Справа № 2-27/2011
Провадження № 4-с/316/16/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2018 р.

Енергодарський міський суд Запорізької області,

у складі: головуючого судді Бульби О.М.

секретар судового засідання Черкашина О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Енергодарі Запорізької області скаргу ОСОБА_1, на дії Енергодарського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Запорізькій області, стягувач: Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго», по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення шкоди внаслідок скоєного злочину, -

ВСТАНОВИВ:

18.01.2018 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області зі скаргою на дії Енергодарського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у ї Запорізькій області (далі - Енергодарського МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області), стягувач: Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго» (далі - ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго»), в обґрунтування якої зазначав, що 15 лютого 2011 року Енергодарським міським судом Запорізької області було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1І на користь ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» матеріальної шкоди в розмірі 259813 грн. 99 коп. Енергодарським МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області було відкрито та здійснюється виконавче провадження з примусового виконання зазначеного рішення суду.

17.01.2018 року на адресу боржника надійшло повідомлення ВДВС про здійснення опису і арешту майна, а також 2 (два) аркуші паперу, на якому на якому, через поганої якості ксерокс, було відкопійовано «висновок експерта», дата оцінки зазначена 26 грудня 2017 рік. Однак, ні 26 грудня 2017 року ні в будь-який інший період, оцінювач обєкт нерухомого майна, що належить боржнику, не оглядав, з запитами до боржника не звертався, хоча жодних перешкод для такого огляду не існувало і не існує.

Вважає результати «оцінки» такими, що не можуть бути підставою для визначення дійсної ринкової ціни майна боржника, а відтак і не можуть використовуватися для подальшого використання органами і посадовими особами ДВС під час здійснення заходів з примусового виконання судового рішення.

ОСОБА_2 того, ОСОБА_1 стверджує, що державний виконавець порушив його права надіславши йому не весь звіт про оцінку майна, а лише його частину, що не дає йому можливості викласти аргументовані зауваження проти звіту, не знаючи про методику, згідно з якою здійснено оцінку, зокрема про її відповідність національним стандартам; про час, місце і хід дослідження стану обєктів, про відповідність описової частини звіту дійсному стану обєктів, про джерела, з якими працював експерт.

На підставі викладеного з посиланням на законодавство України, просить суд: визнати незаконними дії Енергодарського міського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області в частині використання піл час здійснення виконавчого провадження звіту щодо ринкової вартості нерухомого майна (квартири), що належить боржникові ОСОБА_1 та поновити порушене право боржника ОСОБА_1 шляхом визнання таким, що не підлягає використанню при визначенні стартової ціни під час проведення торгів з реалізації майна, звіту про оцінку майна боржника без дати, виконаного ФОП ОСОБА_5 (а.с.17-19 т.5)

23.01.2018 року на адресу Енергодарського міського суду Запорізької області від представника стягувача ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» - ОСОБА_6 надійшов письмовий відзив на скаргу відповідно до змісту якого представник зазначаючи на безпідставність та необґрунтованість скарги з підстав, у тому числі, того, що державний виконавець не зобовязаний надсилати повний звіт про оцінку майна боржнику, а лише повинен повідомити про результати такої оцінки, що і було зроблено державним виконавцем та права боржника на ознайомлення зі звітом оцінки майна не було порушено, оскільки йому достатньо звернутися до відділу ДВС із заявою про ознайомлення. Також, вважає безпідставність і самих вимог скарги, оскільки ніяких дій державний виконавець щодо використання звіту ринкової вартості майна не робив, крім того, яке саме право боржника було порушено, що підлягає відновленню шляхом визнання таким, що не підлягає використанню при визначенні стартової ціни під час проведення торгів з реалізації майна, звіту про оцінку майна боржника без дати виконаного ФОП ОСОБА_5 боржник не вказує. Просить відмовити в задоволенні скарги (а.с.27-28 т.5).

05.02.2018 року на адресу Енергодарського міського суду Запорізької області від старшого державного виконавця Енергодарського МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_7 надійшли письмові пояснення на скаргу ОСОБА_1 відповідно до змісту яких зазначила, що після отримання 11.01.2018 року відділом звіту про оцінку майна від 26.12.2018 року, державним виконавцем 12.01.2018 року було надіслано сторонам виконавчого провадження лист щодо визначення вартості майна, що підтверджується копією супроводжувального листа, отже було виконано приписи ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до якого державний виконавець лише повідомляє про результати оцінки. Боржник вказує на порушення які нібито містяться у звіті про оцінку майна, однак при цьому як зазначає боржник, ним отримано лише першу і останню сторінку звіту про оцінку майна. ОСОБА_2 того, оцінка майна боржника є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретна особа (сам державний виконавець чи залучена ним особа) здійснювала відповідні дії. Просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні скарги (а.с.35-35зворот т.5).

06 лютого 2018 року Енергодарським міським судом Запорізької області, за результатами розгляду скарги, було постановлено ухвалу (а.с.52, 53-54 т.5), яка була скасована ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 17 липня 2018 року та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.102, 103-109 т.5).

До Енергодарського міського суду Запорізької області з Апеляційного суду Запорізької області справа надійшла 02.08.2018 року (а.с.120, 121) та ухвалою суду від 03 серпня 2018 року по справі за скаргою призначено судове засідання (а.с.122 т.5).

Інших процесуальних дій у справі не вчинялось, провадження не зупинялось.

В судове засідання 07.09.2018 року не зявились: скаржник ОСОБА_1 та його представник - адвокат за письмовим договором про надання послуг від 06 лютого 2018 року (а.с.46) та письмового ордеру про надання правової допомоги (а.с.47) ОСОБА_8 та представник стягувача: ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго», про причини неявки суд не повідомили, заяв або клопотань про відкладення слухання справи до суду не надали, про розгляд даної скарги в Енергодарському міському суді були повідомлені належним чином (а.с.126, 127, 128 т.5).

В судове засідання представник Енергодарського МВ ДВС ГТУЮ в Запорізькій області старший державний виконавець Єрмак Г.В. надала до суду письмову заяву про розгляд справи за скаргою ОСОБА_1 без її участі, проти скарги заперечує у повному обсязі (а.с.132 т.5).

Відповідно до змісту ч.1 ст.450 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), строк розгляд скарги обмежено десятиденним терміном.

Відповідно до приписів ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року (заява N3236/03) , наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, враховуючи, що заявник, представник заявника, стягувач ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» належним чином повідомлені про розгляд скарги та від них не надійшло заяв або клопотань про відкладення слухання справи, суд вважає можливим провести розгляд даної скарги за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

У звязку з неявкою всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи за скаргою, оцінивши в сукупності наявні у справі докази як на обґрунтування вимог скарги так і доказів на їх спростування, суд дійшов наступного висновку:

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України та застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Згідно приписів ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.447 ЦПК України, в редакції від 15.12.2017 року, зі змінами, яка діє на час розгляду справи судом, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Так, судом встановлено, що рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 15.02.2011 року по цивільній справі №2-27/2011, було задоволено позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Дніпроенерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та стягнуто з останніх, солідарно: заподіяну шкоду внаслідок вчинення злочину у розмірі 259813 грн. 99 коп., залишкову частину заподіяної шкоди внаслідок скоєного злочину в розмірі 2080 грн. 71 коп., судові витрати. Енергодарським міським судом Запорізької області було видано 14.07.2011 року виконавчий лист №2-27/2011 за яким Енергодарським ВДВС було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного судового рішення.

11.11.2014 року головним державним виконавцем Пеліх М.О. складено акт опису та арешту майна, яким описана двокімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 50,4 кв.м., яка, на підставі договору дарування, належить боржнику ОСОБА_1.

19.10.2017 року державним виконавцем Енергодарського МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області винесено постанову про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання ОСОБА_11 для участі у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-27 виданого 14.07.2011 року та зазначено про необхідність визначення субєкту господарювання ОСОБА_11 визначити вартість майна та надати звіт про оцінку майна, а також визначено про направлення даної копії постанови сторонам виконавчого провадження (а.с.134-134звотор т.5); відповідно до супроводжувального листа від 19.10.2017 року №16211 зазначена копія постанови державного виконавця від 19.10.2017 року була направлена у тому числі і боржнику ОСОБА_1 (а.с.133 т.5), стороною заявника не ставиться питання щодо неотримання ним копії даної постанови.

26.12.2017 року ФОП ОСОБА_11 було складено звіт про оцінку майна: двокімнатної квартири №59, що розташована за адресою: Запорізька область м. Енергодар бульвар Юності, буд.4, який надійшов до Енергодарського МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області 11.01.2018 року вх.№238/16.11-14 (а.с.135-140 т.5).

На адресу, у тому числі і ОСОБА_1 (заявника по справі) 12.01.2018 року за №323, Енергодарським МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, за підписом начальника відділу ОСОБА_12, було направлено повідомлення в якому зазначено про залучення до участі у виконавчому провадженні експерта, субєкта оціночної діяльності ОСОБА_11 для визначення вартості описаного майна боржника, про що винесено відповідну постанову (абзац 3), також зазначено, що 26.12.2017 року субєктом господарювання ОСОБА_11 визначена вартість арештованого майна (абзац 4), а також зазначено, що в разі незгоди сторони з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний термін з дня отримання відповідного повідомлення (абзац 6), крім того, у додатку до даного повідомлення зазначено: копія висновків про вартість майна на 1 арк. (а.с.141 т.5).

Згідно статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити субєкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно і встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Із зазначеної норми статті вбачається, що державний виконавець не пізніше наступного робочого дня, після дня визначення вартості чи оцінки майна, повинен направити повідомлення про результати вартості чи оцінки майна.

Згідно реєстру поштових відправлень рекомендованої кореспонденції та фіскального чеку «Укрпошта», 12.01.2018 року вищезазначене повідомлення, в якому також зазначено про результати визначення вартості чи оцінки майна боржника ОСОБА_1 було направлено йому (а.с.142 т.2), при цьому стороною заявника визнається факт отримання 17.01.2018 року зазначеного повідомлення з відділу державної виконавчої служби та «висновку експерта» - 2 аркуші паперу від 26.12.2017 року (а.с.20, 21 т.5).

Отже, посадовою особою Енергодарського МВ ДВС ГТУЮ в Запорізькій області було дотримано вимоги ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» та належним чином повідомлено боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_1 (заявника по справі) про результати вартості оцінки майна, що йому належить, а саме: двокімнатної квартири №59, що розташована за адресою: Запорізька область м. Енергодар, б-р Юності, буд.4, а отже сторона виконавчого провадження, а саме: боржник ОСОБА_1, відповідно до приписів ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», вважається таким, що ознайомлений з результатами визначення вартості.

Згідно розяснень викладених в пункті 24 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», із змінами та доповненнями, у справах за скаргами стягувана чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувана заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-ІІІ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». При цьому суди мають враховувати, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

З аналізу ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» та п.24 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», із змінами та доповненнями, вбачається, що учасники виконавчого провадження, яким у даній справі є, у тому числі і заявник ОСОБА_1, має право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії державного виконавця, оскільки відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну діяльність в Україні» № 2658-ІІІ від 12 липня 2001 року (далі Закон №2658-ІІІ).

Згідно із ч.4 ст.3 Закону №2658-ІІІ, процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку і майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (за змістом частини 1 першої статті 10 і частини 1 статті 11 Закону № 2658-ІІІ).

Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 Закону № 2658-ІІІ).

Статтею 32 Закону №2658-ІІІ, передбачена відповідальність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності. Так частиною 2 даної статті визначено, що оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Отже, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна) ним своїх обов'язків.

Відповідно до правового висновку зробленого в постанові ОСОБА_13 Верховного Суду у справі № 914/881/17 від 13.03.2018 року зазначено наступне:

Системний аналіз ч.4 ст.3, ч.1 ст.10, ч.1 ст.11, ч.1 ст.12, ст.32, ст.33 Закону України від 12 липня 2001 року №2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов'язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов'язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Тому, розгляд справи у спорі про визнання недійсним звіту про оцінку майна не може розглядатися ні в господарському суді ні у порядку іншого (ніж господарське) судочинства.

