мошківці Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості оформити своє право на спадщину.

Керуючись ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.328,1216,1218,1220,1222,1266 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV, ст.ст. 120,125 ЗК України, ст.ст. 4, 76 - 89, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючою: АДРЕСА_2, РНОКПП - НОМЕР_1, право власності на будинок АДРЕСА_1, земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1; площею 0,26 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Шевченка с. Великі Мошківці Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасники справи, яким рішення не було вручене у день його проголошення мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дати вручення рішення суду.

Суддя:В. І. Брагін