Справа № 569/7564/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Левчук Д.О.

з участю позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

представника третьої особи Подкаури О.М.

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Відділ опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду із позовом до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Відділ опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її донька ОСОБА_5 народила дочку ОСОБА_6. Батьком дитини є ОСОБА_4. Вказує, що після пологового будинку донька з дитиною проживали у неї, оскільки ОСОБА_4 дитину з пологового будинку не забирав і не цікавився нею, а лише через шість місяців вони стали проживати спільно у квартирі на Проспекті Миру у м. Рівному, а пізніше деякий час винаймали житло. Улітку 2017 року переїхали проживати у дачний масив в с.Новоукраїнка Рівненського району. Як виявилося пізніше, проживаючи у дачному масиві ОСОБА_4 вживав наркотичні засоби, а у вересні 2017р., як її стало відомо, організував там виготовлення наркотичних речовин. Вказує, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності та був засуджений за придбання та зберігання наркотичних та психотропних речовин. 15.09.2017 року під час спільного проживання його, її доньки та внучки ОСОБА_6 у дачному масиві в с.Новоукраїнка працівниками поліції було оглянуто ОСОБА_4 з метою виявлення стану наркотичного та алкогольного сп'яніння в КЗ «Рівненський обласний центр психічного здоров»я населення Рівненської обласної ради» та виявлено наркотичне сп'яніння. Вважає, що перебуваючи під впливом таких речовин, батько не може здійснювати належний догляд за малолітньою дитиною, яка проживала з ним. Вказує, що її донька з 20.10.2017 року по теперішній час знаходиться на лікуванні та проходить курс психосоціальної реабілітації в реабілітаційному центрі. Саме піддавшись впливу ОСОБА_4, вона приєдналася до вживання заборонених речовин, але вчасно отямилася та вирішила повернутися до нормального життя. Внучка ОСОБА_6 зараз проживає у її сім»ї, вона піклується про неї, забезпечує усім необхідним. Вказує, що батько дівчинкою не цікавиться, жодного разу з вересня 2017 року її не відвідував, не спілкувався, матеріальної допомоги не надавав. Він повністю самоусунувся від її виховання та підтримки. ОСОБА_4 вживає наркотичні речовини та перебуває на обліку у нарколога. Вважає, що дитина не може проживати з батьком, який є залежним від наркотичних речовин, оскільки в стані наркотичного сп'яніння він позбавлений можливості виконувати свої батьківські обов'язки. У зв'язку з цим вони звернулись до суду для захисту порушених прав дитини.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просила суд їх задовільнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомив. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

В судовому засіданні представник третьої особи Подкаура О.М. підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4

З огляду на викладене, суд ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних доказів, згідно положень ч. 2 ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 донька позивачки ОСОБА_5 народила дочку ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, та згідно якого батьком дитини є ОСОБА_4.

З 20.10.2017р ОСОБА_5 знаходиться на лікуванні та проходить курс психосоціальної реабілітації в реабілітаційному центрі «Перспектива». На час розгляду справи місце її перебування не відоме.

Згідно з висновком органу опіки та піклування, Рівненський міськвиконком, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Допитана в судовому засіданні в якості свідок позивач ОСОБА_1 дала суду показання, що відповідач не займається виховання дитини, вживає наркотичні речовини, має судимість.

Відповідно до частин першої, другої, третьої та п'ятої статті 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбаченихстаттею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради Української РСР від 27 лютого 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як з'ясовано у судовому засіданні відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно доньки, не проявляє батьківської турботи та любові, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує доньку необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, не спілкується з дочкою та не проявляє інтересу до неї.

На підставі наведеного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд покладає судові витрати по сплаті судового збору на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Відділ опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав - задовільнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав стосовно малолітньої дочки, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму судового збору в розмірі 704, 80 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: 33000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: 33000, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

Третя особа - Відділ опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому, місце знаходження: 33000, м.Рівне, вул. Соборна, 30, ідентифікаційний код юридичної особи 04057758.

Повний текст рішення виготовлено 16 жовтня 2018 року.

Суддя: С.П. Харечко