Справа № 463/3584/17
Провадження № 2/463/502/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретар Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Будівельна фірма «Квартал плюс» про стягнення пені за прострочення виконання зобовязання -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення з ПП «БК «Квартал плюс» на її користь пені за порушення строків виконання зобовязання в розмірі 1 500 000 грн.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 25.12.2008р. року між нею та відповідачем укладено договір доручення № 98/1 за умовами якого відповідач зобовязався від імені і за рахунок засобів отриманих від позивача організувати будівництво квартири № 20 за адресою м. Львів-Винники вул. Винна Гора, 1, завершити будівництво та здати обєкт в експлуатацію не пізніше IV кварталу 2011 року, а позивач зобовязалась оплатити вартість будівництва в розмірі 216 960 грн. не пізніше 01.07.2011р. На виконання умов договору у визначені ним строки повністю оплатила вартість будівництва, проте відповідач не виконав взяті на себе зобовязання. Відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Розмір пені за прострочення виконання зобовязання за період з 01.01.2012р. по 11.07.2017р. становить 13 141 267,20 грн. Незважаючи на це, примусово просить стягнути 1 500 000 грн. пені.

В процесі розгляду даної справи за клопотанням позивача ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 06.07.2018р. в якості забезпечення позову до розгляду справи по суті накладено арешт на все нерухоме майно відповідача в межах суми стягнення 1 500 000 грн.

В судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Повноважні представники позивача подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення заперечують.

Представник відповідача в судове засідання не зявився повторно, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, в тому числі, у відповідності до вимог п. 1 ч. 7 ст. 128 ЦПК України за адресою, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, причин неявки не повідомив. Враховуючи вимоги п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, те що розгляд справи неодноразово відкладався з причин неявки відповідача, а також те, що сторона позивача заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторони відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 25.12.2008р. року між нею та відповідачем укладено договір доручення № 98/1 за умовами якого відповідач зобовязався від імені і за рахунок засобів отриманих від позивача організувати будівництво квартири № 20 у шестиповерховому будинку за адресою м. Львів-Винники вул. Винна Гора, 1, завершити будівництво та здати обєкт в експлуатацію не пізніше IV кварталу 2011 року, а позивач зобовязалась оплатити вартість будівництва в розмірі 216 960 грн. не пізніше 01.07.2011р.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с.9), у визначений сторонами строк позивач повністю сплатила вартість квартири, обумовлено договором.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобовязання згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства ч. 1 ст. 628 ЦК України.

Договір є обовязковим для виконання сторонами ст. 629 ЦК України.

За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобовязання, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Доказів про виконання відповідачем умов договору та здачу будинку в експлуатацію останній суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За змістом ч. 1 ст. 548 ЦК України, виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання ст. 549 ЦК України.

Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Таким чином, оскільки законом передбачено право позивача на стягнення пені у випадку порушення строків здачі будинку в експлуатацію, а відповідач не надав суду доказів про виконання умов договору, вимогу про стягнення пені за період з 26.10.2015р. по 04.01.2016р. суд визнає обґрунтованою.

Наданий позивачем розрахунок, який міститься в позовній заяві (а.с.2) судом перевірено. Такий відповідає вимогам закону і тому, не виходячи за межі позовних вимог позов належить задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача пеню за порушення строків виконання зобовязання в розмірі 1 500 000 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог слід стягнути судовий збір в розмірі 8000 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12,81,82,141,223,263-265,268ЦПК України, ст.ст. 3, 8, 11, 15, 16, 328, 331, 509, 526, 534, 546, 548, 549, 607, 610, 611, 626, 628, 629, 634, 638 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Будівельна фірма «Квартал-Плюс» (79495, Львівська обл., м. Львів-Винники, вул. Шевченка, 1-Д, ) на користь ОСОБА_1 (82200, Львівська обл., м. Трускавець, вул. С. Бандери, 30, ідентифікаційний код НОМЕР_1) пеню за прострочення виконання зобовязання в розмірі 1 500 000 грн. (один мільйон пятсот тисяч грн.).

Стягнути з Приватного підприємства «Будівельна фірма «Квартал-Плюс» в дохід держави 8000 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Леньо С. І.