Справа № 297/2017/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого: Ільтьо І. І.,

при секретарі Куні О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берегово цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Іршавський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області про встановлення факту батьківства,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в Берегівський районний суд з заявою про встановлення факту батьківства. Заява мотивована тим, що з травня 2011 року вона проживала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2. 30.08.2012 року від їх фактичних шлюбних відносин в них народився син ОСОБА_3. Оскільки, вони на той час не перебувала у зареєстрованому шлюбі, тому відомості в свідоцтво про народження сина було внесено за заявою матері, відповідно до ст. 135 СК України, а саме батьком вказано ОСОБА_4.

28.08.2018 року ОСОБА_2 раптово помер внаслідок нещасного випадку, а саме ураження технічним електричним струмом.

За весь час спільного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, ОСОБА_2 визнавав себе батьком ОСОБА_3, займався його вихованням та утриманням.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилися, однак подала заяву в якій просять розглянути справу без її присутності, заявлені вимоги підтримує та просять задовольнити їх в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Іршавський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області в судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які заявник посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає заяву задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30.08.2012 року ОСОБА_1 народила сина ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії I-ФМ № 234805, яке видане виконкомом Камянської сільської ради Іршавського району 05 вересня 2012 року. Відомості внесені у свідоцтво внесені за заявою матері, відповідно до ст. 135 СК України, а саме, а саме батьком дитини вказано ОСОБА_4.

Так, згідно довідки Свято-Васильківської церкві с. Нижні Ремети, Берегівського району, вбачається, що 09.09.2012 року над ОСОБА_5, який народився 30.08.2012 року було здійснено таїнство хрещення. Відповідно до запису у реєстраційній книзі під № 15 від 2012 року батьком ОСОБА_3, був ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також, з медичної карти дитини ОСОБА_3, вбачається, що такий народився 30.08.2012 року та батьками дитини зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Крім того, з довідки виконкому Нижньореметівської сільської ради вбачається, що ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3, 30.08.2012 року, дійсно проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_2, який помер 29.08.2018 року.

Окрім цього, з свідоцтва серії І-ФМ №252950 від 01.09.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 Миколайоич, 29.08.2018 року помер, не оформивши батьківство відносно сина ОСОБА_3.

Відповідно до частини другої статті 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз.3-5 п.7 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини. Або спільне виховання чи утримання ними дитини. Або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно із ст. 55 КпШС України якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері. А запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у запис у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім'єю, не реєструючи шлюб, за час якого в них 30.08.2012 року народився син ОСОБА_3, всі проживали однією сім'єю, ОСОБА_2 допомагав у вихованні заявниці, матеріально забезпечував, тому суд вважає за необхідне встановити факт батьківства.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає необхідним встановити факт батьківства померлого 28 серпня 2018 року ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, то відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України необхідно внести зміни до актового запису про народження заявника щодо батьківства.

Керуючись п.15 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 53, 55 КпШС, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 82, 89, 206, 229, 235, 247 ч. 2, 314, 315 ч.2 ЦПК України. суд,

вирішив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, відносно ОСОБА_3, який народився 30.08.2012 року в селі Богаревиця, Іршавського району, Закарпатської області.

Внести зміни Головному територіального управління юстиції у Закарпатської області до актового запису №41, від 05.09.2012 року, вчиненого виконкомом Камянської сільської ради Іршавського району про народження ОСОБА_3, 30.08.2012 року, вказавши в графі «Батько» - громадянин України, ОСОБА_2, який народився 19.11.1987 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення.

Суддя Ільтьо І. І.