"07" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Гончарука В.П.
при секретарі Бодня Є.О.
справу розглянуто без участі сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Представник позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням мотивуючи вимоги тим, що позивачам на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1. Так, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 володіють часткою 68/100 в рівних долях, що підтверджується договором дарування 68/100 частин житлового будинку від 12.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Левицьким Р.В. 12.09.2008 року. Позивач ОСОБА_3 володіє часткою 32/100, що підтверджується заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09.04.2012 року. Всього позивачі володіють 100/100 частинами будинку АДРЕСА_1.
06.12.2008 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом Серія НОМЕР_1.
Відповідач отримав тимчасову посвідку на постійне проживання в Україні та зареєстрував своє місце проживання за місцем проживання дружини ОСОБА_9.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.04.2015 року шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 було розірвано.

26.05.2017 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції

у місті Києві між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом Серія НОМЕР_2 від якого мають малолітнього сина ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до довідки Форми №3 від 21.01.2015 року виданої КД ,, Дніпровського району м. Києва ЖРЕ організація" в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_2; ОСОБА_15

З 21.05.2018 року по теперішній час в будинку був зареєстрований ОСОБА_12, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи.

Відповідач ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1, не проживає з весни 2014 року, що підтверджується Актами від 08.12.2017 року, 03.04.2018,07.06.2018 року, 20.07.2018 року складеними мешканцями будинків 59 та 55-А та затвердженими майстром дільниці № 2 ОСОБА_16 та начальником ЖЕД-406 Проценко О.Г.

Представник позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_4 повідомлений судом належним чином за останньою відомою суду адресою його реєстрації, про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1. Так, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 володіють часткою 68/100 в рівних долях, що підтверджується договором дарування 68/100 частин житлового будинку від 12.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Левицьким Р.В. 12.09.2008 року. Позивач ОСОБА_3 володіє часткою 32/100, що підтверджується заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09.04.2012 року.

06.12.2008 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом Серія НОМЕР_1.

Відповідно до довідки Форми №3 від 21.01.2015 року виданої КД

,, Дніпровського району м. Києва ЖРЕ організація" в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_2; ОСОБА_15

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.04.2015 року шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 було розірвано.

26.05.2017 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом Серія НОМЕР_2 від якого мають малолітнього сина ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 21.05.2018 року по теперішній час в будинку був зареєстрований ОСОБА_12, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи.

Відповідач ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1, не проживає з весни 2014 року, що підтверджується Актами від 08.12.2017 року, 03.04.2018,07.06.2018 року, 20.07.2018 року складеними мешканцями будинків 59 та 55-А та затвердженими майстром дільниці № 2 ОСОБА_16 та начальником ЖЕД-406 Проценко О.Г.

Необхідність визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, позивачі обґрунтовують сплатою додаткових витрат на житлово-комунальні послуги та порушенням її права вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути обмежений у його здійсненні.

За приписами ст. 405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється відповідними органами реєстрації на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку , що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають до задоволення, наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловою площею, а саме будинок АДРЕСА_1.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 317,321,405 ЦК України, ст.ст. 81,280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у справі в сумі 704,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у справі в сумі 704,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 Олексійовичасудовий збір у справі в сумі 704,80 грн.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач - ОСОБА_2, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач - ОСОБА_3, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач - ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на

поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безспосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5, п.п.15 п. 1 Розділу ХШ ПерехіднихПоложень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: