22-ц/775/516/2018(м)
221/13/17

Головуючий у 1 інстанції Овчиннікова О.С. Єдиний унікальний номер 221/13/17
Номер провадження 22-ц/775/516/2018(м)
Категорія 27 Доповідач Барков В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Биліни Т.І.,

ОСОБА_1,

секретар Брежнєв Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 14 травня 2018 року, ухвалене в м. Волноваха Донецької області, у справі за позовом ОСОБА_3 спілки «Залогове агентство» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року позивач ОСОБА_3 спілка «Залогове агентство» (далі КС «Залогове агентство») звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 26 березня 2014 року між КС «Залогове агентство» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2397 за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 28 000 грн. строком на 10 місяців від дати отримання кредиту з кінцевою датою повернення 26 січня 2015 року. Договором було встановлено, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно із графіком розрахунків, що є невідємною частиною договору, процентна ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 45% річних. У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань по кредитному договору, станом на 30 листопада 2016 року утворилась заборгованість в сумі 65 052 грн. 79 коп., яка складається з 20 634 грн. 59 коп. залишок кредиту та 44 418 грн. 20 коп. заборгованість зі сплати процентів, яку позивач просив стягнути з відповідача разом із судовими витратами.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 14 травня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КС «Залогове агентство» заборгованість за кредитним договором № 2397 від 26 березня 2014 року в сумі 65 052 грн. 79 коп., з яких залишок за кредитом 20 634 грн. 59 коп., заборгованість по сплаті процентів 44 418 грн. 20 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КС «Залогове агентство» судовий збір в сумі 1 378 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині стягнення з нього заборгованості по сплаті процентів в розмірі 44 418 грн. 20 коп. скасувати та відмовити у задоволені позову в цій частині, рішення суду в частині стягнення з нього заборгованості за кредитом в розмірі 20 634 грн. 59 коп. залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, а саме не зясовано яка процентна ставка застосовувалася для розрахунку заборгованості та за якою формулою здійснено розрахунок. Також зазначає, що судом не враховано, що позичальник не повідомлявся кредитодавцем у письмовій формі про збільшення розміру процентної ставки у звязку з чим стягнення з нього заборгованості за збільшеною процентною ставкою є неправомірним.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не зявилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином телефонограмою і судовими повістками (а.с. 135-136, 137-138) та просили справу розглядати за їх відсутності (а.с. 139 151), тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без їх участі без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши письмові матеріали справи в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково та змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що його зобовязання перед позивачем виконано.

З таким рішенням суду повністю погодитися не можна.

Судом встановлено, що 26 березня 2014 року між сторонами було укладено кредитний договір № 2397, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 28 000 грн. строком на 10 місяців від дати отримання кредиту, кінцева дата повернення кредиту 26 січня 2015 року. За умовами кредитного договору позивач (кредитодавець) зобовязався надати позичальнику (відповідачеві) кредит у строк не пізніше 3 днів від дати підписання договору (п. 2.2. договору), а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п.2.1. договору (п. 2.3. договору).

Пунктом 2.7.1. та 5.1.3. договору встановлено обовязок відповідача сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 45% від суми кредиту (у процентному виразі) або 6 138 грн. 07 коп. (у грошовому виразі) та вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом відповідно до графіка погашення кредиту.

Свою згоду з умовами договору кредиту ОСОБА_2 підтвердив підписавши договір кредиту, тобто при укладанні договору сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов: мети, суми і строку кредиту; умов і порядку його видачі та погашення; способів забезпечення зобовязань позичальника; відсоткової ставки; порядку плати за кредит; порядку зміни та припинення дії договору; відповідальності сторін за невиконання або неналежне виконання умов договорів. Договір сторони уклали в письмовій формі. На укладання договору сторони мали вільне волевиявлення і необхідний обсяг цивільної дієздатності, а відтак договір підлягає виконанню обома сторонами.

Згідно із графіком розрахунків, що є додатком до кредитного договору № 2397 від 26 березня 2014 року, останній платіж відповідач мав здійснити 26 січня 2015 року (а.с. 9), але після 23 червня 2014 року (а.с. 10-11) свої зобовязання з погашення кредиту та сплати процентів він виконувати перестав та за розрахунками позивача залишок несплаченої суми кредиту складає 20 634 грн. 59 коп., а залишок по сплаті процентів 44 418 грн. 20 коп.

Відповідно до ст.ст. 1054, 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення кредитного договору) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобовязаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобовязаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобовязаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

З кредитного договору № 2397 вбачається, що плата за користування кредитом (проценти) є змінюваною та визначається за наступною формулою: % змінювана = (R * І + _)% річних, де % змінювана - змінювана процентна ставка, R - рівень ризику кредиту, І - Облікова ставка Національного банку України (п.п. 3.1., 3.2. Договору).

Пунктом 3.4. Кредитного договору також визначено, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно Графіку розрахунків, що є невідємною частиною Договору. В такому випадку кредит визнається кредитом з нормальним рівнем ризику та розмір змінюваної процентної ставки за користування кредитом становить 45% річних.

Пунктом 3.5. передбачено, що у разі ненадходження (прострочення) повністю або частково планового платежу, встановленого Графіком розрахунків в строк, що не перевищує пять банківських днів від дати платежу, цей кредит визнається кредитом з підвищеним рівнем ризику, і з наступного дня за днем несплати планового платежу розмір змінюваною процентної ставки за користування кредитом становить (10*І+45.00%) % річних, про що Кредитодавець має повідомити Позичальника в порядку, встановленому в п. 3.7. Договору. Максимальний розмір змінюваної процентної ставки для кредитів із підвищеним рівнем ризику дорівнює двократному розміру змінюваної процентної ставки, визначеної в п. 3.4. Договору.

Пунктом 3.7. Кредитного договору визначено, що Кредитодавець зобовязаний письмово повідомити Позичальника про зміну процентної ставки не пізніше як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова змінювана процентна ставка.

Відповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155 (далі - Правила), рекомендоване поштове відправлення це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок "M"), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку.

Згідно з пунктом 114 Правил адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - повнолітнім членам сім'ї за умови пред'явлення ними документа, що посвідчує особу.

У разі підвищення кредитором процентної ставки зясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку (правова позиція Верховного Суду України в справі за № 6-1374цс17).

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо належного повідомлення ОСОБА_2 про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу представник КС «Залогове агентство» зазначив, що відповідач в липні 2014 року в приміщенні кредитної спілки в м. Горлівка повідомлявся особисто про наміри збільшити процентну ставку за договором, також повідомлення про це направлялися йому поштою. Але ці докази позивач надати суду не може, оскільки м. Горлівка знаходиться на тимчасово окупованій території та більшість документів залишились у сховищі, яке було знищено вибухом.

Однак, з такими доводами позивача погодитися не можна, оскільки згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є не лише документи, а будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Такими даними можуть бути і показання свідків тощо.

Отже, оскільки в силу ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, апеляційний суд вважає, що процедура підвищення процентів за договором позивачем дотримана не була, а відтак проценти нараховувались ним у розмірі більшому, ніж було визначено умовами договору всупереч вимогам ст. 1056-1 ЦК України щодо заборони збільшення кредитором процентної ставки в односторонньому порядку. А тому суд першої інстанції необґрунтовано прийняв в основу рішення розрахунок заборгованості, наданий позивачем.

Таким чином враховуючи, що дія договору припинилася 26 січня 2014 року (п. 10.1 договору), а сторони при укладанні цього договору дійшли згоди про те, що за весь час користування кредитом проценти за користування ним становитимуть 6 138 грн. 07 коп. (п. 2.7.1 договору), апеляційний суд вважає, що заборгованість відповідача зі сплати процентів складає 3 273 грн. 48 коп. (6 138 грн. 07 коп. - 2 864 грн. 59 коп. = 3 273 грн. 48 коп.) за вирахуванням сплачених сум.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами підлягають задоволенню частково в розмірі 3 273 грн. 48 коп. в звязку з чим в цій частині ухвалене судом першої інстанції рішення необхідно змінити.

Відповідач в своїй апеляційній скарзі не заперечує проти стягнення з нього заборгованості за кредитом в розмірі 20 634 грн. 59 коп., а тому в цій частині рішення суду першої інстанції не переглядається.

Згідно із ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Задовольняючі позовні вимоги частково апеляційний суд, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути зі сторін понесені ними судові витрати пропорційно задоволених вимог, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду першої інстанції, в розмірі 506 грн. 42 коп. та стягнути з позивача на користь відповідача судовий збір, сплачений останнім за подання апеляційної скарги, в розмірі 1 914 грн. 66 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 14 травня 2018 року в частині стягнення процентів за користування кредитом та розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 спілки «Залогове агентство» заборгованість за договором кредиту № 2397 від 26 березня 2014 року в сумі 23 908 грн. 07 коп., з яких: 20 634 грн. 59 коп. заборгованість за кредитом та 3 273 грн. 48 коп. заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 спілки «Залогове агентство» витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 506 грн. 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 спілки «Залогове агентство» на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 914 грн. 66 коп.

В частині стягнення заборгованості за кредитом рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді В.М. Барков

ОСОБА_4

ОСОБА_1