Постанова

Іменем України

10 вересня 2018 року

м. Харків

справа № 640/12437/15-ц

провадження № 22-ц/790/4856/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Піддубного Р.М. (суддя-доповідач),

суддів: Сащенка І.С., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Кравченко О.О.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1,

зацікавлені особи - ОСОБА_2, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Родін Геннадій Вікторович,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 17 липня 2018 року, постановлену у складі судді Ніколаєнко І.В., -

встановив:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, мотивуючи яку зазначив, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Г.В. від 04 червня 2018 року відкрито виконавче провадження № 56528882 з примусового виконання виконавчого листа № 640/12437/15-ц, виданого Київським районним судом м. Харкова 24 травня 2018 року на підставі рішення цього ж суду від 19 квітня 2016 року, про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 (після реєстрації шлюбу 25 квітня 2018 року ОСОБА_2.) 269314 грн., а постановою приватного виконавця від 05 червня 2018 року накладено арешт на належну йому квартиру та призначено суб'єкта оціночної діяльності з метою визначення її вартості для примусової реалізації.

Посилаючись на те, що він є інвалідом третьої групи, з 08 червня 2018 року перебуває на стаціонарному лікуванні у КЗОЗ «Мерефянська центральна районна лікарня, його середньомісячний дохід становить 13944 грн, з яких він сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000 грн. на місяць, на його утриманні також перебуває інша донька 2003 року народження, у зв'язку із наявним захворюванням він витрачає близько 7000 грн., квартира, на яку накладено арешт, є його єдиним житлом, ОСОБА_1 просив відстрочити виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року строком на 1 рік.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17 липня 2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Відстрочено виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року у справі № 640/12437/15 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 строком на шість місяців. В іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення відмовити.

В обґрунтування скарги зазначила, що обставини, на які посилався ОСОБА_1 у своїй заяві, відповідно до ст. 435 ЦПК України не є такими, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційного скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення.

Як убачається із матеріалів справи, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 10 травня 2018 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10500 дол. США, що еквівалентно 267487 грн. та 1827 грн. судового збору.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Г.В. від 04 червня 2018 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 640/12437/15-ц, виданим на підставі вищевказаного судового рішення, та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з доведеності заявником наявності обставин, які відповідно до ст. 435 ЦПК України є підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Проте погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Отже, зі змісту наведеної норми права вбачається, що розстрочка виконання рішення суду допускається лише у виняткових випадках за наявності обставин, що істотно утруднюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

Обґрунтовуючи заяву про відстрочення виконання рішення суду, ОСОБА_1 посилався на те, що він є інвалідом третьої групи, має середньомісячний заробіток 13944 грн. 75 коп., з яких близько 7 000 грн. витрачає на своє утримання та лікування, сплачує аліменти на утримання доньки у розмірі 1000 грн. щомісяця, має також на утриманні іншу неповнолітню дитину, квартира, на яку приватним виконавцем накладено арешт, є його єдиним житлом.

Зазначені обставини не є в розумінні ст. 435 ЦПК України такими, що істотно ускладнюють виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року або роблять його неможливим, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що 21 березня 2017 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_1 відчужено належну йому на праві власності ? частину квартири № 96 в буд. № 246 во вул. Дружби Народів в м. Харкові та отримано від продажу 591533 грн.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 381-384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 17 липня 2018 року скасувати, прийняти нову постанову.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 12 вересня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді І.С. Сащенко

О.Ю. Тичкова