Справа № 177/1542/18
Провадження № 2/177/958/18
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

18 жовтня 2018 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного провадження, матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у реалізації права власності, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

14.08.2018 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд усунути йому перешкоди у реалізації права власності житловим будинком № 65 по вулиці Центральній в с. Новожитомир Криворізького району Дніпропетровської області, щляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням.

В обґрунтування позову вказував, що він як власник вище вказаного будинку, задовольнив прохання знайомої ОСОБА_2, яка переїхала з Волинської області та в квітні 2018 року тимчасово зареєстрував її місце проживання у своєму будинку, з метою її можливості офіційно працевлаштуватися. Вказував, що ОСОБА_2 не є членом його сім`ї, жодних родинних чи сімейних стосунків між ними не існує.

Однак, після закінчення обумовленого між ними терміну реєстрації місця проживання відповідача в його будинку, відповідач в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, хоча у вказаному будинку не проживає, участі у сплаті комунальних послуг не приймає.

Реєстрація місця проживання відповідача у належному йому будинку порушує його право вільно володіти та розпоряджатися своєю власністю, оскільки на відповідача продовжують нараховуватися комунальні платежі, тягар сплати яких покладається на позивача, як власника будинку, крім цього він позбавлений права на отримання субсидії.

У звязку з чим він змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Позивач по справі до суду не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 20).

Відповідач по справі, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 13), до суду повторно не зявився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав (а.с. 16-19).

У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вказані обставини дають суду право розглядати справу на підставі наявних доказів.

Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає вимогам ч.4 ст. 223, 280-281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок № 65 по вул. Центральна в с. Новожитомир Криворізького району Дніпропетровської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 8).

У вказаному житловому будинку, з його згоди, зареєстровано місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13), яка не членом його сім`ї, про що вказував позивач та не заперечив відповідач.

Як вказував позивач у позові, реєстрація місця проживання ОСОБА_2 проведена тимчасово на 2 місяці, з метою забезпечення можливості офіційного працевлаштування відповідача, яка переїхала до Дніпропетровської області з Волинської області.

Після закінчення обумовленого сторонами строку реєстрації місця проживання відповідача в будинку позивача, остання відмовилася в добровільному порядку знятися з реєстрації, участі у витратах по сплаті комунальних платежів не приймає, чим перешкоджає позивачу вільно реалізувати своє право власності.

Згідно акту про не проживання, підписаного свідками та засвідченого підписом депутата Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2, але у вказаному будинку з липня 2018 року фактично не проживає (а.с. 9).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспроюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 частини 3 статті 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п. 33 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Оскільки відповідач користувалася житловим будинком позивача з реєстрацією її місця проживання в ньому з дозволу позивача тимчасово, обумовлений сторонами строк користування житлом сплив, відповідач не являється членом сім`ї позивача та при цьому у вказаному житловому будинку не проживає, участі в сплаті комунальних платежів не приймає, доказів протилежного суду не надано, зніматися з реєстрації за вказаною адресою не бажає, що порушує права власника житла, оскільки він зобовязаний нести непомірний тягар нарахованих комунальних платежів та позбавлений можливості оформити субсидію, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Оскільки рішення суду ухвалюється на користь позивача, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн., сплачений ним при поданні позову (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 4-5, 13, 76, 82, 89, 258-265, 279, 280-283 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у реалізації права власності, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право користування житловим будинком № 65 по вул. Центральна, с. Новожитомир Криворізького району Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: будинок № 65, вул. Центральна, с. Новожитомир, Криворізького району Дніпропетровської області, 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок, в рахунок відшкодування судового збору, сплаченого за подання позову до суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя