Справа № 226/2378/18
Провадження № 2/226/871/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Петуніна І.В.,

за участі секретаря Альберті О.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 12 вересня 2000 року за договором купівлі-продажу у відповідача по справі вона придбала двокімнатну житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу квартири було посвідчено Регіональною товарною біржею «Юго-Восток» та зареєстровано у БТІ м.Димитрова 13.09.2000 року. Виконавши зазначені дії, позивач вважала себе власником квартири. Згодом позивач дізналася, що укладений договір є недійсним, оскільки не був нотаріально посвідченим. На теперішній час посвідчити дану угоду нотаріально немає можливості, оскільки відповідач за станом здоров'я відмовився посвідчувати договір нотаріально, у зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду за захистом свого права власності. Оскільки вони з відповідачем при укладанні договору купівлі-продажу квартири здійснили всі умови необхідні для укладення договору, просила суд визнати дійсним договір купівлі продажу квартири та визнати за нею право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

До судового засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду клопотання з проханням розглянути справу без їх участі, позивач на задоволенні позову наполягала, відповідач позов визнав.

Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з'явилися до суду.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

11.09.2018 року до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи суддею був зроблений запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, відповідь на який надійшла до суду 26.09.2018 року.

27.09.2018 року ухвалою судді відкрите спрощене позовне провадження у даній справі, розгляд якої призначено на 09.00 год. 17.10.2018 року.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 12 вересня 2000 року Регіональною товарною біржею «Юго-Восток» посвідчена угода купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, згідно з якою ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_4 купила зазначену квартиру, загальною площею 35,4 м2, в тому числі жилою 21,9 м2 (а.с. 22).

Квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, 13 вересня 2000 року зареєстрована в Бюро технічної інвентаризації міста Димитров Донецької області за ОСОБА_4 (а.с. 24).

Згідно зі свідоцтвом про одруження ОСОБА_4, 30 жовтня 2004 року уклала шлюб з ОСОБА_5, взявши собі після одруження прізвище ОСОБА_5 (а.с. 34).

V. Оцінка суду.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.2 ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно з вимогами ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами.

Якщо право власності на майно оспорюється або не визнається іншою особою, власник майна, керуючись вимогами статті 392 Цивільного кодексу України може пред'явити позов про визнання його права власності.

Оскільки спiрнi правовідносини мiж сторонами виникли до 1 січня 2004 року, то суд вважає, що при вирішенні спору між сторонами у справі відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року необхідно керуватися нормами Цивільного Кодексу УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР, договір вважається укладеним, коли мiж сторонами в потрiбнiй в належному випадку формi досягнута угода з усіх істотних умов.

За змістом статті 224 ЦК УРСР iстотними умовами для укладення договору купівлi-продажу є передача продавцем майна у власнiсть покупця i обов'язок покупця прийняти майно i сплатити за нього певну грошову суму.

Суд вважає, що сторони, уклавши договiр купівлi-продажу квартири, досягли згоди з усіх істотних умов договору, оскільки договiр мiж ними був пiдписаний добровiльно, без примусу, вимоги про визнання його у майбутньому недiйсним вiд сторiн не заявлялись.

Таким чином, суд вважає, що договір купівлі-продажу квартири укладений на товарній біржі, необхідно визнати дійсним за визнати за позивачем право власності на квартиру за адресою: м.Мирноград Донецької області вул.Мухамадєєва, 1/37.

На пiдставi ч.2 ст.41 Конституції України, ст.ст.47 ч.2, 153, 224, 227 ЦК УРСР 1963 р., ст.ст. 328, 392 ЦК України 2004 р., керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10-13, 81, 141, 259, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, мешкає за адресою: 85327, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 до ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: 85324, АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності, задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, укладений та зареєстрований Регіональною товарною біржою «Юго-Восток» 12 вересня 2000 року за № 624 між позивачем та ОСОБА_2, дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на двокімнатну квартиру, загальною площею 35,4 м2, в тому числі жилою 21,9 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Донецького апеляційного суду Донецької області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 жовтня 2018 року.

Суддя І.В.Петунін