ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2018 року м. Кропивницький

справа № 385/358/16-ц

провадження № 22-ц/4809/16/18

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Кіселика С.А. (суддя доповідач),

суддів : Дьомич Л.М., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Я.С.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 11 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту належності заповіту та визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Гайворонського районного суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту належності заповіту та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Позивач просила: встановити факт належності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю с. Покутенці Віньковецького району Хмельницької області правовстановлюючого документу - заповіту від 19.11.2008 року на ім'я ОСОБА_1, посвідченого державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №3-4061; визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності в порядку спадкування на 2/3 частин квартири, що знаходиться АДРЕСА_1 вартістю 53834 гривні після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2; визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку № 400, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Хащуватської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області розміром 2,89 га вартістю 102020 грн., після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2; стягнути з відповідачів судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_5, яка являлась дружиною ОСОБА_4 та її матір'ю.

Після смерті ОСОБА_5 спадщину, яка складається з земельної ділянки (пай) згідно державного акту НОМЕР_2, що знаходиться на території Хащуватської сільської ради Гайворонського району, і підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.06.2001 року виданого державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори прийняв ОСОБА_4

Крім того, ОСОБА_5, за життя, на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право власності на житло №185 від 27.07.1993 року, виданого Знам'янським відділом Одеської залізниці, належала 1/3 частини квартири, яка знаходиться по АДРЕСА_1 що підтверджується архівною довідкою УМБТІ. Спадкодавець ОСОБА_4, прийнявши спадщину, право власності на дану частку квартири набув, але за життя з невідомих обставин не виготовив правовстановлюючий документ на частину даної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4. До складу спадкового майна ОСОБА_4, крім отриманого у спадок після смерті ОСОБА_5, входить також земельна ділянка № 400, що розташована на території Хащуватської сільської ради розміром 2,89 га., вартістю 102020 грн. та 2/3 частини квартири, що знаходиться по АДРЕСА_1

Спадкоємцями першої черги за законом на момент відкриття спадщини являються його рідні діти: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

Спадкоємець ОСОБА_6 в період шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, від спадщини відмовилась.

За життя, 19.11.2008 року, ОСОБА_4 здійснив розпорядження щодо належного йому майна, шляхом складення заповіту, згідно якого все належне ОСОБА_4 майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та взагалі те, на що він за законом матиме право на день його смерті заповів ОСОБА_1. Заповіт посвідчений державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори.

Однак, посвідчуючи заповіт від 19.11.2008 року державний нотаріус Уманської міської державної нотаріальної контори допустив технічну помилку в даті народження заповідача вказавши, що заповідач ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4, в той час, як відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, в заповіті від 19.11.2008 року державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори було допущено технічну помилку в частині місця реєстрації батька позивача і вказано, що заповідач ОСОБА_4 проживає за адресою АДРЕСА_2 в той час як в дійсності заповідач проживав в АДРЕСА_1

Вважає, що дані помилки в заповіті від 19.11.2008 року були допущені нотаріусом технічно під час виготовлення заповіту.

Після смерті батька позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку і 24.02.2016 року звернулася до Гайворонської державної нотаріальної контори з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та частину квартири, але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 11.05.2017 року позов задоволено частково. Встановлено факт належності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю с. Покутенці Віньковецького району Хмельницької області правовстановлюючого документу: заповіту від 19.11.2008 року на ім'я ОСОБА_1, посвідченого державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №3-4061. Визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності в порядку спадкування на 5/12 частин квартири, що знаходиться АДРЕСА_1 вартістю 53834 гривні після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. Визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності в порядку спадкування на 5/6 частин земельної ділянки № 400, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Хащуватської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області розміром 2,89 га вартістю 102020 грн., після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 764 гривні 22 копійки судових витрат на користь ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_7 просить рішення суду змінити в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 5/12 частин квартири визнавши за позивачем право власності на 6/12 частини квартири, що знаходиться АДРЕСА_1.

В свою чергу відповідач ОСОБА_2, непогодившись із рішенням суду, просить скасувати його та постановити нове яким визнати заповіт ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 не дійсним, включити ОСОБА_8 до складу спадкоємців, передати її частку спадщини ОСОБА_2 та поділити спадщину за законом між членами першої черги спадкування за законом.

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII " Перехідні положення" ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Справа судом переглядається в межах визначених ст. 367 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги та заперечувала доводи апеляційної скарги відповідача, пояснення відповідача, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги і заперечував доводи апеляційної скарги позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача частковому задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Однак, зазначеним вимогам закону рішення суду в частині визначення частки майна у спадковій квартирі не відповідає.

Відповідно до ст. ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а обов'язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вирішуючи спір на підставі досліджених доказів суд першої інстанції встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_5, яка являлась дружиною ОСОБА_4 та матір'ю позивача.

Після смерті ОСОБА_5 спадщину, яка складається з земельної ділянки (пай) згідно державного акту НОМЕР_2, що знаходиться на території Хащуватської сільської ради Гайворонського району, і підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.06.2001 року виданого державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори прийняв ОСОБА_4

Крім того, ОСОБА_5, за життя, на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право власності на житло №185 від 27.07.1993 року виданого Знам'янським відділом Одеської залізниці, належала 1/3 частини квартири, яка знаходиться по АДРЕСА_1 що підтверджується архівною довідкою УМБТІ. Спадкодавець ОСОБА_4, прийнявши спадщину, право власності на дану частку квартири набув, але за життя з невідомих обставин не виготовив правовстановлюючий документ на частину даної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4. До складу спадкового майна ОСОБА_4, крім отриманого у спадок після смерті ОСОБА_5, входить також земельна ділянка № 400, що розташована на території Хащуватської сільської ради розміром 2,89 га., вартістю 102020 грн. та 2/3 частини квартири, що знаходиться по АДРЕСА_1

Спадкоємцями першої черги за законом на момент відкриття спадщини являються його рідні діти: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

Спадкоємець ОСОБА_6 в період шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, від спадщини відмовилась на користь брата ОСОБА_2.

За життя, 19.11.2008 року, ОСОБА_4 здійснив розпорядження щодо належного йому майна, шляхом складення заповіту, згідно якого все належне ОСОБА_4 майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та взагалі те, на що він за законом матиме право на день його смерті заповів ОСОБА_1. Заповіт посвідчений державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори.

Посвідчуючи заповіт від 19.11.2008 року державний нотаріус Уманської міської державної нотаріальної контори допустив технічну помилку в даті народження заповідача вказавши, що заповідач ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, в той час, як відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, в заповіті від 19.11.2008 року державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори було допущено технічну помилку в частині місця реєстрації батька позивача і вказано, що заповідач ОСОБА_4 проживає за адресою АДРЕСА_2 в той час як в дійсності заповідач проживав в АДРЕСА_1

Після смерті батька позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку і 24.02.2016 року звернулася до Гайворонської державної нотаріальної контори з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та частину квартири, але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Задовольняючи позов частково та встановлюючи факт належності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю с. Покутенці Віньковецького району Хмельницької області правовстановлюючого документу - заповіту від 19.11.2008 року на ім'я ОСОБА_1, посвідченого державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №3-4061 суд послався на те, що даний факт підтверджується копією свідоцтва про смерть на ім'я ОСОБА_4, копією паспорта та свідоцтва про народження ОСОБА_4 та показами ОСОБА_1 Крім того, з інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що покійний ОСОБА_4, здійснив розпорядження щодо свого майна, шляхом укладення заповіту від 19.11.2008 року, який посвідчений державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори, що також вбачається з відповідного витягу з Спадкового реєстру від 19.11.2008 року.

Колегія суддів погоджується із висновком суду, що заповіт від 19.11.2008 року на ім'я ОСОБА_1, посвідчений державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №3-4061 вчинено ОСОБА_4.

Заперечуючи проти такого висновку суду ОСОБА_2

зазначив, що вважає даний заповіт таким, що не відповідає чинному законодавству, а отже має бути визнаний не дійсним, оскільки не був підписаний ОСОБА_4 та не відповідає волі спадкодавця.

Колегія суддів вважає, що дана обставина не може бути предметом апеляційного розгляду оскільки питання щодо недійсності заповіту знаходиться поза межами позову і при розгляді даної справи, у визначений законом спосіб, не заявлялось.

