печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
19 жовтня 2018 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар Гасюк В.В.,

справа № 757/18950/18-Ц

учасники справи:

позивач: Міністерство оборони України

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, пов`язаної з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах,

представник позивача Сорока Є.В.,

ВСТАНОВИВ:
У квітні 2018 р. Міністерство оборони України (надалі позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 (надалі відповідач) на користь Міністерства оборони України витрати, пов`язані з утриманням відповідача у вищому військовому навчальному закладі, у розмірі 11 512,02 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 у період з 2007 року по 2010 рік навчався у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» за спеціальністю «Управління діями підрозділів із засобами військового зв`язку». Наказом Міністра оборони України від 19.06.2010 року № 556 у зв`язку із закінченням навчання ОСОБА_1 був призначений для проходження військової служби у Збройних Силах України. Останнім місцем проходження військової служби відповідача була посада у військовій частині НОМЕР_1 . 23.03.2014 року Радою Національної безпеки і оборони України прийнято рішення «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», введене в дію указом Президента України від 24.03.2014 року № 339/2014. Спільною директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 року № Д-1 визначено порядок та встановлено строки прибуття військовослужбовців Збройних Сил України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя. Однак, незважаючи на вимоги зазначених документів, відповідач ОСОБА_1 не прибув з тимчасово окупованої території України до визначеного пункту у встановлені строки для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України. Наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 23.03.2015 року на відповідача накладено дисциплінарне стягнення у виді позбавлення військового звання. На підставі зазначеного наказу, наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 06.04.2015 року № 37, відповідача відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у запас за пунктом «ж» (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено із списків особового складу Збройних Сил України з 21.03.2015 року. Наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 21.03.2015 року № 117, відповідача з 21.03.2015 року виключено зі списків особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, знято зі всіх видів забезпечення.

За викладених обставин, позивач на підставі ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звернувся до суду з позовом про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі, у розмірі 11 512,02 грн.

У подальшому позивачем збільшено позовні вимоги, відповідно до яких позивач просив суд стягнути з відповідача витрати, пов`язані з утриманням останнього у вищому навчальному закладі, у сумі 26 503,22 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06.04.2018 року підсудність даної цивільної справи визначено Печерському районному суду м. Києва.

Ухвалою судді 23 квітня 2018 року позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору та надання копії позовної заяви та копій документів, долучених до неї для відповідача.

Ухвалою судді від 25 травня 2018 р. у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідач про відкриття провадження у справі повідомлявся судом шляхом розміщення судової повістки на офіційному веб-сайті суду, оскільки останнім відомим місцем проживання ОСОБА_1 є м. Білогірськ, Автономна Республіка Крим, що є тимчасово окупованою територією та пересилання поштової кореспонденції на дану територію не здійснюється.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що відповідно до послужної картки ОСОБА_1 , останній у період з 2007 року по 2010 рік навчався у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» за отримав диплом спеціаліста за напрямом підготовки 1401 «Військові науки» та здобув кваліфікацію «Спеціаліст військового управління, офіцер військового управління тактичного рівня» за спеціальністю «Бойове застосування та управління діями підрозділів із засобами радіозв`язку» (а.с. 7-8) .

Наказом Міністра оборони України від 19.06.2010 року № 556 у зв`язку із закінченням навчання ОСОБА_1 був призначений для проходження військової служби у Збройних Силах України (а.с. 24).

З послужної картки відповідача вбачається, що останнім місцем проходження військової служби відповідачем була посада начальника передавального радіовідділення 104 окремого передаючого радіоцентру ВМС, що згідно доводів позивача розташовувався на території Автономної Республіки Крим.

23.03.2014 року Радою Національної безпеки і оборони України прийнято рішення «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», введене в дію указом Президента України від 24.03.2014 року № 339/2014.

Статтею 14 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено особливості припинення проходження громадянами України військової служби у військових формуваннях, пов`язані з тимчасовою окупацією території.

Частинної 2 цієї статті встановлено, що військовослужбовці військових формувань, які не прибули до визначених пунктів у визначені військовими формуваннями строки, вважаються такими. що залишили військові частини, та зараховуються у розпорядження відповідних посадових осіб.

Спільною директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 року № Д-1 визначено порядок та встановлено строки прибуття військовослужбовців Збройних Сил України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

У зв`язку із неприбуттям ОСОБА_1 з тимчасово окупованої території України до визначеного пункту у встановлені строки для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України, наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 23.03.2015 р. № 117 на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у виді позбавлення військового звання (а.с. 25).

На підставі зазначеного наказу, наказом Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 26.03.2015 року № 57, ОСОБА_1 з 21.03.2015 року виключено зі списків особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, знято зі всіх видів забезпечення (а.с. 26).

Наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 06.04.2015 року № 37, ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за підпунктом «ж» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено із списків особового складу Збройних Сил України з 21.03.2015 року (а.с. 27).

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до п.п. «е», «є», «ж», «і», «и» частини шостої статті 26 Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі Порядок).

Зазначений Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Так, відповідно до п. 3 зазначеного Порядку, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно до п. 5 вказаного Порядку, витрати відшкодовуються у повному розмірі особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу відповідно до, зокрема, п.п. «ж» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - за весь період навчання.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідач, не відшкодувавши фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивачем наданий до суду розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі з дня його зарахування по день виключення зі списків особового складу, відповідно до якого сума таких витрат за період навчання розраховано згідно з нормами утримання курсантів, та становить 26 503 грн. 22 коп.

Розрахунок зазначених витрат здійснений відповідно до п. 5,6 зазначеного Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат.

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про відшкодування зазначених витрат у добровільному порядку.

Відповідно до п.7 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі.

У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1762 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 509, 525, 526, 530, 610, 625, 638, 903 ЦК України, ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:
Позов Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, пов`язаної з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України вартість витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 26 503 грн. 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України 1 762 грн. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Міністерство оборони України: 03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець м. Білогірськ, АР Крим, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,останнє в відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.В. Батрин