Справа № 536/29/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Дяденко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3 акціонерне товариство ОСОБА_1 «ПриватБанк», назва змінена на Акціонерне товариство ОСОБА_1 «ПриватБанк» відповідно до Рішення єдиного акціонера від 21 травня 2018 року №519, 05 січня 2018 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 97 909 грн. 24 коп. та судових витрат в сумі 1600 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 квітня 2006 року між банком та відповідачем був укладений договір №DNH4KP22300143, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 4829 грн. 50 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов договору відповідач зобов'язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісію за надання та обслуговування кредиту та всі інші платежі.

Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань станом на 11 жовтня 2017 року утворилась заборгованість на загальну суму 97 909 грн. 24 коп., яка складається з процентів 18 269 грн. 09 коп., пені 74 501 грн. 61 коп. і штрафів: 500 грн. фіксована частина і процентна складова в сумі 4 638 грн. 53 коп., що і просили стягнути з відповідача та понесені ними судові витрати в сумі 1 600 грн.

Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство ОСОБА_1 «ПриватБанк» в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про направлення судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку та в відповідності до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається врученою, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що 16 квітня 2006 року сторони: ОСОБА_3 акціонерне товариство ОСОБА_1 «ПриватБанк» і ОСОБА_2 уклали договір №DNH4KP22300143, згідно умов якого позивач зобов'язувався надати відповідачу кредит в сумі 4 829 грн. 50 коп. на строк 24 місяців по 16 квітня 2008 року включно, а відповідач зобов'язувався повернути кредит в порядку і на умовах передбачених договором та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 2,09% у місяць та погодився з тим, що підписана ним заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам Тарифами банку складає кредитно-заставний договір.

Позивач надав відповідачу кошти в сумі 4 829 грн. 50 коп., виконавши таким чином свої зобов'язання в повному обсязі.

Внаслідок невиконання відповідачем ОСОБА_2 умов кредитного договору станом на 11 жовтня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 97 909 грн. коп., а саме: проценти 18 269 грн. 09 коп., пеня 74 501 грн. 61 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова) 4 638 грн. 53 коп., що підтверджується розрахунком наданим позивачем, який судом перевірений та визнаний правильним.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, згідно з якою зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про правомірність пред'явлення позовних вимог банку про стягнення з відповідача процентів в сумі 18 269 грн. 09 коп., пені 74 501 грн. 61 коп.

Щодо позовних вимог в частині стягнення штрафів 500 грн. (фіксована частина) та 4 638 грн. 53 коп. (процентна складова), то вони не підлягають задоволенню і суд прийшов до такої думки враховуючи таке.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до правової позиції висловленої в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15 штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Так як позов задоволено частково, то в відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеній частині позову в сумі 1 516 грн. 03 коп.

Керуючись ст.ст.13, 81,ч. 2 ст.141, 259, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк», він же Акціонерне товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» заборгованість по кредиту за договором №DNH4KP22300143 від 16 квітня 2006 року станом на 11 жовтня 2017 року в сумі 92 770 (девяносто дві тисячі сімсот сімдесят) грн. 70 коп., а саме: проценти в сумі 18 269 (вісімнадцять тисяч двісті шістдесят девять) грн. 09 коп., пеня 74 501 (сімдесят чотири тисячі пятсот одна) грн. 61 коп. і судові витрати в сумі 1 516 (одна тисяча пятсот шістнадцять) грн. 03 коп.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

СуддяОСОБА_4