Крім того, колегією суддів встановлено, що в липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Гайворонського районного суду із позовом до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним. Провадження по справі судом було відкрито та призначено судову почеркознавчу експертизу, а 20.09.2018 року провадження по справі закрито у зв'язку із відмовою позивача від позову (т.2 а.с. 60).

Визнаючи за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності в порядку спадкування на 5/12 частин квартири, що знаходиться АДРЕСА_1 вартістю 53834 гривні після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 суд першої інстанції послався на те, що відповідачу ОСОБА_2 після смерті батька залишилась у спадщину 1/6 частини квартири, що знаходиться по АДРЕСА_1 як обов'язкова частка яка становить ? від частини яку відповідач, як непрацездатний син спадкодавця успадкував би у разі спадкування за законом.

Колегія суддів не погоджується із розміром визначеної судом частки в квартирі яка перейшла у спадок, оскільки вважає, що судом при проведенні розрахунку зроблено помилку.

Доводи позивача, що після смерті батька вона має право на 6/12, тобто ? частину спірної квартири є обґрунтованими.

Так, колегією суддів встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_5, яка являлась дружиною ОСОБА_4 та матір'ю позивача.

Після смерті ОСОБА_5 спадщину, яка складається з земельної ділянки (пай) згідно державного акту НОМЕР_2, що знаходиться на території Хащуватської сільської ради Гайворонського району, і підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.06.2001 року виданого державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори прийняв ОСОБА_4

Крім того, ОСОБА_5, за життя, на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право власності на житло №185 від 27.07.1993 року виданого Знам'янським відділом Одеської залізниці, належала 1/3 частини квартири, яка знаходиться по АДРЕСА_1 що підтверджується архівною довідкою УМБТІ.

Співвласниками даної квартири, яким також належало по 1/3 частині були ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняв ОСОБА_4 подавши заяву до нотаріальної контори.

Тобто, після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_4 отримав у спадок 1/3 частини квартири і частка співвласників становила 2/3 ОСОБА_4 та 1/3 ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4. До складу спадкового майна ОСОБА_4, входить земельна ділянка № 400, що розташована на території Хащуватської сільської ради розміром 2,89 га., вартістю 102020 грн. та 2/3 частини квартири, що знаходиться по АДРЕСА_1

За життя, 19.11.2008 року, ОСОБА_4 здійснив розпорядження щодо належного йому майна, шляхом складення заповіту, згідно якого все належне ОСОБА_4 майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та взагалі те, на що він за законом матиме право на день його смерті заповів ОСОБА_1. Заповіт посвідчений державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори.

Спадкоємцями першої черги за законом на момент відкриття спадщини являються його рідні діти: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_8.

Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Спадкоємець ОСОБА_6 в період шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, від спадщини відмовилась на користь ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Із матеріалів справи вбачається, що спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_8 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 були непрацездатними, а отже обов'язкова частка квартири, яку успадкував ОСОБА_3 та мала б успадкувати ОСОБА_8 становить по 1/12 кожному, а разом 1/6 частина від успадкованої частини квартири.

Таким чином, позивач за заповітом успадкувала (2/3 частини квартири мінус 1/6 частини квартири (дві обов'язкові долі) дорівнює 3/6 частини або ? частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Представник позивача в своїй апеляційній скарзі просить постановити рішення яким визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 6/12 частини квартири, що саме і становить ? частину квартири.

Враховуючи, що судом першої інстанції при вирішені спору правильно застосовано норми матеріального та норми процесуального права, однак при підрахунку частки квартири, яка перейшла у спадок позивачу суд допустив помилку, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду визнавши за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності в порядку спадкування на 1/2 частину квартири, що знаходиться АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій частині рішення суду зміні не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.367, ст.374, ст.376, ст. ст. 381 - 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 11 травня 2017 року в частині визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування права власності на 5/12 частин квартири, що знаходиться АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, змінити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності в порядку спадкування на 1/2 частину квартири, що знаходиться АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій частині рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 11.05.2017 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1630 грн. 86 коп. судового збору сплаченого за перегляд справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 22 листопада 2018 року.

Головуючий суддя С.А. Кіселик

Судді: Л.М. Дьомич

С.І. Мурашко