Справа № 214/2863/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 вересня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Усік М.О.

за участю позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Криворізької міської ради, в якому просить: визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, строком у два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування своїх вимог зазначила наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1. З заявою про прийняття спадщини ні за законом, ні за заповітом у встановлений законом строк, вона, позивачка, до нотаріальної контори не зверталася, адже у неї з померлою були відсутні родинні стосунки. Вона, позивачка, з померлою були приятельками, і вона, позивачка, останні роки доглядала її. З питання спадщини вони між собою ніколи не спілкувалися. Окрім того, до часу своєї смерті, ОСОБА_3 жила у цивільному шлюбі з її, позивачки, рідним братом ОСОБА_4, який і залишився жити у домоволодінні ОСОБА_3 після її смерті. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер і її брат ОСОБА_4, після смерті якого вона теж до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталась, будучи впевненою, що ніякого спадкового майна у нього не було. Поховавши ОСОБА_3, а потім і свого брата ОСОБА_4, у спадковому домоволодінні не мешкала, а лише доглядала за ним, та сплачувала необхідні платежі, так як вважала, що у ОСОБА_3 можливо залишилися спадкоємці і вони таки заявлять свої права на спадщину. Час йшов, але так ніхто із родичів померлої ОСОБА_3, з приводу спадщини, не звернувся. Поступово як сам будинок, так і меблі у будинку, стали псуватися, і вона, як могла, намагалася увесь цей час втримувати їх у належному стані. Приблизно 18 листопада 2017 року, вона, як завжди, приїхала до спадкового домоволодіння подивитися чи все там гаразд, але коли увійшла у будинок, то побачила, що шафа, яка стоїть у кімнаті, ось - ось розсиплеться. Повернувшись додому зателефонувала своїй дочці ОСОБА_5 і попросила її з'їздити до будинку разом з чоловіком та винести зламану шафу нa смітник. Через декілька днів дочка подзвонила і повідомила, що коли вони з чоловіком почали розбирати зламану шафу, то знайшли в ній аркуш паперу, а саме заповіт від імені ОСОБА_3 на її, позивачки, ім'я. У той же день зустрілась з дочкою, яка передала їй заповіт, у якому дійсно було визначено, що померла ОСОБА_3, заповіла їй усе своє майно, яке буде належати їй на час смерті. Для неї заповіт став повною несподіванкою, але ж померла ніколи їй про свої наміри і вчинки з приводу спадщини, не розповідала. Не будучи впевненою в тому, що цей заповіт є дійсним, для з'ясування усіх обставин, звернула до приватного нотаріуса криворізького міського нотаріального округу Лігути Л.В., яка своїм листом від 30.11.2017року повідомила, що оскільки нею був пропущений 6-ти місячний строк для прийняття спадщини, то їй, позивачці, необхідно звернутися до суду.

Частина 3 статті 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, а тому і вимушена звернутися до суду з цим позовом.

Позивачка у судовому засіданні позов підтримала повністю. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, у зв'язку з чим, на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: повідомлення (а.с.5), заповіт (а.с.6), витяг про реєстрацію (а.с.7), свідоцтво про смерть (а.с.9,10), витяг про реєстрацію (а.с.11), договір дарування (а.с.12), тех..паспорт (а.с.13), поверховий план (а.с.14), витяг з домової книги (а.с.15), звіт (а.с.16-33), копія спадкової справи (а.с.47-54).

Під час розгляду справи позивачкою заявлялося клопотання про витребування доказів, яке задоволено.

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про смерть (а.с.9,10), витяг про реєстрацію (а.с.11), договір дарування (а.с.12), тех. паспорт (а.с.13), поверховий план (а.с.14), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме смерть спадкодавця ОСОБА_3, належність останній на праві власності нерухомого майна - домоволодіння по АДРЕСА_1

Суд вважає належними доказами: повідомлення (а.с.5), заповіт (а.с.6), витяг про реєстрацію (а.с.7), копію спадкової справи (а.с.47-54), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме наявність заповіту спадкодавця ОСОБА_3 на ім'я позивачки, звернення позивачки до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, відмову нотаріуса у видачі свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Суд вважає неналежними доказами : свідоцтво про смерть (а.с.10), витяг з домової книги (а.с.15), звіт (а.с.16-33), оскільки вони не стосуються предмета спору.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази та показання свідка є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, що вбачається зі свідоцтва про смерть (а.с.9).

ОСОБА_3 за життя, 9 серпня 2008 року, склала заповіт на ім'я позивачки ОСОБА_1, яким заповіла усе своє майно на випадок своєї смерті, що вбачається з заповіту (а.с.6).

Про наявність заповіту позивачка дізналася у листопаді 2017 року, що встановлено поясненнями позивачки.

30 листопада 2017 року позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, що вбачається з копії спадкової справи (а.с.47-54).

30 листопада 2017 року приватний нотаріус криворізького міського нотаріального округу Лігута Л.В. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з пропуском останньою 6-ти місячного терміну прийняття спадщини, що вбачається з копії спадкової справи (а.с.47-54).

Відносини між сторонами регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, тому суд вважає за можливе встановити ОСОБА_1 додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини у вигляді двох місяців.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню, а тому суд вважає, що позивачка обґрунтовано, у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України звернулася за захистом своїх прав до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1217, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 223, 228, 258-260, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини- задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, строком у два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 14 вересня 2018 року.

Суддя В.М. Прасолов