Постанова

Іменем України

03 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 362/6378/16-ц

провадження № 61-12207св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1,

заінтересована особа - Васильківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Васильківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2017 року у складі судді Медведєва К. В. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 23 березня 2017 року у складі колегії суддів: Матвієнко Ю. О., Волохова Л. А., Мельника Я. С.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Заява мотивована тим, що 14 серпня 1975 року його було прийнято робочим складу сировини матеріалу Теребовлянської фабрика ялинкових прикрас та видано трудову книжку на ім'я ОСОБА_1, тобто з невірним зазначенням по батькові. Пізніше, в трудову книжку було внесено зміни і по батькові було виправлено з ОСОБА_1 на ОСОБА_1, але вказане виправлення не засвідчено належним способом, що позбавляє заявника можливості отримання пенсійного забезпечення. Також перешкодою є припинення роботи та розформування у вересні 2016 року відкритого акціонерного товариства «Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас» (далі - ВАТ «Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас»).

У зв'язку з чим, 06 вересня 2016 року за вих. № 4105/04 Васильківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - Васильківське об'єднане УПФУ Київської області) надало заявнику лист згідно якого він, ОСОБА_1, не має права на пенсію за віком по Списку № 2,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 24 червня 2016 року № 461, та матиме таке право після приведення всіх документів у відповідність. У заяві зазначено, що вказана розбіжність у написанні по батькові позбавляє заявника можливості реалізувати закріплене Конституцією України право на соціальний захист, а саме отримання пенсійного забезпечення, а тому він змушений звернутися до суду із даною заявою.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт належності

ОСОБА_1 правовстановлюючих документів, а саме трудової книжки, заповненої 14 серпня 1975 року на ім'я ОСОБА_1. Встановлено факт роботи ОСОБА_1 в Теребовлянській фабриці ялинкових прикрас на посаді оператора склоформувальних машин у період 1984-1990 років.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що надані заявником докази є належними та достатніми, оскільки містять інформацію щодо предмета доказування та підтверджують наявність розбіжностей в написанні по батькові заявника у вищевказаних документах, що є юридично значимими, приймаючи до уваги відсутність можливості відновлення порушеного права заявника на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком

№ 2 іншим шляхом.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23 березня 2017 року апеляційну скаргу Васильківського об'єднаного УПФУ Київської області відхилено. Рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалу апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що заявник надав всі докази, які підтверджують належність трудової книжки саме йому. Також довів, що організацію, в якій працював ОСОБА_1 ліквідовано, а тому вона не має можливості внести виправлення до документа та засвідчити їх належним чином.

У травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга

Васильківське об'єднане УПФУ Київської області, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, воно просило скасувати оскаржувані судові рішення у частині встановлення факту роботи ОСОБА_1 у Теребовлянській фабриці ялинкових прикрас на посаді оператора склоформувальних машин в період у період з 1984 року по 1990 рік та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 у цій частині відмовити. У решті вказані судові рішення не оскаржуються, тому у силу положень статті 400 ЦПК України не переглядаються.

Касаційна скарга мотивована тим, що працівниками управління 15 серпня

2016 року було проведено перевірку на ВАТ «Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас», у результаті якої не було надано будь-яких документів, які підтверджують роботу заявника із 1984 року по 1990 рік оператором склоформовочних машин. В управління відсутні підстави для зарахування стажу роботи заявника у вказаний період до пільгового і, як наслідок, відсутні підстави для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до пункту б) статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

05 березня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Відповідно до частини третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що рішенням про відмову від 06 вересня 2016 року за

№ 4105/04 Васильківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області ОСОБА_1 повідомлено, що він не має права на пенсію по віку за Списком № 2, та матиме право на пенсію за віком після 60 років та після приведення всіх документів у відповідність.

Відповідно до копії паспорта заявника серії МС №071997, виданого Теребовлянським районним відділом управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області 04 червня 1996 року, де по батькові заявника зазначено як ОСОБА_1, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в місті Теребовля Тернопільської області (а.с. 5).

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданого

26 серпня 1983 року Теребовлянським райвідділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільської області, актовий запис № 77 від 11 червня 1958 року, де по батькові заявника зазначено як «ОСОБА_1», ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в місті Теребовля Тернопільської області (а.с. 7).

Відповідно до копії трудової книжки, виданої 14 серпня 1975 року на ім'я ОСОБА_1, 1958 року народження, заявника було прийнято робочим складу сировини і матеріалів Теребовлянської фабрики ялинкових прикрас; 17 листопада 1983 року за наказом № 979-к

від 17 листопада 1983 року заявника переведено учнем оператора з видування скляних іграшок на автоматах; 13 березня 1984 року за наказом № 218 від 18 березня 1984 року на підставі рішення кваліфікаційної комісії заявнику присвоєно 2 розряд оператора склоформувальних машин; 11 січня 1990 року за наказом № 825-к заявника переведено розприділювачем робіт на обробку (а.с. 9-11).

У трудовій книжці було внесене незастережене виправлення з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (а.с. 9).

Розпорядженням виконавчого комітету Теребовлянської районної ради народних депутатів від 26 вересня 1983 року № 370 «Про затвердження висновків відділу ЗАГС райвиконкому на виправлення актового запису про народження» в актовому записі про народження № 77 від 11 червня 1958 року виправлено ім'я батька «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», по батькові «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (а.с. 17).

Згідно архівної довідки № Н-4/05-13 від 20 травня 2013 року у документах архівного фонду виконкому Теребовлянської районної ради депутатів трудящих у розпорядженні виконкому № 370 від 26 вересня 1983 року є відомості, що в актовому записі про народження № 77 від 11 червня

1958 року було виправлено ім'я батька «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», по батькові «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (а.с. 18).

Відповідно до довідки № 1 від 26 листопада 2015 року, виданої

ВАТ «Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас» ОСОБА_1, «Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас» перейменована на

ВАТ «Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас» і є її правонаступником згідно державного реєстру № 2-231 від 31 січня 1997 року (а.с. 14).

Згідно довідки № 4 від 26 листопада 2015 року, виданої ВАТ «Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас» «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», виданої ОСОБА_1 про те, що зазначена особа працювала повний робочий день на ВАТ «Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас» і за період з 18 березня 1984 року по

01 листопада 1990 року виконувала роботи за посадою оператора склоформуючих машин, що передбачена Списком 2 розділ ХVІІІ підрозділ 2190100а-16049 на підставі постанови Кабінету міністрів України № 162.

Відповідно до довідки № 15 від 24 листопада 2016 року, виданої

ВАТ «Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас» ОСОБА_1, він дійсно працював на Теребовлянській фабриці ялинкових прикрас оператором склоформуючих машин з 18 березня 1984 року по 01 листопада 1990 року; з 29 вересня 2005 року ухвалою господарського суду Тернопільської області порушено провадження про банкрутство

ВАТ «Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас» і підприємство з того часу не працює; із-за халатного відношення до роботи відділу кадрів не всі документи збереглися в архіві, який знаходиться на фабриці (а.с. 22).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком

№ 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 1 грудня 2005 року, затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно пункту 3 цього Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи;розділ, підрозділ, пункт, найменування Списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до пункту 6 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затверджений постановою Пенсійного фонду України №18-1 від 10 листопада 2006 року, комісія є спеціально створеним колегіальним органом, основним завданням якового є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку.

Пунктом 10 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років передбачено, що рішення про результати розгляду заяви приймаються більшістю голосів членів комісії, присутніх на засіданні, підписується головою або його заступником.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 звертався із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, але рішенням про відмову Васильківського об'єднаного УПФУ Київської області від 06 вересня 2016 року йому роз'яснено, що права на пенсію по віку за Списком № 2 він не має, тому що актом перевірки № 175

від 15 серпня 2016 року управління УПФУ у Теребовлянському районі Тернопільської області не підтверджено факт роботи ОСОБА_1 у Теребовлянській фабриці ялинкових прикрас на посаді оператора склоформовочних машин за період 1984-1990 років у зв'язку із відсутністю наказу Теребовлянської фабрики ялинкових прикрас № 218 від 18 березня

1984 року про прийняття його оператором склоформовочних машин. Також у рішенні про відмову роз'яснено порядок його оскарження до Пенсійного фонду України вищого рівня або згідно із статтею 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, суди попередніх інстанції не врахували, що він не надав передбачених законодавством первинних документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, а саме уточнюючу довідку з усіма необхідними реквізитами та первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Ураховуючи викладене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту його роботи в Теребовлянській фабриці ялинкових прикрас на посаді оператора склоформувальних машин у період

1984-1990 років необхідно відмовити.

При цьому, у разі незгоди з діями Васильківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області заявник не позбавлений права оскаржити такі дії у порядку адміністративного судочинства на загальних підставах.

Відповідно до частини першої, третьої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії Першої судової палати суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Васильківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 23 березня

2017 року у частині встановлення факту роботи ОСОБА_1 в Теребовлянській фабриці ялинкових прикрас на посаді оператора склоформувальних машин у період 1984-1990 років скасувати.

У задоволенні заяви про встановленні факту роботи ОСОБА_1 в Теребовлянській фабриці ялинкових прикрас на посаді оператора склоформувальних машин у період 1984-1990 років відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта