Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3043/18
Провадження №: 2-о/332/92/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А. за участю секретаря судового засідання Ковтуна В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу № 332/3043/18 (провадження № 2-о/332/92/18) за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про встановлення факту проживання однією сім'єю та знаходження на утриманні,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання її однією сім'єю разом з її чоловіком ОСОБА_2 в період з 05.11.1970 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року та встановлення факту знаходження її на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 по день його смерті, мотивуючи свої вимоги тим, що з 05 листопада 1970 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року у місті Донецьку, коли вони тимчасово знаходилися за місцем своєї постійної реєстрації. Факт смерті її чоловіка встановлений рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2018 року, на підставі якого нею отримано свідоцтво про його смерть. До осені 2014 року вони з чоловіком постійно проживали у м. Донецьку, але після початку збройного конфлікту на території Донецької області, були вимушені виїхати з місця постійного проживання та оселилися у м. Запоріжжя, де взяті на облік, як внутрішньо перемішені особи. Їх фактичним останнім місцем проживання у АДРЕСА_1.До смерті чоловіка, вони постійно проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та дбали один про одного. Спочатку заробітна плата, а потім пенсія її чоловіка була основним і постійним джерелом засобів існування сім»ї, так як він отримував пенсію у розмірі 8358,52грн. на місяць, що суттєво є більшим ніж її доход, який складається із пенсії у розмірі 2252,97грн.. Внаслідок смерті свого чоловіка вона втратила належні засоби для існування, а тому має право перейти на пенсію у зв»язку із втратою годувальника, оскільки протягом всього життя матеріальна допомога чоловіка була для неї істотною і постійною. 07 серпня 2018 року вона звернулася до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з відповідною заявою про перехід на пенсію у зв»язку з втратою годувальника, але рішенням від 16 серпня 2018 року за № 59/1676/03 їй було відмовлено у переведенні на пенсію по втраті годувальника у зв»язку з відсутністю документів, які підтверджують факт спільного проживання з годувальником на день його смерті та знаходження у нього на утриманні.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримала в повному обсязі, просилаїх задовольнити. Суду надала пояснення, аналогічні викладеним у її заяві та зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі зі своїм чоловіком ОСОБА_2 до дня його смерті. Шлюб між ними не розірваний і весь час вони проживали спільно з чоловіком однією сім»єю, вели спільне господарство та окремо ніколи не проживали. Бюджет у них був спільний та складався спочатку з заробітних плат її та чоловіка. Потім з їх пенсій. Однією сім»єю з чоловіком вони прожили майже 48 років та весь час до 2014 року мешкали у м. Донецьку. Коли там почалися бойові дії, їх квартира потрапила під обстріл, а тому вони вирішили виїхати на інше місце проживання. Восени 2014 року вони приїхали у м. Запоріжжя, де зареєструвалися як внутрішньо перемішені особи. Через деякий час вона забрала у м. Запоріжжя і свою літню мати, жили у квартирі, яку винаймали. У 2018 році вони з чоловіком вирішили тимчасово виїхати у м. Донецьк, щоб довідатися про свою нерухомість, та здійснити деякі ремонтні роботи, але під час знаходження у м. Донецьку ІНФОРМАЦІЯ_5 року її чоловік раптово помер до приїзду швидкої. Вона поховала чоловіка у м. Донецьку, а сама після його поховання повернулася проживати у м. Запоріжжя, де проживає у квартирі двоюрідної сестри свого чоловіка за адресою: АДРЕСА_1, у якій вони раніше проживали разом із чоловіком. За весь час їх з чоловіком спільного проживання, його заробітна плата, а потім і пенсія була основним джерелом доходу сім»ї, оскільки у неї заробітна плата була дуже маленькою, також як і пенсія. Встановлення факту її проживання однією сім'єю з чоловіком ОСОБА_2 та знаходження на його утриманні їй необхідно для того, щоб перейти на пенсію по втраті годувальника.

Представник заінтересованої особи - Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжяв судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку.Суду надані письмові пояснення, відповідно до яких, оскільки факт постійного проживання однією сім»єю та перебування на утриманні чоловіка заявницею ОСОБА_1 не був підтверджений, правових підстав для призначення пенсії у зв»язку з втратою годувальника не було. В подальшому від заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Будь-яких заперечень щодо вимог заяви ОСОБА_1 від заінтересованої особи не надходило.

Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків та дослідивши надані докази на обґрунтування заяви, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно свідоцтву про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєструвала шлюб 05 листопада 1970 року з громадянином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_2(а.с.6). Згідно свідоцтву про смерть серії НОМЕР_3, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року про що 01серпня 2018 року складено відповідний актовий запис № 260(а.с.13).

Відповідно до довідки про первинну реєстрацію особи переселенця № НОМЕР_4 від 17.11.2014 року, ОСОБА_1 прибула у м. Запоріжжя разом із чоловіком ОСОБА_2 та сином ОСОБА_7.(а.с.5). З довідок від 21 вересня 2017 року № 2152 та № 2151 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що фактичним місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є: АДРЕСА_1(а.с.7,8). Актами обстеження матеріально-побутових умов сім»ї від 24.11.2016 року та від 25.05.2017 року зафіксовано факт спільного проживання подружжя ОСОБА_2 як внутрішньо переміщених осіб у м. Запоріжжі(а.с.9, 10).

Заявник ОСОБА_1 просить суд встановити факт її проживання однією сім»єю з померлим чоловіком ОСОБА_2, посилаючись на те, що вони з чоловіком перебували у зареєстрованому шлюбі, все життя проживали разом однією сім»єю до його смерті, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були зареєстровані за однією адресою у м. Донецьку, а потім проживали разом у м. Запоріжжі як внутрішньо переміщені особи, але оскільки її чоловік ОСОБА_2 помер під час їх тимчасового знаходження у м. Донецьку, а не за фактичним місцем проживання у м. Запоріжжі, у заінтересованої особи - Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя виникли сумніви щодо їх спільного проживання однією сім»єю, а тому виникла необхідність у встановлені факту їх спільного проживання, який заявниця просить суд встановити. Але, суд приходить до переконання, що вимоги заяви ОСОБА_1 в цій частині не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч.2 ст. 3 Сімейного Кодексу України передбачено, що сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім»єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв»язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану(ч.1ст.21 СК України).

Державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства(ч.1 ст. 27 СК України).

Главою 6 розділу IVЦПК України передбачено розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових праві фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи лише про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу .Отже, встановлення факту проживання однією сім»єю осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі, навіть при їх проживанні за різними адресами, діючим законодавством не передбачено та суперечить вимогам закону.

