справа № 439/1240/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року Бродівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді Бунда А.О.,

з участю секретаря Музичка Л.Т.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Броди в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бродівської міської ради Львівської області, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Матіяш Галина Петрівна про визначення частки у спільній сумісній власності, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася з даним позовом в суд до відповідачів, де в своїх вимогах покликається на те, що 26 січня 2010 року на підставі рішення Бродівської міської ради XXI сесії V демократичного скликання «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення підприємцям ОСОБА_3 та ОСОБА_5» від 29.12.2009 року №717 між Бродівською міською радою Львівської області та підприємцями ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки на АДРЕСА_1 площею 0,0566 га (кадастровий номер НОМЕР_2). Згідно встановленої ціни продажу із врахуванням умовного розподілу площі земельної ділянки, відповідно до якого на праві спільної сумісної власності підприємцю ОСОБА_3 належить умовна площа 0,0346 га, підприємцю ОСОБА_5 належить умовна площа 0,0220 га. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Бродівського нотаріального округу Матіяш Г.П. та зареєстровано за № 124. В подальшому, на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу, виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку від 24.12.2012 року серії НОМЕР_1. Державним актом серії НОМЕР_1 від 24.12.2012 року визначено співвласників земельної ділянки - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Разом з тим, вказаним державним актом не визначено частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0566 га за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер. 29 березня 2018 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Бродівського нотаріального округу Матіяш Г.П. із заявою про намір прийняти спадщину, однак їй було відмовлено через те, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку від 24.12.2012 року серії НОМЕР_1 не визначено частки ОСОБА_5 із спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку, про що їй відомо не було. Із посиланням на вимоги стаття 41 Конституції України, статті 16, 316-319, 368-370, 1225, 1226, ч.5 ст.1268 ЦК України просить суд визначити розмір часток у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0566 га (кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_2) за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі: ОСОБА_1 - 0,0220 га, ОСОБА_3 - 0,0346 га; визнати право власності за ОСОБА_1 на частку у розмірі 0,0220 га у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0566 га (кадастровий номер НОМЕР_2) за адресою АДРЕСА_1.

18.09.2018 року відкрито провадження у справі.

Сторони та третя особа в підготовче судове засідання не з'явилися, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Представник позивачки - адвокат ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити.

Представник відповідача Бродівської міської ради Львівської області Данильчук А.Р. позов визнав, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнала не заперечує щодо визначення розміру часток у спільній сумісній власності на земельну ділянку.

Третя особа - приватний нотаріус Матіяш Г.П. просить справу розглядати у її відсутності і встановити частки у спільній сумісній власності, так як земельна ділянка набулася у власність без визначення меж в натурі.

Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципами верховенства права.

Встановлено, що 26 січня 2010 року на підставі рішення Бродівської міської ради XXI сесії V демократичного скликання «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення підприємцям ОСОБА_3 та ОСОБА_5» від 29.12.2009 року №717 між Бродівською міською радою Львівської області та підприємцями ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки на АДРЕСА_1 площею 0,0566 га (кадастровий номер НОМЕР_2)(а.с.6-7).

Із врахуванням умовного розподілу площі земельної ділянки, відповідно до якого на праві спільної сумісної власності підприємцю ОСОБА_3 належить умовна площа 0,0346 га, підприємцю ОСОБА_5 належить умовна площа 0,0220 га.

На підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу, виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку від 24.12.2012 року серії НОМЕР_1 за яким право власності на земельну ділянку площею 0,0566 га (кадастровий номер НОМЕР_2), яка розташована на АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с.9-10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер (а.с.15).

29 березня 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Бродівського нотаріального округу Матіяш Г.П. із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у оформленні спадкових прав після смерті чоловіка ОСОБА_5, так як в Державному акті на право власності на земельну ділянку від 24.12.2012 року серії НОМЕР_1 не визначено частки ОСОБА_5 із спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0566 га (кадастровий номер НОМЕР_2) на АДРЕСА_1.

Згідно ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України встановлено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Ч.1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до пп.3 п.17 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Таким чином у відповідності до ст.1261 ЦК України позивачка ОСОБА_1 являється спадкоємцем першої черги та має право на спадкування майна спадкодавця ОСОБА_5, яке складається із частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0566 га (кадастровий номер НОМЕР_2) за адресою АДРЕСА_1 Львівської області. Тому із врахуванням досліджених доказів суд вважає, що слід визначити розмір часток у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0566 га (кадастровий номер НОМЕР_2) за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 - 39/100, а за ОСОБА_3 - 61/100.

Водночас визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Суд не може перебирати на себе повноваження органів, яким законом надано право реєстрацІЇ права власності і відповідно не повинен задовольняти позови про визнання права власності на спадкове майно із зазначених підстав.

А тому, враховуючи Порядок вчинення нотаріальних дій, який затверджений наказом Міністертсва юстиції України 22.02.2012 №296/5, який передбачає порядок оформлення спадкових прав за наявності правовстановлюючих документів та визначивши частку спадкодавця ОСОБА_5 у спільній сумісній власності на земельну ділянку суд приходить до висновку, що у позивача будуть відсутні будь-які перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку після смерті ОСОБА_5

За таких обставин не підлягає до задоволення позовна вимога щодо визнання права власності за ОСОБА_1 на частку у розмірі 0,0220 га у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0566 га (кадастровий номер НОМЕР_2) за адресою АДРЕСА_1.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об'єктивному розгляді справи, зібравши по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

На підставі ст.ст. 16,368-370, 1225, 1226, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 4,10,12,81, 89, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206, ч.3 ст.2011, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Визначити розмір часток у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0566 га (кадастровий номер НОМЕР_2) за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 - 39/100, а за ОСОБА_3 - 61/100.

У позовній вимозі про визнання права власності за ОСОБА_1 на частку у розмірі 0,0220 га у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0566 га (кадастровий номер НОМЕР_2) за адресою АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 19 жовтня 2018 року.

19 жовтня 2018 року

Суддя: А. О. Бунда