Провадження № 2/161/3081/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі :

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на обґрунтування вказавши, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 23.05.2014 року, який було розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2015 року. В шлюбі у них 29.10.2014 року народилася спільна дитина донька ОСОБА_4. З 2015 року вона з дитиною проживає окремо від відповідача, самостійно займається її (дитини) вихованням, матеріальним забезпеченням, навчання, підготовкою до самостійного життя доньки, піклується про її фізичний та духовний розвиток. Відповідач взагалі не бере участі у житті дитини, не забезпечує матеріально, не вітає зі святами та днями народження, не дарує подарунки, лише періодично надає кошти в розмірі 700 грн. Зазначає, що донька відвідує гурток танців, а також знаходиться на стаціонарному лікуванні в очному відділенні ВОДТМО. В свою чергу, вона (позивач) не працює, а тому не має можливості забезпечувати ОСОБА_4 у повній мірі. На підставі викладеного просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 12.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідачем 21.08.2018 року було подано відзив на позовну заяву відповідно до якого останній вказує, що у нього, крім донькиОСОБА_4, перебувають на утриманні ще двоє дітей від інших шлюбів - донька Анастасія, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Крім того, його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, а тому також знаходиться на його утриманні. Зазначив, що йому у спадок від батька залишилась однокімнатна квартира та автомобіль. Також вважає, що доводи позивачки про перебування ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні в очному відділенні ВОДТМО не впливає на визначення розміру аліментів та є предметом іншого спору, а надана квитанція про місячну плату за гурток не свідчить про тривалість зайняття у ньому. На підставі наведеного, просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 частково, погодився сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 16-17).

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. Також позивач пояснила суду, що відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на спільну дитину протягом останніх шести місяців. Крім того, в неї є ще двоє дітей від першого шлюбу. Також зазначила, що ОСОБА_3 працює не офіційно, розмір його заробітку їй не відомий. Останній є здоровим, інвалідності у нього немає. Просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що на утримання ОСОБА_4 він сплачував аліменти до квітня 2018 року, проте сплату припинив, оскільки позивачка не допускає його до доньки. Зазначив, що його середньомісячна заробітна плата становить 5000-6000 грн., однак такий дохід є мінливим, оскільки він працює не офіційно. Ствердив, що на обліку у лікарів він не перебуває, інвалідності немає, є здоровим та працездатним. З врахуванням його відзиву на позовну заяву та пояснень, наданих в судовому засіданні, просив призначити аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.05.2014 року, який було розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області 07.12.2015 року (а.с. 6).

Під час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 205917, актовий запис № 2665 (а.с. 5).

Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, неповнолітня дитина проживає разом з матірю позивачкою ОСОБА_1

Судом встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо утримання їх неповнолітніх дітей, тобто між ними з цього приводу існує спір.

Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представни4ків, разом з ким проживає дитина.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обовязків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні судом розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, утому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо платником аліментів не доведено джерело походження кошті; інші обставини, що мають істотне значення.

Неповнолітня ОСОБА_4 є здоровою, самостійних доходів не має.

Судом встановлено, що відповідач є здоровим, на обліку у лікарів не перебуває, є працездатним, офіційно не працює (а.с. 25), має дохід, розмір якого є мінливим та в середньому становить 5000-6000 грн.

Крім спільної з позивачкою дитини відповідач має ще двох неповнолітніх дітей - доньку Анастасію, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Судом встановлено, що мати малолітньої ОСОБА_5 - ОСОБА_6 перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною.

Згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.12.2016 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 700 грн. на місяць починаючи з 07.11.2016 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 21-22).

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує наступне.

Суд вважає доведеним, що у звязку з наявністю у відповідача на утриманні двох неповнолітніх дітей та дружини, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, останній не в змозі сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, проте відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти у розмірі більшому ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що розмір аліментів визначений позивачкою, є завищеним, належними та допустимими докази не підтверджений, враховує також те, що обовязок утримувати дітей покладається рівною мірою як на батька, так і не матір, а тому приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Належних та допустимих доказів того, що відповідач має дохід більший, ніж ним зазначено в судовому засіданні, позивачкою та її представником суду не надано.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову

Таким чином, суд вважає, що аліменти на користь позивача на утримання дітей підлягають стягненню починаючи з дня звернення до суду (12.07.2018 року) та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, а тому судовий збір в сумі 704,8 грн. на користь держави підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3

На підставі ст. ст. 180, 181, 184 СК України, керуючись ст. ст. 10, 13, 77-81, 141, 247, 258, 263-265, 273, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, який народився 29.07.1989 року, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1000 (одна тисяча) грн., але не менше між 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12 липня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць допустити до обовязкового негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 18 жовтня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_8