Провадження номер № 2/0186/497/18
Справа № 186/1488/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої - судді Янжули С. А.

секретар: Лиман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто", Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Сервіс" про визнання правочину недійсним та застосування реституції,

ВСТАНОВИВ :

26 вересня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто", Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Сервіс" про визнання правочину недійсним та застосування реституції.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 14 грудня 2017 року між ним та ТОВ «Авто Просто» було укладено договір № 730243, предметом якого є надання учаснику фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, спрямованих на придбання автомобіля, за рахунок обєднання грошових коштів учасників через систему «Авто Так». Договір укладено шляхом підписання сторонами договору та додатку № 1, додатку № 2, які є невідємною частиною договору. 14 грудня 2017 року між ним та ТОВ «АТ Сервіс» було укладено договір доручення № 730243, предметом якого є зобовязання сплатити повіреним винагороду ТОВ «Авто Просто» у сумі 9 072,00 грн. за рахунок довірителя. Тобто, останній договір взаємоповязаний і укладений з метою виконання попереднього. Текст укладеного договору доручення № 730243 від 14 грудня 2017 року він на руки не отримав, але на його виконання наданий TOB «АТ Сервіс» рахунок, був ним оплачений. Отже, метою підписання договорів № 730243 від 14 грудня 2017 року було отримання автомобіля марки/моделі Ravon R2 вартістю 189 000,00 грн.Таким чином, предметом оскаржуваного договору є надання особі послуг з адміністрування системи, що умовно називається «Авто Так» та базується на створенні груп покупців (учасників), метою яких є придбання автомобілів. Він ознайомлювався із його змістом, проте мало що зрозумів з нього. Ні в самому договорі, ані в додатках до нього не вказані підприємство, з яким відповідач уклав договір на постачання автомобіля, виробник, імпортер та/або дистрибютор, а також інші основні характеристики автомобіля та кінцевий термін дії самого договору. Вважає, що вказаний договір був укладений під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики, зокрема, він отримав не чітку, неправдиву інформацію стосовно оспорюваного договору, дії відповідача є забороненими та підпадають під дію ст. ст. 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки Законом забороняється нечесна підприємницька практика, яка виключає будь - яку діяльність, що вводить в оману споживача. Зазначає, що при умові належного розяснення йому усіх умов та наслідків даного договору, він не погодився б на його укладення.

Умови вказаного договору є несправедливими по відношенню до нього, оскільки всупереч принципу добросовісності цивільних відносин, створюють істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду позивача. Вважає укладений договір таким, що не відповідає чинному законодавству України, грубо порушує його права, як споживача послуг та як громадянина України, договір не відповідає його внутрішній волі на момент укладення та на даний час, а тому підлягає визнанню судом недійсним. Правовідносини, які виникли між сторонами на підставі спірного договору регулюються і Законом "Про захист прав споживачів" та прийняті з порушенням ст.18 вказаного Закону. В договорі № 730243 від 14 грудня 2017 року не встановлено строк, після якого договір припиняє свою дію. Згідно змісту вказаного договору він набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами й діє до моменту виконання обома сторонами всіх зобовязань, передбачених договором. З договору вбачається, що в ньому не встановлено строк, після якого він припиняє свою дію, а умова договору про його дію до повного виконання сторонами своїх зобовязань не є встановленим сторонами строком припинення дії договору, оскільки суперечить частині першій ст. 251 та частині першій ст. 252 ЦК України. Отже, спірний договір не містить: строків та (або) термінів отримання учасником автомобіля; строку, після якого договір припиняє свою дію. Також, умовами спірного договору встановлюється обов'язок позивача виконати всі зобов'язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх. При цьому, порушується п. З ч. З ст. 18 Закону "Про захист прав споживачів", відповідно до якого несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця. Отже, умовами договору встановлено жорсткі обов'язки споживача (позивача), тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця (відповідача), оскільки останній не несе будь-якої відповідальності за не виконання умов договору. У випадку розірвання договору за ініціативою учасника йому повертаються лише періодичні платежі, сплачені за договором, за вирахуванням відступного за відмову від договору у розмірі 2 (двох) періодичних платежів, розрахованих відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на дату повернення. Тобто, не підлягають поверненню вступний внесок, внески в оплату послуг й страхові внески, тобто умовами спірного договору для нього встановлені жорсткі обовязки. Крім того, у спірному договорі взагалі не зазначена відповідальність відповідача у випадку порушення або не виконання умов Договору, що є порушенням ч. ч. 1,2,3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, спірний договір містить ознаку, зазначену в п. 16 ч. З ст. 18 вказаного Закону, а тому такі умови договору слід визнати як несправедливі. Відповідно до ч. З ст.18 Закону "Про захист прав споживачів несправедливими є, зокрема, умови договору про визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору, що полягає в наступному. По спірному договору про надання фінансових послуг № 730243 від 14 грудня 2017 року, було здійснено оплату періодичних платежів із щомісячною винагородою в сумі 77 600,00 грн, а також по договору доручення № 730243 від 17 грудня 2017 року було сплачено 9 072,00грн, що підтверджується квитанціями. Загальна сума сплачених ним коштів становить 86 672,00 грн. Відповідно до п. 5.1. ст. 5 Розділу II Договору «Функціонування системи адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів у групах «Авто Так» учасник, який належним чином виконує свої зобовязання за даним Договором, отримує автомобіль через визначені договором форми та механізми надання права на отримання автомобіля. При цьому, згідно із п. 2.1.ст.2 Розділу II Договору «Функціонування системи адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів у групах Автотак» поточна ціна автомобіля є критерієм-основою для розрахунку розміру складових Повних внесків та інших платежів, передбачених договором, протягом всього строку існування групи, та повідомляється відповідачем постачальником. Разом з тим, п. 2.5. ст.2 Розділу II Договору «Функціонування системи адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів у групах «Авто Так» встановлено, що періодичні платежі, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від поточної ціни автомобіля та не підлягають перерахунку. Вищевикладене дає підстави стверджувати, що у звязку із зміною вартості автомобіля, збільшуються і витрати позивача по виконанню спірного договору, що не було обговорено під час його укладення. Таким чином, умовами договору передбачено надання відповідачу можливості збільшувати ціну без надання позивачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору. Відповідно до положень ст. 1 Закону про захист прав споживачів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) договором є усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Згідно із ч. ч. 1, 2, 3 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Отже, у спірному договорі відсутнє визначення - «Ціна автомобіля», яке застосовується у додатку № 1 до спірного договору, при цьому міститься визначення поняття - «поточна ціна автомобіля», яка є критерієм для розрахунку розміру складових поточних внесків, а саме чистих внесків та має тенденцію до збільшення. Вважає, що відповідач використав підміну поняття, сутність якого полягає в тому, що замість одного поняття і піж виглядом даного поняття вживають інше поняття. Підміна поняття означає підміну предмета міркування. Вказане дає підстави стверджувати, що відповідач, застосовуючи підміну понять («Ціна автомобіля» та «Поточна ціна автомобіля»), використовує нечесну підприємницьку практику, яка включає, зокрема, будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману тим самим порушуючи норми ст. 19 Закону про захист прав споживачів. Умовами спірного договору встановлено обовязок позивача сплачувати періодичні платежі разом із щомісячною винагородою, розмір яких постійно змінюється залежно від поточної ціни на автомобіль, навіть після отримання автомобіля. При цьому, договором встановлено, що учасник, який вже отримав автомобіль, може достроково розірвати договір лише за умови повного виконання всіх платіжних зобов'язань за договором, тобто поки не буде повністю виплачена вся вартість автомобіля і щомісячні винагороди, згідно з графіком, що дає підстави стверджувати, що умови спірного договору надали можливість відповідачу збільшувати ціну без надання позивачу права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору. Отже, спірний договір містить ознаку, зазначену в п. 13 ч. З ст. 18 Закону про захист прав споживачів, а тому такі умови договору слід визнати як несправедливі. Вказані порушення призводять до значного та постійного збільшення витрат позивача при виконанні ним умов спірного договору, що завдає останньому майнової шкоди та не узгоджується з тими витратами, які були визначені сторонами договору в момент його вчинення у графі «Ціна автомобіля у грн.» додатку № 1 до спірного договору. З договору вбачаються явно невигідні одній стороні (позивачеві) договірні умови, які протилежна сторона правочину (відповідач) сформулювала в односторонньому порядку, тим самим створила істотний дисбаланс між правами та обовязками сторін за договором на свою користь і не врахувала при цьому інтересів позивача. Також, посилається на здійснення відповідачем нечесної підприємницької практики, оскільки під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. На момент вчинення спірного договору відповідач - ТОВ «Авто Просто» не розяснив йому, що він не продає автомобілі, а надає послуги з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Як вбачається з рекламного оголошення - «АвтоТак»: «Кращий шлях до твого авто», відповідач не повно виклав інформацію стосовно надання своїх послуг, що є порушенням ч. 1 ст. 15 Закону про захист прав споживачів. При укладанні спірного договору, відповідач, допустивши при цьому нечесну підприємницьку практику, не надав позивачу необхідну, доступну та достовірну інформацію про предмет договору та строки його виконання, в договорі використовуються неконкретизовані поняття (підміна понять), внаслідок чого позивача було введено в оману щодо поняття товару, умов отримання, строків отримання бажаного автомобіля, чим порушено вимоги ст. 15 Закону про захист прав споживачів, внаслідок чого позивач, помиляючись щодо обставин, які мають істотне значення, уклав оспорюваний договір. Умови вказаного договору є несправедливими та непрозорими, унаслідок чого утворюється істотний дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду споживачеві, і що відповідач здійснює нечесну підприємницьку практику, оскільки його діяльність вводить споживача в оману, фонди групи з придбання автомобіля формуються виключно за рахунок внесків інших учасників системи, без залучення коштів відповідача, а оплата товару здійснюється за кошти, внесені учасниками "Авто Просто", в подальшому його учасник, який отримав товар, сплачує внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам, тобто один учасник програми за свої власні кошти, без інвестування коштів відповідача оплачує товар іншому учаснику програми. Він сплачував відповідачу не за одержання товару чи послуги, а фактично за можливість одержання права на купівлю товару, яке надавалось не за рахунок відповідача, а за рахунок залучення інших споживачів і їх коштів до такої ж схеми, право отримати товар позивачем залежить від розміру фонду і внесення коштів іншими учасниками.

Просить суд визнати недійсним з моменту укладення договір №730243 від 14 грудня 2017 року, укладений між ним та ТОВ "Авто Просто"; стягнути з ТОВ "Авто Просто" на його користь грошові кошти в розмірі 77 600,00 гривень; визнати недійсним з моменту укладення договір доручення №730243 від 14 грудня 2017 року, укладений між ним то ТОВ "АТ Сервіс"; стягнути з ТОВ "АТ Сервіс" на його користь кошти в сумі 9 072,00 гривень; судовий збір стягнути з відповідача на користь держави.

Позивач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача - ТОВ "Авто Просто" в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 19 січня 2012 року ТОВ «Авто Просто» було зареєстровано, як фінансову установу та видано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи. 02 червня 2011 року ВРУ був прийнятий Закон № 3462-IV від 02 червня 2011 року, яким до ЗУ Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг були внесені зміни до ч. 1 ст. 4 та вказану статтю було доповнено пунктом 11-1 такого змісту: Фінансовими послугами вважаються такі послуги: адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Таким чином послуги, що надаються відповідачем позивачу унормовані в ЗУ Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг.

