Справа № 369/8562/18
Провадження № 2/369/3208/18
РІШЕННЯ

Іменем України

11.09.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Дубас Т.В.,

при секретарі Раситюк М.П.

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину та на утримання дружини, -

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що 06 березня 2018 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області. Проте шлюбне життя не склалось і з травня 2018 року вони з відповідачем проживають окремо. 21 березня 2018 року у них народився син ОСОБА_3, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вказує, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання сина, таким чином ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обовязку утримувати дитину. Вказує, що вона на даний час є тимчасово непрацездатною, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Окрім того, ОСОБА_2 ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч.2, 4 ст. 84 СК України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Тому просила суд стягнути з відповідача на її користь кошти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягувати з ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до повноліття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на її утримання в розмірі 2000 щомісячно до досягнення дитини трьох років.

У судовому засіданні позивачка вимоги позовної заяви підтримала у повному обсязі. Просила суд задовольнити позов.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав.

Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження кошті в;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

При розгляді справи судом встановлено, що 06 березня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб виконавчим комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ОК № 245187.

Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про його народження серія І-ОК №379742.

Згідно довідки виконавчого комітету Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 17 липня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, разом із нею за вищезазначеною адресою проживає та знаходиться на її утриманні син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач є працездатним, має регулярний дохід у вигляді заробітної плати. Відповідно до ст.180 СК України зобов'язаний утримувати свою дитину. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів.

Доказів про наявність стягнень по виконавчим документам з ОСОБА_2 та доказів щодо утримання інших дітей суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

При визначенні розміру аліментів суд враховує потреби дитини з урахуванням її віку та стану здоров'я.

Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Разом з тим статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд, з'ясувавши фактичні обставини справи та виходячи з матеріального становища сторін, обов'язку утримувати дітей, приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини всіх доходів, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 17 липня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. ч.2, 4 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

У розумінні ч.2 ст.84 СК України позивачка має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги від чоловіка, а останній може надавати таку допомогу. Доказів в спростування зазначеного суду не надано.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд прийшов до переконання, що, оскільки відповідач ОСОБА_2 сім`ю не забезпечує, позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває у важкому матеріальному становищі, має на утриманні малолітню дитину, а тому суд вважає, що з ОСОБА_2 необхідно стягнути аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1 000 грн щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Підлягає до стягнення з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 704,80 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 84, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 141, 200, 206, 241, 247, 258, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину та на утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації: 08131, Київська область, Тетіївський район, с. П`ятигори, вул. Дачна, буд. 41, ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_2) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 17.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації: 08131, Київська область, Тетіївський район, с. П`ятигори, вул. Дачна, буд. 41, ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_2) алімети на її утримання у розмірі 1 000, 00 грн (одна тисяча), починаючи з 17.07.2018 року до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьохрічного віку.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації: 08131, Київська область, Тетіївський район, с. П`ятигори, вул. Дачна, буд. 41, ІПН: НОМЕР_1) судовий збір в сумі 704,80 грн. в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 20 вересня 2018 року.

Суддя: Дубас Т.В.