Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/5859/17
02 січня 2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого - судді Самсонової О.А.
при секретарі - Горошко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» про визнання права та включення до переліку вкладників, -
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права та включення до переліку вкладників.
Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 24 листопада 2017 року позов задоволено, визнано за ОСОБА_1 право на отримання відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком №8201, відкритим у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», на суму 167179 грн. 25 коп., зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунком № 8201 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Але при цьому судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою судді апеляційного суду Полтавської області від 27 грудня 2017 року дана цивільна справа повернута до Київського районного суду м.Полтави для вирішення питання про судові витрати в порядку ст.220 ЦПК України (в редакції №1618-ІV від 18 березня 2004 року, чинній на момент винесення рішення), а також вимог п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України (в редакції Закону №2147 VІІІ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності 15 грудня 2017 року).

В судове засідання особи, які беруть учать у справі, не зявились.

Відповідно до ч.5 ст.270 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду. Тому суд вважає за можливе розглянути питання про ухвалення додаткового рішення у справі за відсутності осіб, що в засідання не зявились.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п3.ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки в зазначеній справі судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, в цій частині суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Так, при зверненні з позовом до суду позивачем судовий збір сплачено не було, оскільки від сплати судового збору позивач звільнена на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки позивач звернулась до суду за захистом права споживача фінансових послуг, про що зазначила в позовній заяві.

Як встановлено судом, відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 року № 1213 «Про початок процедури ліквідації «ПАТ «Банк Михайлівський», призначено уповноважену особу Фонду (а.с.84).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1702 від 01 вересня 2016 року змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» та призначено ОСОБА_2

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином встановлено, що відповідач є неплатоспроможним.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України в редакції, що діє на час ухвалення додаткового рішення, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч.3 даної статті з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Такі ж норми були закріплені і в ст.82 ЦПК України в редакції, яка діяла на час ухвалення рішення 24 листопада 2017 року.

Тому з огляду на майновий стан відповідача, враховуючи, що його виведення з ринку фінансових послуг здійснюється державним органом Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави..

Додаткове рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий О.А.Самсонова

02.01.2018