Єдиний унікальний номер 725/3548/18
Номер провадження 2/725/548/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2018

Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:головуючого судді Іщенко І. В. при секретаріБерекеля О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП. Посилається в позові на те, що 08 червня 2016 року біля 19год.30хв ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухаючись в напрямку с Коровія Глибоцького району Чернівецької області на перехресті вулиць Головної та ОСОБА_4 виконуючи маневр повороту ліворуч, допустив зіткнення із мотоциклом НОМЕР_2 яким керував ОСОБА_2 Згідно висновку судової експертизи №462-А від 05.07.2017 року водій мотоцикла НОМЕР_3, ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути зіткнення із автомобілем марки «Volkswagen jetta» реєстраційний номер 628-2 ЇМО. В діях водія ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам пункту 123 правил дорожнього руху, що з технічної точки зору, перебуває в причинному зв'язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. Отже вина відповідача у дорожньо-транспортній пригоді доказується висновком судової експертизи. За даним фактом було порушено кримінальне провадження №0000337 за ст.286ч.1 КК України, що розглядалося в Глибоцькому районному суді Чернівецької області. Згідно вироку Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10.11.2017 року, що набрав законної сили 12.12.2017 року встановлена наявність вини потерпілого ОСОБА_2 у дорожньо-транспортній пригоді, копія вироку знаходиться справі №725/1670/18. Просить стягнути матеріальні збитки на суму 55713,55 грн., моральну шкоду в сумі 30000 грон. та витрати на правову допомогу 5000 грн та сплачений судовий збір в сумі 1409 грн.

В судовому засіданні представник позивач та його представник в залі судового засідання свої позовні вимоги підтримали повністю. Надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні позов не визнали. В своїх поясненнях та відзиву на позов просили в позові відмовити.

Суд, вислухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.1187 ЦК України, особа яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили, або умислу потерпілого.

Судом встановлено, що 08 червня 2016 року біля 19год.30хв ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухаючись в напрямку с Коровія Глибоцького району Чернівецької області на перехресті вулиць Головної та ОСОБА_4 виконуючи маневр повороту ліворуч, допустив зіткнення із мотоциклом НОМЕР_2 яким керував ОСОБА_2

Також судом встановлено, що згідно вироку Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10.11.2017 року, що набрав законної сили 12.12.2017 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Разом з тим встановлено наявність вини позивача ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, згідно якої встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Дослідивши докази, суд звертає увагу на те, що у Вирок від 10 листопада 2017 року ухвалений стосовно лише однієї особи - а саме ОСОБА_1, згідно якого встановлено, що ОСОБА_1, перебуваючи в стані сидбного алкогольного сп»яніння « 2 проміле» , виконував небезпечний поворот ліворуч в забороненому для цього місці , перетнувши подвійну суцільну лінію горизонтальної розмітки (яку перетинати заборонено), виїхав на зустрічну смугу руху, чим створив небезпеку для життя та здоров'я ОСОБА_2 Даними своїми злочинними діями ОСОБА_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме п.п. 1.5, 2.3 (б, д), 2.9 (а), 10.1, 10.4 та горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 ПДР України.

До позовної заяви не додано жодного процесуального документу, вироку чи постанови стосовно ОСОБА_2, де була б встановлена його вина, і тому у позивача ОСОБА_1 немає підстави звернення до нього про стягнення майнової та моральної шкоди.

Також варто зазначити, що питання наявності вини і діях водіїв при зіткненні двох транспортних засобів досліджувалось Верховним Судом України при перегляді судових рішень. Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2014 року у справі ОСОБА_5 зазначено, що «У випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, потребує встановлення причинного зв'язку міме діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) коленого з них та наслідками, що настали, тобто з'ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку. Зіставлення фактичних обставин вчинення суспільно небезпечних діянь, встановлених судами і наведених в оспореному та наданому для порівняння рішеннях, свідчать про те, що ДТП сталися за участі двох водіїв транспортних засобів. Для правильного застосування норми закону про кримінальну відповідальність у таких випадках особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв. (Справа № 5-18кс14).

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач ні в позовній заяві, ні в своїх поясненнях не довів наявності вини зі сторони відповідача, щодо заподіяння йому матеріальних та моральних збитків.

Відповідно до ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей реалізації, ступеня вини особи яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою відшкодування, а також інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності, справедливості.

Враховуючи, що суд відмовляє в позові, щодо відшкодування матеріальної шкоди позивачу, необхідно відмовити і в позовних вимогах, щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди та витрат на правову допомогу та витрати зі зверненням до суду. Суд вважає, що дані позовні вимоги виходять саме з вимог відшкодування матеріальної шкоди.

На підставі наведеного, ст.ст. ст.ст. 4-6,76-81,83,141,258-259,268,273,280-284,354-356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Апеляційного суду Чернівецької області з дня проголошення рішення.

Суддя: Іщенко І.В.