Справа №482/692/17
Провадження № 2/482/35/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Демінської О.І., при секретарі - Шведовій Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

10.05.2017 р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості станом на 31.03.2017 р. в сумі 11918,88 грн., з яких: 499,83 грн. - заборгованість за кредитом, 7675,29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 543,76 грн. - штраф (процентна складова).

Складом суду під головуванням судді Ітріна М.В., який звільнений з посади судді у відставку 17.10.2017 р., судовий розгляд вказаної цивільної справи було розпочато, проте не завершено, а справу передано на повторний розподіл автоматизованою системою документообігу та передано в провадження судді Демінській О.І.

У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги банку не визнає та просила суд розглядати справу в її відсутності.

Згідно копії паспорта відповідача, наявної в матеріалах, у зв'язку із укладенням шлюбу з ОСОБА_2 02.08.2014 р. змінено прізвище відповідача з ОСОБА_3 на ОСОБА_2.

21.10.2016 р. шлюб між подружжя ОСОБА_2 розірвано рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області, після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишено прізвище, набуте під час шлюбу, ОСОБА_1.

У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги банку не визнала.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи наведені норми закону, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Ст.ст.204, 227 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За правилами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором.

Відповідно до ч.1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.

Згідно положенням статей 627, 631 ЦК України, сторони є вільними при укладенні договору щодо визначення його умов з урахуванням вимог цього кодексу, як щодо строку його дії так і щодо наслідків закінчення цього строку.

Ст. 261 ЦК передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг строку позовної давності починається зі спливом строку виконання. Якщо строк виконання не визначений, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникло право вимоги про виконання зобов'язання

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Проте, згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки має бути визначений договором.

При цьому, фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку дії кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умови договору щодо права банку на зміну розміру фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 28.04.2014 р. підписала заяву № б/н, згідно якої отримала кредит у сумі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає між нею та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до 2.1.1.7.6 Умов, при порушенні відповідачем строків платежу по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф у розмірі, який встановлено тарифами договору, що згідно змісту заяви про надання кредиту становить 500 грн. + 5 % від суми позову.

Відповідно до Умов кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», базова процентна ставка за користування кредитом - 2,5 % на місяць з розрахунку 360 днів в році. Погашення заборгованості по кредитному ліміту здійснюється щомісячними платежами, розмір яких становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості.

Відповідно до п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов відповідачем надано згоду на зміну банком кредитного ліміту.

Зобов'язання за договором Банк виконав, відкрив відповідачу картковий рахунок та видав платіжну картку з встановленим кредитним лімітом.

Відповідно до п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 банк зобов'язаний не частіше одного разу на місяць способом, зазначеним в заяві, надавати держателю виписку про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції по картрахунку

Відповідно до п. 1.1.3.2.3. вказаних Умов та правил, банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п. 1.1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови.

Умови про спосіб надання виписки про стан картрахунку в заяві на отримання кредиту відсутні.

Доказів виконання позивачем п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг щодо своєчасного сповіщення відповідача у спосіб, передбачений договором, про зміну розміру фіксованої процентної ставки, банком суду не надано.

Не надано суду на неодноразову вимогу доказів і того, що відповідач здійснював трати після 01.09.2014 р., умова про що викладена в Витягу з Тарифів з обслуговування кредитних карт.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зміна розміру процентної ставки за кредитом з 30% до 34,80% та 43,2,0%, про що свідчить наданий банком до позовної заяви розрахунок, проведена банком без належного повідомлення відповідача, у зв'язку із чим безпідставно.

Тобто, проценти за період з 01.09.2014 р. по 31.03.2017 р. мали б застосовуватися виходячи з 30% в місяць, у зв'язку із чим підлягають перерахунку з моменту зміни процентної ставки банком, тобто з 01.09.2014 р. по 31.03.2017 р.

Заборгованість за тілом кредиту, згідно доданого до позову розрахунку заборгованості, становить - 499,83 грн., проценти за користування кредитом з 01.09.2014 р. по 31. 03.2017 р.: (499,83 грн. х 30%): 360 = 0,42 грн. (% в день) х 942 днів прострочення = 395,64 грн. (% за користування кредитом) + 22,89 грн. (несплачені % на поточну заборгованість) = 418,53 грн.

Крім того, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За такого, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, передбаченого Умовами та правилам, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15.

Таким чином, у стягненні суми штрафів слід відмовити, оскільки з розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором, наданим позивачем до позову встановлено, що комісія в сумі 2700,00 грн. складається саме з комісії і пені.

В частині стягнення пені в розмірі 2700 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Істотними обставинами, в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання).

Враховуючи неспіврозмірність заборгованості за пенею в сумі 2700,00 грн. з розміром основного боргу в сумі 499,83 грн. та відсотків, належних до стягнення в сумі 418,53 грн, та з огляду на те, що матеріали справи містять докази, які підтверджують факт існування та перебування на утриманні відповідача двох малолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання, суд, з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, вважає зазначені обставини істотними та такими, що дають право суду зменшити розмір

заборгованості за пенею, що відповідає засадам добросовісності, розумності та справедливості.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року №6-100цс14.

Сума основного боргу складає 499,83 грн. та відсотків, належних до стягнення в сумі 418,53 грн, а всього 918 грн. 36 коп., сума нарахованої пені 2700,00 грн., що значно перевищує розмір збитків, відповідно, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про зменшення розміру пені в порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України до 1000 грн.

Відповідно, до стягнення підлягає заборгованість станом на 31.03.2017 р. в сумі 1918,36 грн., з яких: 499,83 грн. - заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 418,53 грн. ( 395,64 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом + 22,89 грн. несплачених % на поточну заборгованість), 1000 грн. - пені та комісії.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволених позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 257,52 грн.

Керуючись ст.. ст.. 12, 76, 141, 142, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1, на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул.. Грушевського, 1Д, ) заборгованість за кредитним договором б/н від 28.04.2014 р. станом на 31.03.2017 р. в сумі 1918,36 грн., з яких:

-499,83 грн. - заборгованість за кредитом;

-418,53 грнз - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-1000 грн. - пен та комісія.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі 257,52 грн..

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області О.І. Демінська