КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 жовтня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Махлай Л.Д., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 09 квітня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.04.2014 року відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, 08.10.2018 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та прийняти постанову про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю. Посилається на те, що вона перебуває із ОСОБА_3 у договірних відносинах та можливе рішення суду у цій справі вплине на його платоспроможність. Відтак має право на оскарження ухвали, яку вважає такою, що прийнята з порушенням правил предметної підсудності.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Апеляційний суд Київської області та Апеляційний суд міста Києва здійснювали правосуддя до початку роботи Київського апеляційного суду.

21.06.2018 року Київський апеляційний суд зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на виконання Указу Президента «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року, а з 03.10.2018 року Київський апеляційний суд розпочав свою роботу.

Згідно із ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказані норми процесуального закону встановлюють порядок та спосіб апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про можливість прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, та яка вважає, що прийнятим судовим рішенням порушені її права та обов'язки, суд апеляційної інстанції установлює чи дійсно є підстави припускати про порушення таких прав та обов'язків у зв'язку з ухваленим рішенням, та в залежності від установленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

у/н справи 755/9170/14-ц № а/п 22-ц/824/3235/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Яровенко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
З матеріалів справи вбачається, що у справі беруть участь ПАТ КБ «Правекс-Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3. Із самого змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд не вирішував питання про будь-які права чи обов'язки заявника.

Доводи апелянта про те, що між нею та ОСОБА_3 існують договірні відносини з приводу надання правової допомоги та можливе рішення суду у цій справі вплине на платоспроможність останнього не вказують на те, що оскаржуваною ухвалою суд вирішив питання про права та обов'язки ОСОБА_1

Оскільки ОСОБА_1 не є стороною у даній справі, суд не вирішував будь - які питання про її права та обов'язки, апеляційна скарга не може бути прийнята для розгляду в апеляційній інстанції та підлягає поверненню апелянту.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З матеріалів справи вбачається, що як самими відповідачами, так і особами, які, як вказували надають відповідачам правову допомогу було подано 22 апеляційні скарги на ухвалу про відкриття провадження. Вказане свідчить про те, що особи, які звертаються з апеляційними скаргами на ухвалу про відкриття провадження зловживають своїми процесуальними правами та подають апеляційні скарги лише з метою перешкодити своєчасному розгляду справи.

У зв'язку з цим, звертаю увагу суду, що відповідно до п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Керуючись ст. 352 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

відмовити у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 09 квітня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та повернути апелянту.

Ухвала може бути оскаржена протягом тридцяти днів у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Суддя