Справа №162/575/18
Номер провадження 2/162/256/2018
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2018 року смт. Любешів
Любешівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Гладіч Н.І.,
за участю секретаря Пилипчук Р.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любешів Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -
21 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.
Позов обґрунтовано тим, що 04 листопада 2016 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, у якому в них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Зазначила, що в даний час не працює і крім мізерних соціальних виплат, повязаних з перебуванням в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років інших доходів та джерел для утримання дитини не має, а відтак самостійно не може забезпечити її навіть прожитковим мінімумом для дитини відповідного віку. З часу припинення шлюбно-сімейних відносин проживають порізно, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча зобовязаний це робити. Відповідач регулярно працює на неофіційних роботах і має в звязку з цим відповідний дохід, який повязаний з обсягом та характером фактично виконаної роботи.
Вказала, що точних відомостей про матеріальне становище відповідача наразі не має. Відтак вважає, що його дохід є мінливим та повязаним з фактичним обсягом робіт в певний період.
Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, змушена звернутися до суду для примусового стягнення аліментів.
Ухвалою судді від 10 вересня 2018 року у справі відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений ухвалою строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотання про проведення судового засідання з викликом сторін.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних обставин.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно зі ст.141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Виходячи з цього, відповідач як батько, зобовязаний брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей наряду з позивачем.
У відповідності до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Судом встановлено, що сторони по справі 04 листопада 2016 року зареєстрували шлюб. В даному шлюбі в них 29 листопада 2017 року народилася дочка ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №265182 від 13 грудня 2017 року і яка проживає разом з позивачкою.
Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Отже, даною нормою на законодавчому рівні визначено мінімальний гарантований розмір аліментів, привязкою якого є прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який визначається Законом.
Оскільки позивач не подала доказів, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, відповідно до ст.182 СК України, враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоров'я відповідача, його матеріальне становище, відсутність інших утриманців, суд, визначає аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК рішення у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання.
У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.
Керуючись статтями 4, 10, 19, 81, 141, 206, 263, 268, 274-279, 430 ЦПК України, на підставі статтей 141, 180, 181, 182 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, з 21 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Любешівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: