Провадження № 22-ц/4804/50/18
Категорія 50 Доповідач Барков В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Лісового О.О.,

Принцевської В.П.,

секретар Тулянкіна М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 серпня 2018 року постановлену в м. Маріуполь Донецької області у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2018 року позивачка ОСОБА_4 звернулася із позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що з 08 листопада 2013 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі під час якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син ОСОБА_5. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 лютого 2016 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом із нею. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, проживає окремо, від сплати аліментів у добровільному порядку ухиляється. Він працює у складі екіпажів морських суден, отримує високу заробітну плату за межами України у валюті США, офіційного доходу на території України не має, крім того у періоди між рейсами відповідач працює в смт. Ялта. Середній сукупній дохід ОСОБА_3 складає не менше 35 000 грн., з урахуванням мінливого доходу відповідача позивач вважає за необхідне заявити про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та просить суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на дитину ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн. щомісячно.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 31 серпня 2018 року відкрито провадження у справі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 просить скасувати зазначену ухвалу в частині правил підсудності та направити справу на розгляд до Першотравневого районного суду Донецької області, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при відкритті провадження по справі порушив правила підсудності. Суд не звернув увагу на те, що позивачкою не надано доказів наявності у відповідача доходу та великого прибутку, а також доказів тому, що він є фізичною особою-підприємцем. Також суд не врахував, віддаленість с. Ялта Мангушського району від Жовтневого районного суду м. Маріуполя, що позбавляє можливості викликати свідків та користуватися іншими засобами захисту своїх прав.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином телефонограмою (а.с. 56, 57). ОСОБА_2 просила відкласти розгляд справи в зв'язку з відрядженням у м. Київ, однак доказів цьому до свого клопотання не додала, тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без участі сторін без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши відповідність ухвали вимогам процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно пункту першому частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, за загальним правилом ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтись також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Отже, закон встановлює випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред'явлений в одному з двох і більше судів. Суд не має права обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді.

Оскільки позов був пред'явлений за правилами альтернативної підсудності за місцем проживання позивача, що є її правом, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про розгляд справи в Жовтневому суді м. Маріуполя Донецької області.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2018 року.

Судді В.М. Барков

О.О. Лісовий

В.П. Принцевська