Відповідно до п. 5 ч. 1 вказаного Закону фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. 12 листопада 2012 року набуло чинності Розпорядження № 1676 від 09 жовтня 2012 року Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. На виконання ліцензійних умов 15 січня 2013 року ТОВ «Авто Просто» отримало ліцензію на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах № 198421 від 15 січня 2013 року, тобто Державою в особі спеціального уповноваженого органу надано офіційний дозвіл на здійснення такого виду діяльності та надання таких послуг. 14 грудня 2017 року між ТОВ Авто Просто" та ОСОБА_1 було укладено Договір №723694 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі, який укладено у повній відповідності до Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів та перевірено його відповідність Ліцензійним умовам Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, що в поєднанні з отриманою ліцензією гарантує законність такого Договору та його повну відповідність Законодавству України.

Відповідно до п. 1.2. Ліцензійних умов: адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, обєднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи; договір про надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - укладений в письмовій формі договір, за яким одна сторона (ліцензіат) за винагороду зобовязується забезпечити придбання певного товару другій стороні (учаснику групи) за рахунок обєднаних періодичних платежів учасників групи, а друга сторона зобовязується сплатити поточну ціну цього товару шляхом внесення періодичних платежів та винагороду ліцензіату; ліцензіат - фінансова установа, яка одержала ліцензію на провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах; ліцензія - документ установленого зразка, який засвідчує право ліцензіата провадити діяльність з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах протягом визначеного строку за умови дотримання ним цих Ліцензійних умов.

Згідно статті 1 Розділу І оспорюваного позивачем договору - предметом договору є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок обєднаних періодичних платежів учасників групи через систему АвтоТак. З наведеного вбачається, що законність та відповідність Законодавству України укладеного між Сторонами у справі Договору неможливо ставити під сумнів, оскільки діяльність ТОВ "Авто Просто" перевіряється Нацкомісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та нею надано ліцензію на провадження такої діяльності, що підтверджує усе вищенаведене і виключає можливість визнання Договору недійсним з підстав його невідповідності ст. 19 ЗУ Про захист прав споживачів. Щодо посилань на введення позивача в оману: позивач не навів жодного доказу, що його обманювали щодо природи правочину або прав чи обовязків за Договором. Позивачем не зазначено які положення, що зазначені в договорі, не відповідають дійсності. Про природу правочину, перелік прав і обов'язків позивача, а також перелік прав та обовязків ТОВ Авто Просто позивачу було відомо. Договір підписаний сторонами, і містить детальний опис послуг, що надаються відповідачем. В момент підписання договору позивач отримав примірник договору, які містять опис послуг, що надаються відповідачем. Опис послуг приведено детально, щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування умов угоди. Всі положення угоди чітко викладені в договорі. Кожне положення договору прописано детально з метою виключити можливість усного тлумачення умов угоди. Безпідставність посилань позивача про обман з боку відповідача підтверджується тим, що до підписання договору позивачем було подано ТОВ Авто Просто заяву про намір укласти договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі через систему АвтоТак, де зазначено, що З правилами надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів (автомобілів) у групах ТОВ «Авто Просто» ознайомлений. Я заявляю, що ТОВ «Авто Просто» надало мені інформацію про суть фінансової послуги, що пропонується, із зазначенням вартості цієї послуги, про порядок сплати податків і зборів за рахунок фізичної особи в результаті отримання фінансової послуги за Договором, про правові наслідки та порядок здійснення розрахунків внаслідок дострокового припинення надання фінансової послуги, механізм захисту фінансовою установою прав споживачів та порядок урегулювання спірних питань, що виникають у процесі надання фінансової послуги, повідомлено реквізити Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, а також реквізити органів з питань захисту прав споживачів, що підтверджує повне розуміння того який саме договір позивач бажав укласти, а також факт належного розяснення позивачу відповідачем суті послуг які надаються ще до укладення договору.

Також в договорі, окремим абзацом, який вимагає окремого підпису, зазначено: Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ОСОБА_2, проінформований про всі можливі витрати у звязку з укладенням Договору, уважно прочитав та зрозумів Договір та Додатки до нього. Учасник своїм підписом засвідчує факт ознайомлення та згоду з умовами Договору, підтверджує свої права та обовязки за Договором, підтверджує здатність набувати прав та обовязків за Договором, умови Договору йому зрозумілі та він вважає їх справедливими по відношенню до себе. Учасник своїм підписом засвідчує, що фінансова послуга, що надається за цим Договором, обрана ним самостійно, свідомо, без навязування з боку Товариства, що також свідчить про повне ознайомлення та розуміння умов договору, що додатково закріплюється окремим підписом для цієї частини договору, яку неможливо підписати помилково.

