АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1595/2018 Доповідач - Ратнікова В.М.
У х в а л а

м. Київ Справа № 761/24050/17

11 січня 2018 року у місті Києві суддя Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва Ратнікова В.М., розглянувши матеріали апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Махініча Руслана Вікторовича на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року, ухвалене під головуванням судді Савицького О.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шишкіної Алли Олександрівни, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про визнання недійсним договору застави транспортного засобу, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року задоволено позов ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шишкіної Алли Олександрівни, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про визнання недійсним договору застави транспортного засобу.

Визнано недійсним Договір застави транспортного засобу марки «Land Rover», модель «Range Rover», ріки випуску - 2014, колір - чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, тип загальний легковий універсал - В, реєстраційний номер НОМЕР_1, укладений 12 червня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шишкіною Аллою Олександрівною, зареєстрований в реєстрі за № 2563.

Стягнуто з ОСОБА_2 і ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 у рівних частках судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн., а саме по 320,00 грн. з кожного.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 26 грудня 2017 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Махініч Руслан Вікторович подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Також подав клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року, посилаючись на те, що даний строк пропущено з поважних причин.

Зазначив, що в судовому засіданні 11 грудня 2017 року було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, його повний текст оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 19 грудня 2017 року, а представником апелянта отримано 21 грудня 2017 року. Так як узгодження правової позиції з ОСОБА_2 та підготовка проекту апеляційної скарги у відповідності до вимог нової редакції ЦПК України вимагала певного часу, скарга була подана поза межами десятиденного строку, проте причини його пропуску є поважними. З огляду на викладене, просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність поданої апеляційної скарги вимогам ст.ст. 354, 356 ЦПК України, вивчивши доводи клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, приходжу до наступних висновків.

Так, статтею 354 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днівз дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Стаття 294 ЦПК України в редакції, що діяла на момент ухвалення рішення судом першої інстанції, передбачала, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні 11 грудня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частину рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року.

Відомостей щодо дати складення повного судового рішення матеріали справи не містять, проте вбачається, що копію повного тексту рішення представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Махінічем Русланом Вікторовичем отримано наручно в приміщенні суду 21 грудня 2017 року.

За таких обставин, оскільки апеляційна скарга була подана в межах десятиденного строку з моменту отримання та ознайомлення представником апелянта з повним текстом рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року та в межах тридцятиденного строку з дати ухвалення цього рішення, вважаю, що причини пропуску визначеного ст. 294 ЦПК України від 2004 року десятиденного строку на подання скарги є поважними.

За правилами статті 356 ЦПК України, в апеляційній скарзі зазначається, в чому полягає незаконність і необґрунтованість рішення, що неможливо зазначити без отримання повного тексту рішення та дослідження викладених в ньому мотивів суду першої інстанції.

Стаття 129 Конституції України закріпила, що забезпечення апеляційного та, у визначених законом випадках, касаційного оскарження рішення суду є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини третьої статті 129 Конституції України).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує, що стаття 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлює вимог до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Проте там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 Рішення у справі "Делкур проти Бельгії" від 17 січня 1970 року та пункт 65 Рішення у справі "Гофман проти Німеччини" від 11 жовтня 2001 року).

За таких обставин, з метою забезпечення дотримання закріпленого в законодавстві принципу апеляційного оскарження судового рішення, оскільки матеріалами справи підтверджується, що повний текст рішення суду першої інстанції отримано апелянтом 21 грудня 2017 року, вважаю за необхідне поновити представнику відповідача ОСОБА_2 адвокату Махінічу РуслануВікторовичу процесуальний строк на подачу апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року, оскільки він пропущений з поважних причин.

За формою та змістом апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Апеляційна скарга подана особою, яка має право на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 127, 354, 356, 359 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Поновити представнику відповідача ОСОБА_2 адвокату Махінічу Руслану Вікторовичу процесуальний строк на подачу апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року.

Відкрити апеляційне провадження в цивільній справі за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Махініча РусланаВікторовича на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року, ухвалене під головуванням судді Савицького О.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шишкіної Алли Олександрівни, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про визнання недійсним договору застави транспортного засобу.

Встановити учасникам справи строк на подання відзиву на апеляційну скаргу до 22 січня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя: