Справа № 445/1678/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м. Золочів

Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Пилипяка П.В.

секретаря судового засідання Мацайло О.М.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади села Підлипці в особі ОСОБА_2 сільської ради Золочівського району Львівської області та ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну частку в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до територіальної громади села Підлипці в особі ОСОБА_2 сільської ради Золочівського району Львівської області та ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну частку (пай), площею 1.77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала ОСОБА_4, як члену колективного сільськогосподарського підприємства ССГ «Відродження», що знаходилося в с. Підлипці Золочівського району у відповідності до Сертифіката на право на земельну частку, пай, серії ЛВ №0119762, виданого згідно розпорядження Золочівської РДА від 26.05.1997 року № 266, вартістю 17032.03 гривні.

Позовні вимоги підтверджує тим, що 20.01.2004 року померла, ОСОБА_4, мати позивача. Вказує, що вона фактично прийняла спадщину вступивши у володіння та управління спадковим майном після смерті ОСОБА_4 Маючи намір оформити свої права на спадкове майно, позивач звернулася до Золочівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус не може вчинити нотаріальні дії, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, а саме державного акту про право приватної власності на землю, відтак державний нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії та рекомендував звернутися з позовом до суду.

В підготовче засідання представник позивача ОСОБА_5 не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з'явився. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнає.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 321351 ОСОБА_4 померла 20.01.2004 року у віці 80 років.

Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії ЯЖ №419697, копії паспорта серії КА736970, копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-СГ №414445 та довідки ОСОБА_2 сільської ради від 26.07.2018 №875 ОСОБА_4 доводиться матір'ю позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до довідки виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Золочівського району № 875 від 26.07.2018, заповіт від імені ОСОБА_4 у ОСОБА_2 сільській раді Золочівського району Львівської області не посвідчувався. Спадщину після смерті ОСОБА_4 фактично прийняла її донька ОСОБА_1, яка у 6-ти місячний термін вступила в управління та володіння майном померлої матері, проживала разом з нею до дня смерті в с. Руда, Золочівського району Львівської області.

Згідно із копією сертифікату на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0119762 виданого на імя ОСОБА_4, останній належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССГ «Відродження» розміром 1.77 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі.

Згідно із інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 535833388 від 03.10.2018 року, інформація щодо спадкової справи після смерті ОСОБА_4, померлої 20.01.2004 року, відсутня, що свідчить про те, що ніхто із спадкоємців, у встановлений законом строк, не звертався із заявою про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п.15 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину.

Пунктом 24 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За положеннями ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

З врахуванням того, що відповідачами позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлої матері, спадщину фактично прийняла, наявної інформації, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не відкривалась, відсутність інформації про осіб, які мали б право на обов'язкову частку у спадковому майні та/або фактично прийняли спадщину, відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу, що є перешкодою для реалізації ним свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 11, 13, 200, 206, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, ст. 16, 328, 386, 392, 1216-1218, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1272, 1296 ЦК України, суд

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до територіальної громади села Підлипці в особі ОСОБА_2 сільської ради Золочівського району Львівської області та ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну частку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну частку (пай), площею 1.77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0119762 від 16.08.2000, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла 20.01.2004 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 11.10.2018.

Суддя П. В. Пилипяк