Справа №203/2223/18
Провадження №2/0203/974/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2018 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

з участю:

-позивача ОСОБА_1;

-відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

26 червня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від червня 2011 року. Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачкою розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, і просить суд шлюб розірвати (а.с. 2).

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлений позов, а відповідачка - не заперечувала проти його задоволення.

Суд, заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 04.06.2011 року. Шлюб зареєстровано у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий запис - 210) (а.с. 3).

Від спільного проживання сторони мають малолітню дочку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу мешкатиме разом з відповідачкою (а.с. 4).

Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю від 22.05.2018 року сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного.

Позивач зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно, і збереження сім'ї неможливе.

Відповідачкою заявлено про наявність між сторонами спору з приводу спільного автомобіля.

За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 5, 7, 10 - 13, 19, 23, 76 - 81, 89, 189, 196 - 198, 200, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1; АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2; АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 04 червня 2011 року у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий запис - 210), розірвати.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 19 жовтня 2018 року.

Суддя М.О. Католікян