справа № 489/6127/18
провадження №2/489/2658/18
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленка І.В., який є головуючим у справі, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа ОСОБА_2 державна нотаріальна контора Миколаївської області, адреса розташування: м. Миколаїв, проспект Миру, 8/1, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

Представник позивача - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою про визнання за позивачем ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Ціну позову представник визначив в розмірі 72000,00 грн., виходячи з оціночної (ринкової) вартість спірної квартири, яку підтвердив Звітом з незалежної оцінки майна ПП «Експертно-діловий центр «Лідер» від 13.07.2018, з якої оплатив судовий збір в розмірі 720,00 грн., що підтверджено квитанцією № 0.0..1 від 05.10.2018.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 10.10.2018 позовна заява залишена без руху із встановленням позивачу строку для надання доказів щодо внесення інформації із звіту про оцінку майна до Єдиної бази даних звітів про оцінку за встановленою Фондом державного майна формою, яка відповідно до підпункту 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки майна для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21.08.2014 № 358, є додатком до звіту та підтверджує відповідність, визначеної субєктом оціночної діяльності, оцінки майна ринковій вартості та проведення розрахунку відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

У іншому випадку, суд позбавлений можливості визначити дійсну ціну позову та відповідно перевірити правильність розрахунку сплаченого судового збору.

18.10.2018 представник позивача надав до суду заяву в якій зазанчив, що положення постанови Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки майна для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21.08.2014 № 358, регламентують порядок реєстрації звітів про оцінку майна, що складені для цілей оподаткування. У звіті від 13.07.2018 вказано, що його складено для сплати судового збору. Судовий збір є бюджетними надходженнями, однак даний збір не включений до переліку податків і зборів згідно Податкового кодексу України.

Між тим, із вказаною заявою суд не погоджується, виходячи з наступного.

Підпунктом «а» пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» розяснено, що під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Згідно статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання.

Як слідує із наведеної вище Постанови, нею врегульовано механізм визначення оціночної вартості для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, виходячи з ринкової вартості, розрахованої відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 цього Закону судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, судовий збір належить до інших обовязкових платежів, який зараховується до спеціального фонду державного бюджету, сплавляння якого передбачено Законом України «Про судовий збір» та процесуальним законодавством, а тому постанова Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки майна для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21.08.2014 № 358, поширюється на відносини з оцінки майна, в т.ч для визначення ціни позову у випадках, передбачених процесуальним законодавством.

Також слід зазначити, що наведена Постанова не містить посилання та те, що її прийнято на виконання положень Податкового кодексу України, тому дія її положень не обмежена податковим законодавством.

Крім того, внесення звіту про оцінку до Єдиної бази даних звітів про оцінку, унеможливлює субєкта оціночної діяльності занизити дійсну вартості обєкта оцінки, що при звернені особи до суду впливає визначення ціни позову та розміру судового збору.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається не поданою і повертається позивачеві.

За таких обставин, враховуючи не усунення представником позивача недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись частиною 3 статті 185, 260, 353 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа ОСОБА_2 державна нотаріальна контора Миколаївської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом повернути.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя І.В.Коваленко