Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1605/18
Провадження №: 2/332/933/18
19 жовтня 2018 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого суддіБезлер Л.В.,
при секретарі за участю позивача Жечевій А.В., ОСОБА_3,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи - Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Запорізька міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі ордеру, отриманого в серпні 1983 року, вона є відповідальним наймачем квартири АДРЕСА_1. Крім позивача в спірній квартирі також зареєстрований відповідач ОСОБА_4, який є її сином. Зпочатку 2014 року по теперішній час відповідач без поважних причин не проживає в спірній квартирі, особистих речей відповідача ОСОБА_4 в квартирі не має, матеріальної допомоги на оплату комунальних послуг він не надає. Добровільно знятися з реєстраційного обліку в спірній квартирі відповідач ОСОБА_4 не бажає, місце його фактичного проживання позивачу невідоме. Оскільки відповідач за вищевказаною адресою значиться зареєстрованим, але фактично не проживає, позивач не може отримати субсидію, чим об'єктивно порушуються її права, так як вона самостійно сплачує усі витрати, пов'язані з утриманням квартири. Враховуючи, що відповідач ОСОБА_4 не проживає в спірній квартирі понад 6 місяців, не сплачує комунальні послуги, та не несе ніяких витрат з утримання житла, позивач просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1
Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити з мотивів, викладених в заяві.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з'явився по невідомим суду причинам, відзиву не надав. Про день та час розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, у зв'язку із чим, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечувала.
Представник третьої особи Департаменту реєстраційних послуг ЗМР в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.68).
Представник третьої особи ЗМР в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні позову покладався на розсуд суду (а.с.75).
Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до відповіді, наданої на запит суду Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 01-71/3668, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 16.04.2002 року по теперішній час (а.с.15).
Як вбачається із копії акту від 29.05.2018 року, наданого головою правління ОСББ «Радіаторна 50» ОСОБА_5, відповідач у вищезазначеній квартирі не проживає з 2014 року (а.с.7).
Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, кожна окремо, пояснили, що є сусідками позивача, та підтвердили той факт, що відповідач ОСОБА_4 не проживає в АДРЕСА_1 більше двох років, місце його проживання невідоме, позивачка відповідачу перешкод у користуванні зазначеним житлом не чинить, комунальні послуги сплачує самостійно.
Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігаються жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців лише у випадках, спеціально передбачених діючим житловим законодавством України. Перелік цих випадків є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову та визнання відповідача ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлений і підтверджений факт того, що він без поважних причин не проживає в спірній квартирі понад 6 місяців, втратив до цього житла будь-який інтерес, житлово-комунальні послуги не сплачує. Таким чином, всі зазначені дії відповідача свідчать про те, що він не ставиться до вказаного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, у зв'язку із чим він може бути визнаний таким, що втратив право користування ним. При цьому суд враховує, що відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, не скористався своїми правами сторони в процесі і не надав суду жодного з доказів, що спростовують доводи позивача, а відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що є всі передбачені ст.71 ЖК України підстави для визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 280-282ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХШ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди
Суддя Л.В. Безлер