Справа № 536/575/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Дяденко С.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 «ПриватБанк», назва змінена на Акціонерне товариство ОСОБА_1 «ПриватБанк» відповідно до Рішення єдиного акціонера від 21 травня 2018 року №519, 16 квітня 2018 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 24 295 грн. 03 коп. та судових витрат в сумі 1762 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 серпня 2007 року між банком та відповідачем був укладений договір № PL0XRX10161250, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 1 558 грн. 75 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань станом на 03 березня 2018 року утворилась заборгованість на загальну суму 24 295 грн. 03 коп., яка складається з пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 22 661 грн. 93 коп. і штрафів: 500 грн. фіксована частина і процентна складова в сумі 1 133 грн. 10 коп., що і просили стягнути з відповідача та понесені ними судові витрати в сумі 1 762 грн.

Ухвалою суду від 08 травня 2018 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що в задоволенні позову слід відмовити враховуючи таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, згідно з якою зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Судом встановлено, що 06 серпня 2007 року сторони: Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 «ПриватБанк» та ОСОБА_2 уклали договір № PL0XRX10161250, за яким банк надав позичальнику строковий кредит в сумі 1558 грн. 80 коп. на строк 12 місяців з 06 серпня 2007 року по 20 серпня 2008 року включно, за умови сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 38 грн. 19 коп. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 259 грн. 80 коп. грн. в обмін на зобовязання позичальника здійснювати повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»), строки, та погодився з тим, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам та Тарифами Банку складає кредитно-заставний договір.

Зокрема, зі змісту заяви позичальника вбачаться, що погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати за який приймається період з «15» по «20» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 176,81 грн., яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16 грудня 2013 року, яке набрало законної сили 27 грудня 2013 року з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором № PL0XRX10161250 від 06.08.2007 року станом на 30 вересня 2013 року в сумі 10 202 грн. 71 коп., з яких проценти в сумі 6124 грн. 50 коп., комісія - 458 грн. 28 коп., пеня - 2000 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1119 грн. 93 коп. та розмір пені був зменшений з 15 815 грн. 81 коп. до 2000 грн. за заявою відповідача ОСОБА_3 враховуючи значне перевищення розміру нарахованої пені розміру завданих збитків невиконанням грошового зобовязання.

На виконання даного рішення суду 09.01.2014 року був виданий виконавчий лист № 536/2620/13, який перебував на примусовому виконанні в Кременчуцькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, виконавче провадження № 41884239 по якому завершене на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» в звязку з фактичним повним виконанням рішення суду відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 29 вересня 2017 року.

Відповідно до розрахунку наданого позивачем розмір заборгованості за період з 06.08.2007 року по 03.03.2018 року за кредитним договором становить 24 295 грн. 03 коп., з яких пеня - 22 661 грн. 93 коп., штраф (фіксовано частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1 133 грн. 10 коп.

При цьому розрахунок заборгованості не містить відомостей про погашення відповідачем заборгованості за рішенням суду, в тому числі і по пені та штрафу.

Отже, суд критично відноситься до наданого позивачем розрахунку заборгованості, як доказу по справі, оскільки до нього включений період, а саме з 06.08.2007 року по 30.09.2013 року, по якому рішенням суду вже стягнуто заборгованість по пені і штрафи та період, після його фактичного виконання, з 29.09.2017 року по 30.03.2018 року, так як зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Позивач, всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, інших доказів на підтвердження позовних вимог не надав.

Відповідно до ч. 8 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

При таких встановлених в судовому засіданні обставинах суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, і тому в їх задоволенні відмовляє.

Судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, так як в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.13, 81,ст.141, 259, 263-265,279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Акціонерному товариству ОСОБА_1 «ПриватБанк» в задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

СуддяОСОБА_4