Додатковою гарантією виступає також п. 12.1.5 Договору, яка передбачає, що Якщо Учасник виявить бажання односторонньо відмовитись від Договору про адміністрування протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати підписання Договору, Договір вважається розірваним, і учасник звільняється від будь-яких зобовязань за ним. Такому Учаснику повертається вся сума коштів, сплачена за Договором про адміністрування. Протягом зазначених 14 (чотирнадцяти) днів Учасник зобовязаний письмово повідомити про односторонню відмову від Договору шляхом подання заяви в центральний офіс "Авто Просто", тобто учаснику додатково надається 14 днів з дати підписання договору для детального вивчення його умов та можливості його розірвання без втрати коштів, що також спростовує посилання позивача на той факт, що він нібито «мало що зрозумів з Договору, ознайомившись з ним». Жодної умови Договору або прав позивача, наданих йому Договором або Законом відповідачем порушено не було. Щодо несправедливості умов Договору: незрозумілими є посилання позивача в позові на те, що умови договору є несправедливими та нібито існує істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Зобовязання відповідача визначені в ст. 2 Договору та складаються з 12 пунктів натомість зобовязання позивача визначені в ст. 4 Договору та складаються з 10 пунктів. Таким чином, посилання позивача на істотний дисбаланс прав та обовязків позивача та відповідача та ще й на користь відповідача не відповідає дійсності. Щодо надання розяснень про умови Договору: позивач зазначає, що йому нібито не було надано розяснень щодо всіх положень угоди, настання права отримання товару, порядку надання кредиту та інших обставин, що випливають з умов Договору. Дані посилання свідчать виключно про те, що позивач намагається спотворити фактичні обставини справи та спростовуються, окрім наведеного вище, статтею 6 Договору «Механізми надання права на отримання автомобіля», де детально розписано механізми та порядок надання права на отримання автомобіля, які позивачу було ще й розяснено до укладання договору. Усі положення укладеного договору у повному обсязі відповідають Ліцензійним умовам провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, а отже і вимогам Законодавства України, що підтверджується, як вже було зазначено, ліцензією на провадження такого виду діяльності. Щодо відсутності в договорі характеристики автомобіля та постачальника: зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач, в обґрунтування позовних вимог, з посиланням на ст. 19. ЗУ "Про захист прав споживачів" зазначає, що договір повинен бути визнаний недійсним оскільки, серед іншого, не містить основних технічно - якісних характеристик автомобіля, а також не вказано підприємство з яким укладено договір на постачання автомобіля, виробник та/або імпортер та/або дистрибютор.

Як вже зазначалося, предметом договору укладеного між сторонами є не купівля- продаж автомобіля, а надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок обєднаних періодичних платежів учасників групи через систему АвтоТак (ст. 1 Договору), Згідно з Визначенням термінів автомобіль або товар - це транспортний засіб, що придбавається через Систему АвтоТак згідно з укладеним договором про адміністрування. Марка та базова комплектність моделі ОСОБА_3 вказуються в Додатку № 1 до Договору про адміністрування.

Базова комплектність - це комплектність автомобіля серійного виготовлення без додаткового обладнання і конструкційних складових частин спеціального (додаткового) призначення (згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів).

Таким чином, договір містить характеристики автомобіля - Ravon R2 базової комплектності. Стосовно відсутності найменування постачальника зазначив, що ТОВ Авто Просто укладений договір на постачання автомобілів Ravon R2 з офіційним дистрибютором таких автомобілів на території України. Не зазначення найменування продавця автомобіля не тягне за собою жодних негативних наслідків для позивача, відповідно і не тягне за собою недійсність договору. Позивач був ознайомлений з характеристиками автомобіля самостійно та виявив бажання отримувати послуги у відповідача саме з метою придбання автомобіля вказаного в Додатку №1 ОСОБА_3. Щодо посилань позивача на відсутність строків: згідно Статті 5 Розділу І Договору, що має назву «Строк дії договору», Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами й діє протягом десяти років, але в будь-якому разі до моменту виконання обома сторонами всіх зобовязань, передбачених Договором. З наведеного вбачається, що в договорі прямо встановлено строк його дії, а отже посилання позивача на невизначеність строків дії Договору є просто безпідставними. Згідно п.п. 5.1, 5.2 Статті 5 Розділу II Договору, що має назву «Надання права на отримання ОСОБА_3. Максимальний строк набуття права на отримання ОСОБА_3», Учасник, який належним чином виконує свої зобовязання за даним Договором, отримує автомобіль через визначені Договором механізми надання права на отримання автомобіля. Учасник може одержати Право на отримання автомобіля, починаючи з першого Розподілу товару. Максимальний строк набуття права на отримання автомобіля відповідає строку існування групи, до якої включено учасника групи. З наведеного вбачається, що Договором прямо передбачено мінімальний та максимальний строки одержання права на отримання автомобіля, що спростовує посилання позивача на невизначеність строків отримання автомобіля, що у повному обсязі відповідає Ліцензійним умовам. Більше того, на асигнаційному акті 30 серпня 2018 року позивач набув право на отримання автомобіля, проте не скористався наданим йому правом за власним бажанням та вирішив розірвати Договір. Відтак, в діях ТОВ Авто Просто відсутні порушення прав позивача, оскільки воно діє у повній відповідності з умовами договору та згідно з вимогами Законодавства України.

ОСОБА_2 в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача - ТОВ "АТ Сервіс" в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що звертаючись до суду з позовом про захист прав споживачів, визнання договору недійсним та стягнення коштів, позивач у тексті позову взагалі не зазначає, яким чином договір доручення, укладений між ним та ТОВ АТ Сервіс порушує його права. Більше того, у тексті позову взагалі не міститься посилань на порушення прав позивача їх компанією та не міститься вимог до них. Щодо правовідносин, які склались між ТОВ АТ Сервіс та позивачем: 14 грудня 2017 року між ними та позивачем було укладено договір доручення № 730243 та кошти в сумі 9 072,00 грн. було сплачено на його виконання. Відповідно до п. 2.1 зазначеного договору: «Між Довірителем та ТОВ "Авто Просто" укладено Договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) в групах через систему АвтоТак Na 730243 від 14 грудня 2017 року. Умовами Договору про адміністрування передбачений обовязок довірителя по сплаті на користь ТОВ «Авто Просто» винагороди у розмірі 9 072,00 грн., що визначена у договорі про адміністрування як винагорода за послуги ТОВ «Авто Просто», повязані з включенням договору про адміністрування до системи АвтоТак та формування групи. 2.2 Умовами договору про адміністрування передбачено, що обов'язок довірителя по сплаті винагороди ОСОБА_2 виникає після повідомлення довірителю номера групи, до якої він належить та дати створення групи. 2.3. Шляхом укладення цього Договору довіритель уповноважує повіреного сплатити від імені довірителя винагороду ОСОБА_2, отриману повіреним за цим Договором. 2.5. Повірений зобовязаний перерахувати винагороду ОСОБА_2 протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання від ОСОБА_2 повідомлення про дату створення групи, до якої включено Договір про адміністрування, та номеру групи в системі АвтоТак.»

Таким чином, позивач уклав з TOB «АТ Сервіс» договір доручення, відповідно до якого перерахував на рахунок свого повіреного суму, що відповідає розміру винагороди ТОВ Авто Просто за договором про адміністрування. В свою чергу, повірений зобовязався перерахувати винагороду на користь ТОВ Авто Просто після формування групи, повідомлення позивачу дати її створення та номеру групи в системі АвтоТак. Відповідно, ані TOB АТ Сервіс, ані ТОВ Авто Просто не отримує коштів без достатніх правових підстав. Кошти перераховуються та отримуються на підставі відповідних договорів.

28 грудня 2017 року позивача було включено до групи 1278 та надано порядковий номер у групі 54, про що ТОВ Авто Просто повідомило ТОВ АТ Сервіс, а у ТОВ АТ Сервіс виник обов'язок щодо перерахування коштів на рахунок ТОВ Авто Просто на виконання Договору доручення укладеного з позивачем. 28 грудня 2017 року ТОВ АТ Сервіс отримало повідомлення про формування групи та перерахувало кошти в сумі 9 072,00 грн. на рахунок ТОВ Авто Просто, виконавши таким чином Договір доручення № 730243 у повному обсязі та у передбачений Договором строк. З наведеного вбачається, що у даному випадку про будь-яку безпідставність отримання коштів не йдеться, що підтверджується копією Договору доручення (додається), на який посилається у тексті позову і сам позивач.

Вважає, що вимоги позивача не ґрунтуються на чинному законодавстві та фактичних обставинах справи; відсутні правові підстави для стягнення з відповідача будь-яких коштів; відповідачем взяті на себе обовязки виконано у повному обсязі та у повній відповідності до умов укладеного Договору доручення; кошти на даний час перераховано ТОВ ОСОБА_2 просто та вони відсутні у ТОВ АТ Сервіс; позивачем не зазначено яким чином виконаний належним чином Договір доручення порушує його права та норми законодавства України та до ТОВ АТ Сервіс взагалі не заявлено жодних вимог; а отже, як наслідок, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

ОСОБА_2 в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Судом встановлено, що 14 грудня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Просто» було укладено Договір № 730243 «Про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі, відповідно до умов розділу 1 ст. 1 якого, предметом договору є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об'єднаних періодичних платежів учасників групи через систему «АвтоТак». Договір укладається шляхом його підписання та підписанням додатку № 1, який є невід'ємною частиною договору. "Авто Просто" є товариством, що надає фінансову послугу з адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів учасниками через систему придбання у групах АвтоТак. "Авто Просто" забезпечує придбання автомобіля за рахунок об'єднаних грошових коштів учасників на умовах договору та у відповідності до внутрішніх правил за умови виконання учасником всіх зобов'язань, передбачених договором про адміністрування.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Предметом договору є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об'єднаних періодичних платежів учасників групи через систему "Авто Так". Договір укладається шляхом його підписання та підписання додатка №1, який є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до умов Додатку № 1 до договору №730243 ОСОБА_1 погоджено марку автомобіля та його модель, а також поточну ціну автомобіля, а саме: транспортний засіб «Ravon R2» вартістю 189 000,00 гривень.

Відповідно до умов Додатку №1 до договору №730243 ОСОБА_1 зобов'язано сплатити винагороду за послуги, пов'язані з включенням договору до системи АвтоТак та формування групи у % + ПДВ у розмірі 9 072,00 гривень, періодичний платіж у % - 0,8333, щомісячна винагорода - 0,415+ПДВ; винагороду за послуги, пов'язані з передачею автомобіля учаснику 3,00+ПДВ.

Відповідно до умов Додатку №2 до договору №730243 ОСОБА_1, як учасника, зобов'язано протягом строку дії договору належним чином та у встановлений договором строк виконати усі зобов'язання зі сплати періодичних платежів разом із щомісячною винагородою товариства, учасник має право на сплату 50 % від розміру щомісячної винагороди у складі кожного сплаченого авансового платежу.

Також, 14 грудня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «АТ Сервіс» був укладений договір доручення, відповідно до умов п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, повірений зобов'язується вчинити визначені договором дії від імені довірителя.

Відповідно до умов п. 2.1. договору доручення передбачено, що між довірителем та ТОВ «Авто Просто» укладено договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) в групах через систему АвтоТак №730243 від 14 грудня 2017 року. Умовами договору про адміністрування передбачений обов'язок довірителя по сплаті на користь ТОВ «Авто Просто» винагороди у розмірі 9 072,00 гривень, що визначена у договорі про адміністрування, як винагорода за послуги ТОВ «Авто Просто», пов'язані з включенням договору про адміністрування до системи АвтоТак та формуванням групи.

Відповідно до умов п. 2.3. договору доручення шляхом укладення цього договору довіритель уповноважує повіреного сплатити від імені довірителя винагороду ТОВ «Авто Просто», отриману повіреним від довірителя за цим договором.

14 грудня 2017 року згідно квитанції Приватбанку №0.0.9156815... ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок ТОВ «АТ Сервіс» сплатив 9 072,00 гривень.

Крім того, копіями квитанцій, долучених до матеріалів справи, підтверджується, що на виконання умов договору ОСОБА_1 сплатив на рахунок ТОВ "АвтоПросто" - періодичні платежі із щомісячною винагородою в сумі 77 600,00 гривень.

Пунктом 19.2 ст.19 Договору підтверджується, що підписання цього Договору та Додатків до нього є свідченням факту ознайомлення, розуміння Сторонами та згоди Сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Договору та Додатків до нього. Тобто, підписавши зазначений договір, позивач погодився зі всіма його умовами.

Договір №730243 містить опис послуг, що надаються відповідачем. Опис послуг приведено детально, щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування умов Договору.

Таким чином, позивачу до підписання Договору, довелась вичерпна інформація про послуги, що надаються відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Підпис позивача в Договорі №730243 стоїть поряд із текстом наступного змісту: "Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ОСОБА_2, проінформований про всі можливі витрати у зв'язку із укладенням Договору, уважно прочитав та зрозумів Договір та Додатки до нього. Учасник своїм підписом засвідчує факт ознайомлення та згоду з умовами Договору, підтверджує свої права та обов'язки за Договором, підтверджує здатність набувати прав та обов'язків за Договором, умови Договору йому зрозумілі та він вважає їх вигідними для себе."

Даний факт є свідченням обізнаності позивача, як відносно предмету Договору, так і щодо його прав та обовязків за договором.

Додатковою гарантією повного усвідомлення кожним учасником своїх прав та обовязків за договором виступає п. 12.1.5 ст. 12 Договору, відповідно до якого: Якщо учасник виявить бажання односторонньо відмовитись від Договору про адміністрування протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів від дати підписання Договору, Договір вважається розірваним, і учасник звільняється від будь-яких зобовязань за ним. Такому Учаснику повертається вся сума коштів, сплачених за Договором про адміністрування.

Тобто, підписавши Договір Учасник має 14 днів на додаткове детальне ознайомлення з її умовами, а також прийняття остаточного рішення про участь чи відмову від участі в системі АвтоТак, причому у разі відмови йому були б повернуті всі сплачені ним кошти. Про своє рішення Учасник має повідомити ОСОБА_2 шляхом подання заяви до центрального офісу.

Неподання своєї заяви про розірвання Договору згідно п.12.1.5 ст. 12 Договору та підпис позивача на Договорі та Додатку до нього є доказом того, що позивачу були повністю зрозумілі усі визначення, умови та зміст Договору та Додатку до нього, і що сторони досягли домовленості з усіх істотних для них умов, а також те, що позивач вважає дані умови Договору №730243 справедливими по відношенню до себе.

Протягом 14 днів позивач не подавав заяву відповідачу про відмову від участі в системі "Авто Так", тобто позивачу були повністю зрозумілі усі визначення, умови та зміст Договору та Додатку до нього, і що сторони досягли домовленості з усіх істотних для них умов, а також те, що позивач вважає дані умови Договору №730243 справедливими по відношенню до себе.

Договір №730243 укладено сторонами у повній відповідності до Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів. Типовий договір, який укладений з позивачем було перевірено на його відповідність Ліцензійним умовам Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, що в поєднанні з отриманою ліцензією гарантує Законність такого Договору, його повну відповідність Законодавству України та відсутність порушень умовами договору прав споживачів.

Посилання позивача на ст. 652 ЦК України, як на підставу розірвання Договору є необґрунтованим, оскільки:

п.2.1 та п.2.2 ст.2 Договору №730243, підтверджується, що сторони погодили те, що поточна ціна ОСОБА_3 є критерієм-основою для розрахунку розміру складових періодичних платежів, Винагороди Товариства та інших платежів, передбачених Договором, протягом всього строку існування групи, та повідомляється ОСОБА_2 Постачальником.

У разі зміни поточної ціни ОСОБА_3 ОСОБА_2 може змінювати розмір періодичних платежів та винагороди, які мають вноситися учасниками групи. Про зміну поточної ціни товару ОСОБА_2 письмово повідомляє учасників групи протягом 7 (семи) робочих днів з дати отримання від Постачальника документа, що підтверджує її зміну (дачі - дата зміни поточної ціни товару)».

Таким чином, позивачу на момент підписання Договору було відомо про можливість зміни ціни автомобіля та вплив такої зміни на розмір періодичних платежів, Винагороди Товариства та інших платежів, передбачених Договором, про зміну ціни товару відповідач повідомив позивача у строк, передбачений договором, що підтверджується копією повідомлення ТОВ "АвтоПросто".

Крім того, відповідно до п. 6.2 Ліцензійних умов: «Ліцензіат під час провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах з урахуванням вимог цих Ліцензійних умов може змінювати розмір періодичних платежів на підставі зміни поточної ціни товару, встановленої постачальником;».

Отже, умови Договору, в частині можливості зміни ціни автомобіля не суперечать нормам чинного законодавства.

Ст. 652 ЦК України передбачено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до постанови Пленуму ВССУ №5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин «15. При вирішенні спорів щодо розірвання кредитного договору з посиланням, зокрема, на світову фінансову кризу чи інші суттєві обставини, суд має враховувати положення частини другої статті 652 ЦК і виходити з того, що закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин».

Жодної обставини, яка має існувати для застосування ст. 652 ЦК України в позовній заяві позивачем не викладено. Тим більше, вказані обставини мають існувати одночасно.

Крім того, порядок розірвання Договору, закріплений у ст. 12 Договору, відповідно до п. 12.1 якого учасник, який ще не отримав ОСОБА_3, має право розірвати Договір за власним бажанням, про що має повідомити "АвтоПросто" у письмовій формі. В строк, встановлений чинним законодавством, "АвтоПросто" розглядає заяву учасника та надає письмову відповідь, в якій повідомляє про розірвання договору та про наслідки його розірвання. Поверненню підлягають тільки періодичні платежі, сплачені за Договором, з урахуванням положень, викладених в цій статті».

В матеріалах справи міститься претензія позивача адресована відповідачам з вимогою до 28 вересня 2018 року відшкодувати кошти, сплачені за наслідками укладання договору про надання фінансових послуг №730243 від 14 грудня 2017 року та по договору доручення №730243 від 14 грудня 2017 року, датована 26 вересня 2018 року, але ніяких доказів того, що дана претензія направлялася на адресу відповідачів, позивачем суду не надано, тому, відсутні правові підстави для розірвання договору без ініціативи позивача.

