Справа № 570/2954/18
Номер провадження 2/570/1238/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є власником житлового будинку № 3 по вул.Островського в с.Корнин Рівненського району Рівненської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У вказаному житловому будинку зареєстрований відповідач, який з 2011 року виїхав за кордон на постійне місце проживання, а тому в будинку позивача не проживає. За таких обставин позивач звернулася до суду з позовом, мотивуючи його тим, що відповідач тривалий час не проживає у будинку, а тому є таким, що втратив право користування житловим будинком.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить суд їх задоволити. Не заперечила проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився. Заперечень проти позову (відзиву) від відповідача не надійшло.Судові повідомлення, надіслані судом за місцем реєстрації відповідача повернуті до суду у вигляді поштових конвертів з відміткою "адресат не проживає". Про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення.

Вислухавши позивача, пказання свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником житлового будинку № 3 по вул.Островського в с.Корнин Рівненського району Рівненської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 26.03.2004 року державним нотаріусом Рівненської РДНК ОСОБА_5 Право власності позивача на зазначений будинок підтверджується витягом № 3726004 від 01.06.2004 року КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації".

У вказаному житловому будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_3, що підтверджується у відповіді на запит суду щодо надання інформації про місце реєстрації відповідача у справі. Відповідач з 2011 року в будинку № 3 по вул.Островського в с.Корнин Рівненського району Рівненської області не проживає, що підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов, затверджені головою Корнинської сільської ради ОСОБА_6 від 19.02.2018 року, 13.04.2018 року, 07.05.2018 року, показаннями свідка ОСОБА_4 - дочки позивача.

Норми статтей 15, 16, 386, 391 ЦК України гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому. Відповідно до положень цих норм власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

У даному випадку власник житла має право вимагати визнання колишнього власника майна таким, що втратив право користування житловим приміщенням. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла (ст. 346 ЦК України).

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно до ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Таким чином, зміст вказаних правових норм свідчить про те, що право користування житловим приміщенням кореспондується, є похідним від права власності на будинок (квартиру) та існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Відповідно до вимог частини другої статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи встановлені судом обставини та вимоги статей 317,319,391,405 ЦК України, з метою захисту права власності позивача на житловий будинок, відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: вул.Островського, 3, с.Корнин Рівненського району Рівненської області

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задоволити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - будинком за адресою: вул. Островського, буд.3, с.Корнин, Рівненського району Рівненської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Повне судове рішення складено 19.10.2018 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.