Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2018 Справа №607/20262/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

присяжних ОСОБА_1

ОСОБА_2

за участю секретаря Храпак М.О.

прокурора Тронки Н.В.

представника психіатричного закладу, лікаря-психіатра ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою лікаря-психіатра амбулаторно-поліклінічного відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_3 про психіатричний огляд ОСОБА_4 без її згоди , -

ВСТАНОВИВ:

Лікар-психіатр амбулаторно-поліклінічного відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою, у якій просить надати дозвіл на психіатричний огляд ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без її згоди, посилаючись на те, що у нього є припущення про наявність у ОСОБА_4 тяжкого психічного розладу, яке ґрунтується на інформації про її поведінку, отриманої із письмових заяв її матері ОСОБА_5, брата ОСОБА_6 та жителів житлового будинку №9 по вул. К.Савури в м. Тернополі.

В судовому засіданні представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_3 заяву підтримав і пояснив, що гр. ОСОБА_4 було запропоновано 07.09.2018 р., 11.09.2018 р. та 01.10.2018 р. дати згоду на огляд лікарем-психіатром, однак остання, ймовірно через розвиток ендогенного захворювання, відмовилася.

Прокурор заяву про психіатричний огляд ОСОБА_4 лікарем-психіатром Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні без її згоди не підтримав, зазначивши, що представником Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_3 не наведено підстав, зазначених у ст.11 Закону України «Про психіатричну допомогу», які б дозволяли провести психіатричний огляд особи в примусовому порядку.

ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася та її явка не була забезпечена. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності гр. ОСОБА_4 за наявними у справі доказами.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

Правові та організаційні засади забезпечення громадян України психіатричною допомогою визначаються Законом України «Про психіатричну допомогу» № 1489-III від 22 лютого 2000 року.

Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу», передбачено презумпцію психічного здоровя, тобто кожна особа важаться такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставі та у порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Статтею 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено, що тяжкий психічний розлад розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам'яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатричний огляд проводиться з метою зясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання.

Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи.

Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги.

Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи.

Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення.

У випадках, коли відсутні дані, що свідчать про наявність обставин, передбачених абзацами другим та третім частини третьої цієї статті, заява повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність проведення такого огляду. У разі встановлення обґрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар-психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку. До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність проведення такого огляду, та інші матеріали. Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду.

Як встановлено із Висновку №355 комісії лікарів-психіатрів амбулаторно-поліклінічного відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні від 04.10.2018 р., в амбулаторно-поліклінічне відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні звернулись з заявами родичі та мешканці будинку № 9 по вулиці К.Савури м.Тернополя щодо неадекватної поведінки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки м.Тернопіль вул.К.Савури 9/18. Із змісту заяв вбачається, що ОСОБА_4 на протязі 9 років неадекватно поводиться, конфліктує з молодшим братом, сусідами, погрожує матері фізичною розправою, вимагає у неї фінансові кошти, квартиру утримує в антисанітарійному стані, не вмивається, ходить брудна, розводить котів, чим створює антисанітарно в підїзді будинку.

Реагуючи на повідомлення та запобігання суспільно-небезпечним діям гр. ОСОБА_4 дільничний психіатр ОСОБА_3 в присутності соціальної медсестри ОСОБА_7 неодноразово відвідував ОСОБА_4 за адресою постійного проживання, а саме: 07.09.2018 р., 11.09.2018 р., 01.10.2018 р. Однак, ОСОБА_4 двері не відкрила, в квартиру не впустила.

Комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку, що одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення у гр. ОСОБА_4 тяжкого психічного розладу, для якого характерно: розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам'яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку.

В силу вимог ч.1 ст. 340 ЦПК України, у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

У судовому засіданні встановлено, що лікар-психіатр ОСОБА_3 безпосередньо із гр. ОСОБА_4 не спілкувався, відмови від неї в проведенні психіатричного огляду не отримував. Також, зазначена особа не доставлялась до психіатричного закладу у зв»язку із наявністю у неї тяжкого психічного захворювання. Також, суд зазначає, що висновок №355 комісії лікарів-психіатрів про обґрунтоване припущення у гр. ОСОБА_4 тяжкого психічного розладу, ґрунтується лише на письмових поясненнях родичів та сусідів гр. ОСОБА_4

Виходячи з вищевикладеного, заявником не подано доказів, які б підтверджували, що існують підстави, передбачені ст.11 Закону України «Про психіатричну допомогу» для проведення психіатричного огляду гр. ОСОБА_4 у примусовому порядку.

За даних обставин суд вважає, що у нього відсутні підстави, які передбачені ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу», які б давали суду право надати згоду на проведення психіатричного огляду гр. ОСОБА_4 у примусовому порядку, а тому, вважає, що у задоволенні заяви лікаря-психіатра, слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4,13, 82, 263, 265, 339-342 ЦПК України, ст.11 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви лікаря-психіатра амбулаторно-поліклінічного відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_3 про психіатричний огляд ОСОБА_4 без її згоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 12 жовтня 2018 року

Головуючий суддяОСОБА_8

ПРИСЯЖНІ: ОСОБА_1

ОСОБА_2