Таким чином за змістом статей 12, 33 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним.

Зі змісту скарги вбачається, що заявник ОСОБА_1 не згоден із звітом про оцінку майна, однак, матеріали справи не містять доказів або зазначення на їх існування, які б свідчили про звернення заявника по даній скарзі ОСОБА_1 (боржника за виконавчим провадженням) до виконавчої служби з відповідними заявами або клопотаннями щодо надання йому екземпляру повного звіту оцінки майна складеного ФОП ОСОБА_11 26 грудня 2017 року або заяв про незгоду з результатами визначення вартості майна зазначеного у даному звіті ФОП ОСОБА_11 від 26 грудня 2017 року, у тому числі і про неналежне виконання субєктом оціночної діяльності своїх обовязків, зокрема щодо не огляду оцінювачем майна, яке було оцінено, про недостовірність та необєктивність проведеної ФОП ОСОБА_11 оцінки вартості майна боржника ОСОБА_1 або інших доказів які б свідчили про зазначене.

Як встановлено, звіт оцінки вартості майна було складено не державним виконавцем, а субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_11, яку було залучено до проведення оцінки майна постановою державного виконавця від 19.10.2017 року (а.с.134 т.5), питання про визнання даної постанови незаконною, або наявність рішень про її скасування чи визнання незаконною - матеріали справи не містять, таке питання заявником не ставиться, як і не ставиться питання про неотримання даної постанови, яка відповідно до супроводжувального листа (а.с.133 т.5) надсилалась на адресу боржника ОСОБА_1.

ОСОБА_2 того, матеріали скарги не містять ні зазначення, ні доказів, або зазначення на докази, з яких вбачалось, що посадові особи Енергодарського МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області перешкоджали ОСОБА_1 у ознайомленні з наявним виконавчим провадженням у тому числі і з повним звітом оцінки майна боржника ОСОБА_1 проведеного ФОП ОСОБА_11 26 грудня 2017 року, після отримання ОСОБА_1 17.01.2018 року повідомлення з Енергодарського МВ ДВС про проведення звіту про оцінку вартості його майна з зазначенням визначеного субєктом оціночної діяльності - розміру вартості майна ОСОБА_1, при цьому, питання щодо недійсності звіту оцінки майна заявником ОСОБА_1 суду не ставиться.

Згідно з ч.5 статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Заявник ОСОБА_1 просить визнати незаконними діє Енергодарського МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області в частині використання звіту оцінки майна від 26 грудня 2017 року під час виконавчого провадження, однак, доказів, що зазначений звіт оцінки вартості майна посадовими особами Енергодарського МВ ДВС використовується або було використано не надано.

Зазначаючи на порушення прав боржника які він просить відновити заявник не конкретизує у чому саме полягає незаконність дій посадових осіб Енергодарського МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, якими порушено його права, та які саме права ОСОБА_1 було порушено, при цьому, як зазначалось вище, питання про визнання незаконною та скасування постанови від 19.10.2017 року про призначення субєкта оціночної діяльності (а.с.134 т.5) суду не ставиться.

Як встановлено, звіт оцінки вартості майна було проведено субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_14 26.12.2017 року, судом встановлено, що питання про визнання даного звіту вартості майна нечинним заявником ОСОБА_1 не ставиться, доказів звернення з таким питанням - матеріали справи не містять.

Згідно ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що посадові особи Енергодарського МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області діяли у спосіб та в рамках наданих ним законодавством повноважень, порушень прав заявника судом не встановлено, а заявником суду зазначеного не доведено належними та допустимими доказами, узвязку з чим, скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою, а отже задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 12, 13, 76-81, 83, 89, 95, 247, 260-261, 353, 354, 355, 447, 450, 451, 453 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволені скарги ОСОБА_1, на дії Енергодарського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Запорізькій області, стягувач: Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго», по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення шкоди внаслідок скоєного злочину.

Повний текст ухвали суду виготовлено 11.09.2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Запорізької області (з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року)

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Бульба