Таким чином, оскільки заявник ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з померлим ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 цей шлюб станом на день смерті ОСОБА_2- ІНФОРМАЦІЯ_5 року не розірваний, у суду відсутні підстави встановлювати факт проживання однією сім'єю чоловіка ОСОБА_2 та дружини ОСОБА_1, оскільки при зазначених вище обставинах, цей факт не потребує встановленню у судовому порядку та сам по собі випливає з вимог закону. Місце смерті чоловіка заявниці ОСОБА_2 у м. Донецьку, а не за місцем їх фактичного проживання у м. Запоріжжі як внутрішньо переміщених осіб, не спростовує факту їх спільного проживання однією сім»єю як подружжя при наявності зареєстрованого у встановленому законом порядку шлюбу, та не потребує окремого встановлення цього факту судом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно роз'ясненням, що містяться у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з наступними змінами та доповненнями, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановлені факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів для існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім»ї годувальника, які були на його утриманні.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що померлий муж заявниці ОСОБА_2 є її двоюрідним братом, з їх сім»єю вона завжди підтримувала родинні стосунки. З часу реєстрації шлюбу подружжя ОСОБА_2 проживали у м. Донецьку, стосунки між ними завжди були гарними. Потім у 2014 році, коли почалися бойові дії, подружжя ОСОБА_2 переїхали проживати у м. Запоріжжя. Спочатку вони винаймали кватири, а потім восени 2017 року поселилися разом із нею у її квартирі за адресою: АДРЕСА_2, де всі і проживали разом. За весь час спільного проживання подружжя ОСОБА_2 основним годувальником в сім»ї був її брат ОСОБА_2, який працював на шахті та отримував гарну заробітну плату. Його дружина ОСОБА_1 також працювала, але у неї завжди була невелика заробітна плата. За життя ОСОБА_2 матеріально утримував всю сім»ю. Пенсія ОСОБА_2 також у декілька разів була вищою за пенсію його дружини ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що знайома з сім»єю заявниці з 1969 року, так як вони працювали разом, потім стали підтримувати дружні стосунки. Дружили сім»ями. Чоловік заявниці, також як і її чоловік працював на шахті, та його заробітна плата була основним доходом сім»ї, так як у заявника заробітна плата була невеликою. Також в подальшому і пенсія померлого чоловіка заявниці була значно вищою за її пенсію. Подружжя ОСОБА_1 завжди були дружною сім»єю, між ними завжди були гарні стосунки. Чоловік ОСОБА_2 дуже піклувався про свою дружину та дітей. Це подружжя завжди проживало разом до дня смерті ОСОБА_2, який раптово помер, коли подружжя тимчасово виїхало у м. Донецьк, там його дружина ОСОБА_1 і поховала.

Відповідно до копій трудових книжок ОСОБА_1 працювала до 12.03.2007 року, ОСОБА_2 працював до 01.09.2008 року на підземних роботах. Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджується факт того, що отриманий доход ОСОБА_2 був значно більшим ніж доход його дружини ОСОБА_1.

З довідки № 2607/з від 13.09.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя і отримував пенсію за віком працівникам, зайнятим на підземних і відкритих гірничих роботах у розмірі 8350,52грн. щомісяця(а.с.11). З довідки № 2608/з від 13.09.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя і отримував пенсію державним службовцям у розмірі 2252,97грн. щомісяця(а.с.11). Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що доход, який отримував померлий ОСОБА_2, був значно вищим від доходу, який отримувала його дружина ОСОБА_1, що підтверджує факт її перебували на утриманні свого чоловіка, оскільки вона одержували від нього матеріальну допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів для існування.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 в частині встановлення факту її знаходження на утриманні свого померлого чоловіка ОСОБА_2, оскільки в судовому засіданні підтверджено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, що допомога, яка надавалася їй померлим чоловіком за час їх спільного проживання та перебування у зареєстрованому шлюбі, зокрема, після її виходу на пенсію та втрати працездатності, була для заявника ОСОБА_1 постійним і основним джерелом засобів для існування, оскільки сукупний дохід, що отримував померлий ОСОБА_2 значно перевищував дохід у вигляді пенсії, яку отримувала заявник ОСОБА_1. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 в частині встановлення факту перебування її на утриманні у свого чоловіка ОСОБА_2, що передбачено п.2 ч.1 ст. 315 ЦПК України. При цьому суд також враховує, що встановлення цього факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати в подальшому її право перейти на нову пенсію, а саме, на пенсію по втраті годувальника.

Керуючись ч.2 ст. 3, ч.1 ст.21, ч.1 ст. 27 Сімейного Кодексу України, ст. ст.258,259, п.5 ч.2 ст.293, ч.3 ст. 294, п.2 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місця проживання: АДРЕСА_3, фактичне місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) задовольнити частково.

Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 на утриманні її чоловіка ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні вимог щодо встановлення факту проживання однією сім?єю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області або через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідкам апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 19.10.2018 року.

Суддя Андрюшина Л.А.