Справа № 214/2742/18
2/214/1911/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
12 вересня 2018 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого - судді Ткаченка А.В.
секретаря судового засідання - Фастовець Ю.Ю.,
провівши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі заочний розгляд цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) обєм природного газу, -
Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за не облікований ( донарахований) обєм природного газу.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до постанови НКРЕКП № 1274 від 16.04.2015 року про видачу ліцензії на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ ПАТ «Криворіжгаз» позивачу видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в місті Кривий Ріг) та Криворізького району Дніпропетровської області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні ПАТ «Криворіжгаз». В Кодексі газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015року (далі - Кодекс), зазначено, що оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - це суб'єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної мережі (далі - ГРМ) для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498.
В пункті 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу зазначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Відповідач є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1. Квартира за зазначеною адресою устаткована газовою плитою, газопостачання якої 17.08.2016 року припинено шляхом опломбування пломбою № С31926418 з причини заборгованості.
В підпункті 2 пункту 1 глави 2 Розділу 11 Кодексу, зазначено, що до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об'ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване відновлення газоспоживання.
Відповідно п. 2 глави 3 Розділу 11 Кодексу, у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об'єм природного газу визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців).
30.01.2018 року за адресою відповідача представниками ПАТ «Криворіжгаз» складено акт про порушення №18, відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу ГРМ, а саме: «Несанкціоноване відновлення газопостачання. Порушений пломбувальний матеріал, доступ газу до газової плити є».
08.02.2018 року, комісією з розгляду актів про порушення ПАТ «Криворіжгаз», акт про порушення № 18 від 30.01.2018 року розглянуто.
За результатами розгляду вищезазначеного акту було складено акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу та його вартості за граничними об'ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв Відповідача за період з дня виявлення порушення, що не перевищує 6 місяців.
Так, згідно акта про порушення №18 від 30.01.2018 року відповідачу була нарахована сума заборгованості за період з 30.07.2017 року по 30.01.2018 року в розмірі 6558, 78 грн.
Представник позивача ОСОБА_2, до зали судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила.
В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Так, згідно з пунктом 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, фактом приєднання споживача до договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, в тому числі документально підтверджене споживання природного газу.
Побутовим споживачем є фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб.
Так, згідно інформації про зареєстрованих осіб, за адресою м. Кривий Ріг, вул. Катеринівська (Мануйлова)АДРЕСА_2 зареєстровано 7 (пять) осіб, в тому числі ОСОБА_3 (а.с.7)
Відповідно до акту на відключення від 17.08.2016 року, в звязку з наявності заборгованості в сумі 2237,76 грн. в квартирі АДРЕСА_3, відбулось відключення через пломбу с 31926418 з причин заборгованості (а.с. 8)
Згідно акту про порушення № 18, за адресою: АДРЕСА_4, встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: порушення розділу ХІ, глава 2 п.1 п.п. 2 не санкціоноване відновлення газоспоживання. Порушений пломбувальний матеріал, доступ газу до газової плити є акт складено за участю споживача ОСОБА_1, зареєстрованої за означеною адресою (а.с. 9).
На підставі акту про порушення № 18 від 30.01.2018 року здійснено розрахунок не облікованого об'єму та обсягу природного газу і його вартість за період з 30.07.2017 року по 30.01.2018 року у розмірі 6558,78 грн. (а.с. 12).
02.03.2018 року ПАТ «Криворіжгаз» на адресу відповідача було направлено лист-повідомлення про наявність заборгованості та рахунок на оплату не облікованого (донарахованого) обєму та обсягу природного газу і його вартості на суму 6558,78 грн., який остання отримала особисто, що підтверджується курєрською накладною (а.с. 16-18).
З матеріалів справи вбачається що, предметом спору є стягнення збитків, які завдані ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» ОСОБА_1 в результаті несанкціонованого споживання газу внаслідок несанкціонованого відновлення газу, що визначає специфіку спору, оскільки відшкодування шкоди, заподіяної несанкціонованим відновленням газу, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
За загальним принципом цивільного права, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22, ст. 611, ч. 1 ст. 623 ЦК України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.
У статті 11 ЦК України серед підстав виникнення цивільних прав і обов'язків міститься «заподіяння майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі».
Таким чином, заподіяння шкоди може породити цивільно-правове зобов'язання, де потерпілий виступає як кредитор, та доводить розмір збитків (ч.2 ст.623 ЦК України), а заподіювач шкоди - як боржник. При цьому, зобов'язання у зв'язку із завданням шкоди виникає за наявності трьох умов (крім наявності підстави виникнення - завдання шкоди), з яких дві мають об'єктивний характер і одна - суб'єктивний. У сукупності вони складають «генеральний делікт» за формулою: хто завдав іншому шкоди, зобов'язаний її відшкодувати.
Майнова шкода у розумінні ч.1 ст.1166 ЦК України - це зменшення майнової сфери потерпілого внаслідок пошкодження чи знищення його майна або внаслідок порушення його особистих немайнових прав. Знищення або пошкодження предметів матеріального світу спричиняє майнову шкоду, грошове вираженні якої називається збитками. Шкода в деліктних зобов'язаннях не тільки є обов'язковою умовою відповідальності, а й виступає як її міра.
У ЦК України поняття, види і зміст збитків поміщено в розділі І «Основні положення», та ці норми є універсальними, оскільки терміном «збитки» законодавець оперує в усіх інститутах цивільного права, у тому числі при застосуванні норм про власність, юридичних осіб, відшкодування недоговірної шкоди тощо.
Значення шкоди в деліктних зобов'язаннях залежить від їх цільового призначення, яке полягає в усуненні майнових наслідків правопорушення, відновлення майнової сфери потерпілого в тому стані, в якому він знаходився до завдання йому шкоди. Ця мета досягається, якщо завдана шкода буде відшкодована в повному обсязі.
Обов'язковою підставою деліктної відповідальності є протиправність поведінки заподіювача шкоди. Делікті зобов'язання ґрунтуються на принципі генерального делікту, згідно з яким кожному забороняється завдавати шкоди майну чи особі. Отже, будь-яке завдання шкоди іншій особі вважається протиправним, якщо особа не уповноважена на це. При цьому слід урахувати, що для права мають значення лише ті людські дії чи бездіяльність, що, виражають волю людини, втілюються у її вчинках. Вольова дія (чи бездіяльність) людини завжди припускає наявність конкретної мети в її свідомості, що й визначає спрямованість її волі, яка виражається в тому чи іншому вчинку. Для притягнення особи до відповідальності необхідно, аби її дія була протиправною. Протиправність звичайно визначається як суперечність поведінки вимогам норми права з одночасним порушенням суб'єктивного права іншої особи. Протиправність є юридичним вираженням шкідливості дій (бездіяльності) правопорушника. Ці дії є шкідливими (суспільно небезпечними), тому що посягають на визначений інтерес, і протиправними тому, що порушують правову охорону цього інтересу.
Необхідною умовою відповідальності за завдання шкоди, є причинний зв'язок між дією (бездіяльністю) заподіювача шкоди і майновою або моральною шкодою, що виникла у потерпілої особи. Із цього випливає, що відповідальність за наслідками, які настали, можлива лише тоді, коли вони були закономірним результатом вчиненого особою діяння. Дія або бездіяльність, що є однією з умов виникнення цього результату, але не пов'язані з ним внутрішнім необхідним зв'язком, є лише мотивом, але не причиною наслідків, які настали.
Так, ч.1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…».
Отже, в судовому засіданні встановлено, що діями ОСОБА_1 завдано збитки ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» в результаті здійснення нею несанкціонованого споживання газу внаслідок несанкціонованого відновлення газоспоживання, порушений пломбувальний матеріал, доступ газу до плити газової є, що є порушенням в розумінні Кодексу ГРМ із спричиненням збитків, та визначає наявність деліктних зобов'язань, в яких вина ОСОБА_1 є доведеною та не спростована останньою, а відтак є юридичною підставою для покладення на неї відповідальності за відшкодування збитків, спричинених ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» за спожитий не облікований (донарахований) об'єм природного газу в сумі 6558,78 грн.
Згідно пункту 7 глави 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем (далі-Кодекс) фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договорі розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документальне підтверджене споживання природного газу.
Відповідно до п.п.2 п.1 гл.2 розділу ХІ Кодексу, до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об'ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване відновлення газоспоживання.
Згідно п.2 гл.3 розділу ХІ Кодексу, у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об'єм природного газу визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватись відповідним актом перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги розрахунок необлікованого об'єму природного газу, наданий представником позивача період з 30.07.2017 року по 30.01.2018 року на суму 6558,78 грн. та відсутність обґрунтованих заперечень відповідача, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити .
Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмір 1762,00 грн. ( а.с.1)
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 141,258-259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, ст.11, ст.15, ст.16, ст.264, ст.509, ст.526, ст.527, ст.530, ст.610, ст.625 Цивільного кодексу України, пп.2 п.1 гл. 2 розділу ХІ, п.2 гл. 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ, ст.64, ст.67, ст.68 Житлового кодексу України, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) обєм природного газу задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне рішення не було вручене в день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2.
Суддя А.В. Ткаченко