Відповідно до розділу "Визначення термінів" Договору №730243: «Винагорода за послуги, повязані з включенням договору до системи АвтоТак та формуванням групи: вказана винагорода сплачується після того, як Учаснику буде повідомлено про дату створення групи та номер групи, до якої включено його договір про адміністрування. Розмір цієї винагороди складає зазначений у Додатку №1 до Договору про адміністрування відсоток від Поточної ціни автомобіля, дійсної на дату підписання Договору». Підписавши Додаток №1 до Договору №730243, сторони погодили, що розмір Винагороди за послуги, повязані з включенням договору до системи АвтоТак та формуванням групи становить 4% від поточної ціни автомобіля + ПДВ = 9 072,00 гривень. 14 грудня 2017 року, зазначені кошти в розмірі 9 072,00 гривень були перераховані позивачем на рахунок ТОВ «АТ Сервіс» (згідно квитанції), та які, в подальшому - 28 грудня 2017 року, (після повідомлення Позивачу про дату створення групи та номер групи, до якої включено його договір про адміністрування), надійшли на рахунок відповідача.

При виконанні договорів з учасниками, укладеними в рамках системи ОСОБА_4, відповідач надає учасникам послуги, що направлені на придбання автомобіля на основі системи ОСОБА_4. Ці послуги полягають в формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах асигнаційних актів а також інших послуг, передбачених угодою. Відповідно до «Термінології» додатку №2 до угоди, АвтоТак це торговельна марка, зареєстрована згідно з законодавством України та використовується для позначення послуг ОСОБА_2 з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Кожна укладена угода включається в групу, кожній сформованій групі надається порядковий номер, кожному учаснику системи надається порядковий номер в його групі. Після формування групи учасників, залучення інших учасників (споживачів) не відбувається, не вимагається такого залучення інших осіб і від позивача. ОСОБА_2 зобов'язується провести перший асигнаційний акт у кожній групі в місяці, наступному за місяцем, в якому підлягає сплаті перший повний внесок в групі. Наступні асигнаційні акти проводяться щомісяця. Згідно ст.2 угоди ОСОБА_2 гарантує учаснику системи, що він одержить право на отримання автомобіля за умови, що учасник системи виконує всі зобов'язання, які випливають з цієї угоди. Ст.5 ч.11 угоди також передбачено, що учасник системи повинен отримати автомобіль за умови виконання зобов'язань, встановлених угодою.

Тобто, кінцевим результатом укладених угод з учасниками певної групи є отримання автомобіля всіма учасниками групи за умови дотримання ними встановлених договором умов.

Згідно зі статтею 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частин третьої та п'ятої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 19 угоди підписання останньої та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами та їх згоди з усіма визначеннями, умовами та змістом угоди й додатків до неї. Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ТОВ «ОСОБА_2 просто», уважно прочитав та зрозумів угоду та додатки до неї, що засвідчив своїм підписом.

Позивач погодився з умовами угоди, підписавши її та вчиняючи дії на її виконання. Дійсність договору сторонами не оспорюється.

Відповідно до частин першої та другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до положень, зазначених у частині першій, пункту 7 частини третьої, частини шостої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

ТОВ «Авто Просто» відповідно до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 19 січня 2012 року № 40, було зареєстровано у державному реєстрі фінансових установ згідно з вимогами закону та отримало ліцензію на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо «придбання товарів у групах» у Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринку фінансових послуг, про що також зазначив суд апеляційної інстанції.

Законом України «Про захист прав споживачів» закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

При цьому, в зазначеному Законі нормативне визначення поняття «пірамідальної схеми» не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб'єкта підприємництва до «пірамідальної схеми».

Результат аналізу пункту 7 частини третьої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» дає підстави для висновку, що поняття «пірамідальна схема» у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару.

Таким чином, для кваліфікації «пірамідальної схеми» необхідна наявність усіх зазначених ознак.

Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як «пірамідальної», тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України.

Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» висловлений у постановах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року у справі № 6-40цс13, від 25 червня 2014 року у справі № 6-74цс14, і в постанові Верховного Суду в справі №371/292/17 від 01 серпня 2018 року.

Укладена угода між сторонами в рамках системи придбання товарів у групах не є утворенням та розвитком пірамідальних схем у розумінні пункту 7 частини третьої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ТОВ «Авто Просто» надає споживачам послуги на основі системи, кінцевим результатом якої на підставі угод з учасниками групи є отримання автомобіля всіма учасниками, а споживачі сплачують кошти саме за одержання послуги, яка споживається в процесі її виконання. Кожний учасник отримує автомобіль відповідно до платежів, здійснених ним самим, та продовжує сплачувати за автомобіль до повної виплати.

Доводи позивача щодо неможливості розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, яка була погоджена на момент укладення договору, суд не бере до уваги, оскільки таке право на розірвання договору закріплено як статтею 651 ЦК України, так і умовами договору.

Посилання ОСОБА_1 на те, що умови договору є несправедливими, що призводить до дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін, порушує вимоги статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», не обґрунтовані з огляду на таке.

Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в частині другій статті 18 цього Закону. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу.

Для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Угоду було укладено з дотриманням положень цивільного законодавства, і її зміст не суперечить Закону України «Про захист прав споживачів».

Позивач зазначив про те, що він уклав оспорюваний договір під впливом обману, оскільки до нього було застосовано нечесну підприємницьку діяльність, оскільки при укладанні оспорюваного договору йому була надана не чітка та неправдива інформація по договору, що суперечить вимогам ст. ст. 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

На підставі вищезазначеного вбачається, що правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Крім того, відповідні обставини наявності умислу, істотність значення обставин, щодо яких введено в оману, і сам факт обману, повинна довести сторона, яку введено в оману.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 добровільно виявив бажання скористатися послугами відповідача та укласти оспорюваний договір.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він визнаний судом недійсним (оспорюваний правочини).

Оскільки відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним, вкрай важливим є розмежування двох понять: «нікчемний правочин» та «оспорюваний правочин», бо кожен з видів недійсності правочинів передбачає різні шляхи захисту цивільних прав та інтересів.

Договір та умови програми «АвтоТак» свідчать про те, що послуга, яка надавалася позивачу, за своєю суттю є фінансовою послугою у вигляді адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (п. 111 ч.1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг»), оскільки послуги, які є предметом договору, здійснюються шляхом створення адміністратором груп учасників та формування фонду групи для придбання на користь та за рахунок учасників бажаних товарів та/або отримання відповідної суми боргу, з проведенням розподілу права на отримання товару чи позики відповідно до визначеної процедури; за двома договорами передбачено залучення коштів фізичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" під поняттям "фінансова послуга" розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ТОВ «Авто Просто» має ліцензію на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах № 198421 від 15 січня 2013 року. 19 січня 2012 року ТОВ «Авто Просто» було зареєстровано як фінансову установу, що підтверджується виданим свідоцтвом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Щодо відсутності в договорі характеристики автомобіля та постачальника: зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач, в обґрунтування позовних вимог, з посиланням на ст. 19. ЗУ "Про захист прав споживачів" зазначає, що договір повинен бути визнаний недійсним оскільки, серед іншого, не містить основних технічно - якісних характеристик автомобіля, а також не вказано підприємство з яким укладено договір на постачання автомобіля, виробник та/або імпортер та/або дистрибютор.

Як вже зазначалося, предметом договору укладеного між сторонами є не купівля- продаж автомобіля, а надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок обєднаних періодичних платежів учасників групи через систему АвтоТак (ст. 1 Договору), Згідно з Визначенням термінів автомобіль або товар - це транспортний засіб, що придбавається через Систему АвтоТак згідно з укладеним договором про адміністрування. Марка та базова комплектність моделі ОСОБА_3 вказуються в Додатку № 1 до Договору про адміністрування.

Базова комплектність - це комплектність автомобіля серійного виготовлення без додаткового обладнання і конструкційних складових частин спеціального (додаткового) призначення (згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів).

Таким чином, договір містить характеристики автомобіля - Ravon R2 базової комплектності. Стосовно відсутності найменування постачальника зазначив, що ТОВ Авто Просто укладений договір на постачання автомобілів Ravon R2 з офіційним дистрибютором таких автомобілів на території України. Не зазначення найменування продавця автомобіля не тягне за собою жодних негативних наслідків для позивача, відповідно і не тягне за собою недійсність договору. Позивач був ознайомлений з характеристиками автомобіля самостійно та виявив бажання отримувати послуги у відповідача саме з метою придбання автомобіля вказаного в Додатку №1 ОСОБА_3.

ОСОБА_1 вказує в позовній заяві на те, що при укладенні оспорюваного правочину сторонами не був встановлений конкретний строк, після якого договір припиняє свою дію. Про те, ст. 5 Договору Сторони визначили, що договір набирає чинності з моменту його підписання обома Сторонами й діє протягом десяти років, але в будь-якому разі до моменту виконання обома Сторонами всіх зобов'язань, передбачених Договором.

Визначено й строки (терміни) отримання автомобіля, оскільки в Розділі II п. 1.2. зазначено, що Право на отримання ОСОБА_3 надається на найближчому розподілі Товару, який буде проводитись у місяці, наступному за місяцем, в якому Учасник повністю виконав усі зобов'язання за Договором, але не пізніше двох місяців з моменту повної оплати Поточної ціни ОСОБА_3 та виконання інших зобов'язань за договором.

Угодою не передбачено можливості зміни ціни послуг ТОВ «Авто Просто» ані шляхом погодження, ані тим більше в односторонньому порядку, оскільки ціна послуг погоджена між учасниками у відсотках від взаємно обраного критерію і складає узгоджений відсоток від поточної ціни ОСОБА_3 на весь період дії Угоди між сторонами: щомісячний цілий чистий внесок - 0,8333 % від поточної ціни автомобіля, щомісячна винагорода - 0,415 % + ПДВ, винагорода за послуги, пов'язані з передачею автомобіля учаснику - 3,00% + ПДВ.

Крім того, відповідач в межах своїх повноважень не має змоги самостійно встановлювати Поточну ціну ОСОБА_3, оскільки у відповідності до умов Угоди (що також відповідає чинним Ліцензійним умовам) Поточна ціна ОСОБА_3 щомісячно повідомляється компанії ТОВ «Авто Просто» постачальником/виробником/імпортером ОСОБА_3 в останній робочий день кожного місяця.

Необґрунтованими є посилання позивача на те, що умови договору містять жорсткі обов'язки для нього, як до споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця, проте не вказав у чому саме полягає несправедливість таких положень Угоди, (ураховуючи, що ст. 4 Угоди містить 11 пунктів, а ст. 2 - 15 пунктів).

Отже, позивач не довів у судовому засіданні, що умови оспорюваної угоди та додатки до неї призводять до дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін, не відповідають умовам ринку, обраному порядку придбання автомобіля, що є його обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 12 ЦПК України, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, а позивача звільнено від сплати судового збору на підставі ЗУ "Про захист прав споживачів", судовий збір слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 215, 216, 230, 638 ЦК України, ст.ст. 2,3,4,6,9,12,18,76,77,78,79,80,89,258,263,264 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 30 березня 2012 року, ст.10,18,19 ЗУ «Про захист прав споживачів», - суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто", Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Сервіс" про визнання правочину недійсним та застосування реституції - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: Янжула С.А.