Справа № 182/4656/18
Провадження № 2/0182/2658/2018
04.10.2018 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Рибакової В.В.
при секретарі Малишко Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом (а.с.2,3), яким просить усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні ним квартирою №16 в будинку №7-В по вул. Електрометалургів у м. Нікополь Дніпропетровської області, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування вказаною квартирою. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини.
Йому та членам його родини ОСОБА_3, ОСОБА_4,та ОСОБА_5 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. У квартирі зареєстровані: він, його дружина ОСОБА_3, його син ОСОБА_5, його донька ОСОБА_4, його онуки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, його сестра ОСОБА_8 та співмешканка його сина ОСОБА_2
Його син, ОСОБА_5 у 2008 році вступив у фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_2, відповідачем по справі, стали мешкати однією родиною та вести спільне господарство в квартирі №5, розташованій у будинку № 31 по вул. В. Усова в м. Нікополі. 28.06.2009 року у ОСОБА_5 та ОСОБА_2 народились два сина: ОСОБА_6 та ОСОБА_7. У звязку з тим, що шлюб між батьками дітей зареєстрований не був, у свідоцтві про народження дітей відомості про батька були внесені зі слів матері, в порядку ст. 135 СК України. Для того, щоб ОСОБА_2 змогла отримувати державну допомогу, як мати одиначка, він зареєстрував її місце проживання у своїй квартирі.
Відповідач жодного дня не проживала в їх квартирі, лише інколи приходила в гості та навідувала своїх дітей, оскільки з 2014 року діти проживають у його родині. Востаннє ОСОБА_2 відвідувала спірну квартиру у 2016 році. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 27.02.2018 року ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав стосовно її малолітніх дітей, його дружину, ОСОБА_3, призначено опікуном над дітьми.
ОСОБА_2 разом з його сином проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що належить йому на праві приватної власності.
Оскільки відповідач не проживає у спірній квартирі з 2016 року, вважає, що вона втратила право користування належним йому майном, в квартирі відсутнє будь-яке її майно, вона ніколи не приймала участі в утриманні будинку та оплаті комунальних послуг.
Залишаючись зареєстрованим у квартирі, відповідач перешкоджає йому вільно користуватись та розпоряджатись своєю власністю. До того ж, оскільки відповідач у квартирі не проживає, він не може реалізувати своє право на отримання субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.
Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.08.2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відкрито провадження по справі, призначено проведення першого судового засідання на 04.10.2018 року о 08:30 год. (а.с.20,21).
03.10.2018 року позивачем до суду була подана заява про виклик свідків (а.с.55).
Позивач до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.58), позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Також просив суд подану заяву про виклик свідків не розглядати, зазначив, що письмових доказів в справі буде достатньо.
Представник позивача за довіреністю ОСОБА_9 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.56,57). Проти заочного розгляду справи не заперечує. Просив заяву позивача про виклик свідків не розглядати.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином за місцем реєстрації (а.с.19) та за місцем фактичного проживання, вказаному у позові. До суду повернулися конверти з викликом на 04.10.2018 року о 08.30 год., як не вручені у звязку з закінченням терміну зберігання. Судова повістка у відповідності до п.2 ч.7 ст.128, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученою.
Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, до суду надала пояснення щодо позову (а.с.42), згідно яких просила позов задовольнити в повному обсязі.
Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не зявилась, до суду надала пояснення щодо позову (а.с.51), згідно яких просила позов задовольнити в повному обсязі.
Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, до суду надав пояснення щодо позову (а.с.33), згідно яких просив позов задовольнити в повному обсязі.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ст.ст.16,319,383,386,391 ЦК України.
Судом встановлено наступне.
Як вбачається зі Свідоцтва про право власності на житло від 20.02.1994 року квартира, яка знаходиться за адресою: вул. Газети «Правда», 7в, кв.16 дійсно належить на праві спільної власності ОСОБА_1 та членам його сімї ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 порівно. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Свідоцтво видано згідно з розпорядженням (наказом) № 1183, квартира зареєстрована в Нікопольському МБТІ і записана у реєстрову книгу за № 5-1183-6 (а.с.14,59,59 на звороті).
Згідно довідки про склад сімї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги № 432 від 06.06.2018 року, виданої за підписом керівника ОСББ «Славутич-7В» ОСОБА_10, ОСОБА_1 прописаний за адресою: АДРЕСА_2, разом зі своєю сімєю у складі: ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, також у квартирі зареєстрована ОСОБА_2 (а.с.15).
За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 23.07.2018 року, що надійшли на адресу суду 30.07.2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 31.08.2016 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 В кв.16 (а.с.19).
З Акту № 431 від 06.06.2018 року складеним за підписами сусідів та посвідченим керівником ОСББ «Славутич-7В» ОСОБА_10 (а.с.16) вбачається, що при перевірці паспортного режиму в приватизованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2, зі слів сусідів, з 2016 року і по теперішній час зареєстровані, але не проживають: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6
У звязку з реєстрацією відповідача у спірній квартирі позивач вимушений нести додаткові витрати при оплаті комунальних послуг, у нього виникають проблеми з оформленням субсидії. Крім того, порушуються права позивача, як власника, щодо володіння, користування та розпорядження спірною квартирою. Він позбавлений права на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому нерухомим майном.
У добровільному порядку спір між сторонами не вирішено.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У відповідності до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
У відповідності до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
У відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Враховуючи обставини справи, те, що відповідач з 2016 року не проживає у спірній квартирі, доказів щодо поважних причин його не проживання та щодо домовленості між ним та власником житла суду не предявлено, суд вважає за необхідне позов про усунення перешкод позивачу шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням задовольнити.
Заява позивача про виклик та допит свідків судом не розглядались з огляду на відмову позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_9 від розгляду зазначеної заяви (а.с.56,58).
На підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., сплачений останнім при подачі позову (а.с.1).
Керуючись ст.ст.12,13,81,89,128,131,141,259,264-265,268,280-282 ЦПК України, п.п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 16,319,383,386,391 ЦК України, -
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартирою №16 розташованою у будинку №7 В по вулиці Електрометалургів у місті Нікополі Дніпропетровської області, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування квартирою №16 розташованою у будинку №7 В по вулиці Електрометалургів у місті Нікополі Дніпропетровської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири грн. 80 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: ОСОБА_11