Справа №639/4489/18
Провадження №2/639/1805/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді - Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Кузнецової А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання представника відповідача адвоката ОСОБА_1 про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 міської ради до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2018 року представник позивача ОСОБА_2 міської ради звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 1 288 765, 73 грн. та судові витрати по веденню справи покласти на відповідача.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.09.2018 рокуприйнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 міської ради до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених коштів. Призначено підготовче засідання.

Представником відповідача ОСОБА_1 у підготовчому засіданні подано клопотання про закриття провадження у справі, на обґрунтування якого останній зазначив, що звертаючись до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою ОСОБА_2 міська рада вказала відповідачем - ОСОБА_3 як фізичну особу. Приймаючи ухвалу про відкриття загального позовного провадження у справі суд не встановив, що відповідач по справі ОСОБА_3 є фізичною особою - підприємцем. Згідно інформаційної довідки з єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа підприємець від 17.09.2001р. реєстраційний номер запису 0000661, у зв'язку з чим помилково відкрив провадження у справі. Отже, оскільки предметом позову в цій справі є стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, а власником нежитлових будівель, які розташовані на земельній ділянці за адресою: вул. Цементна, 5 у м. Харків є ОСОБА_3, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, то такий спір за суб'єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки власником майна є не фізична особа, а фізична особа-підприємець. Виходячи з викладеного, слід дійти до висновку, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Представник позивача ОСОБА_4 проти задоволення вказаної заяви заперечував, посилаючись на практику Верховного Суду.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Відповідно до вимог ч.1 п.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Представником відповідача ОСОБА_1 на даний час не надано суду доказів того, що ОСОБА_3 саме як фізична особа-підприємець є власником нежитлових будівель, які розташовані на земельній ділянці за адресою: вул. Цементна, 5 у м. Харків, а також того, що ОСОБА_3 використовує земельну ділянку під вказаною нерухомістю для здійснення господарської діяльності.

Як зазначено в позові, позивач ОСОБА_2 міська рада звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом саме до фізичної особи відповідача ОСОБА_3 та просить стягнути з фізичної особи ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 1 288 765, 73 грн. Фізична особа може користуватися земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт нерухомості нежитлового призначення, з різними цілями - як пов'язаними зі здійсненням нею господарської діяльності, так і ні. Користування такою земельною ділянкою не свідчить про господарський характер відносин. Відповідний висновок міститься у постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі N 306/2004/15-ц.

При цьому суд, з огляду на вимоги ЦПК України, позбавлений процесуальної можливості з власної ініціативи проводити заміну неналежного відповідача або залучення співвідповідача без відповідного клопотання позивача

З огляду на викладене, суд вважає передчасним висновок представника відповідача про те, що дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства лише тому, що ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем, тому приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для задоволення клопотання представника відповідача адвоката ОСОБА_1 про закриття провадження у даній цивільній справі.

Керуючись ст. ст. 19, 255, 260, 261, 353 ЦПК України, ст.ст. 20 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача адвоката ОСОБА_1 про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 міської ради до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених коштів відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Баркова