Справа № 346/3859/18
Провадження № 2/346/1911/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : головуючого - судді П'ятковського В.І.,

секретаря Іванишин Х.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, про визнання права забудовника в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивачки звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що після смерті ОСОБА_2, відкрилась спадщина на незавершений житловий будинок в АДРЕСА_1.

Позивачка є спадкоємцем за заповітом, тому звернулася до державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Оскільки правовстановлюючий документ, який би підтвердив право власності спадкодавця в спадковому майні відсутній, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Незважаючи на відмову в отриманні правовстановлюючого документу про набуття права власності на спадкове майно, вона фактично прийняла спадщину, тому просить суд визнати за нею право забудовника в порядку спадкування.

Представник позивачки в судове засідання по розгляду даної справи не з»явився, однак подав письмове клопотання в якому просить розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У судове засідання відповідач свого представника не направив, однак, подав заяву згідно якої позовні вимоги просить задовольнити, а розгляд справи проводити без його участі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, а тому підлягаючими задоволенню виходячи із наступного.

Як видно із встановленого згідно договору про виділення в безстрокове користування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку від 09 грудня 1982 року ОСОБА_2 відведено під ці цілі земельну ділянку розміром 870 кв.м. по АДРЕСА_2.

23 червня 1985 року згідно рішення виконавчого комітету Отинійської селищної ради Коломийського району, Івано-Франківської області ОСОБА_2 надано дозвіл на проведення взаємообміну земельними ділянками із ОСОБА_3 і з того часу їй належить земельна ділянка по АДРЕСА_1.

19 червня 2001 року, секретарем виконкому Голосківської сільської ради Коломийського району посвідчено заповіт, згідно якого все майно, що належатиме ОСОБА_2, на день смерті, остання заповіла доньці, позивачці по справі.

Як вбачається із копії свідоцтва про одруження, 05 травня 1984 року позивачка зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 і їй присвоєно прізвище «ОСОБА_1», про що виконкомом Голосківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області зроблено відповідний актовий запис № 4.

З копії свідоцтва про смерть видно, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис за № 16.

Із постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії 10 жовтня 2017 року видно, що позивачка, мала намір зареєструвати право власності на спадкове майно, однак не зуміла це довести до кінця, через відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності померлої на спадкове майно.

Оскільки за життя спадкодавиця не завершила будівництвого спірного житлового будинку та не здала його в експлуатацію у зв»язку із чим, не зареєструвала право власності та не отримала належний правовстановлюючий документ, тому дане майно вважається незавершеним будівництвом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч.2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно вимог ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як вбачається із п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов»язки як забудовника входять до складу спадщини.

Виходячи з того, що позивачка являється спадкоємицею за заповітом після смерті матері і відповідач не заперечує проти визнання права забудовника незавершеного будівництвом об»єкта нерухомого майна за нею, яка у свою чергу, не в змозі оформити спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на дане майно, зведення якого здійснювалося спадкодавицею у встановленому законом порядку, то суд вважає за можливе визнати за нею вказане право шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 346, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 247, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 право забудовника стосовно незавершеного будівництвом житлового будинку загальною площею 170,3 кв. м., що розташований по АДРЕСА_1, а також реєстрації права власності на дане майно після здачі його в експлуатацію та отримання витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 12 жовтня 2018 року.

Суддя П'ятковський В. І.