Справа № 523/8565/18
Провадження №2/523/3753/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2018 р.

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаком» до ОСОБА_1, за участю третіх осіб без самостійних вимог Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс-Лайн» - про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ

ТОВ «Мегаком» звернулось до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з ОСОБА_1 завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в сумі 39197,40грн., вартість послуг за виготовлення експертного дослідження в сумі 750,00 грн.

В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 08 вересня 2016р. сталася ДТП за участю автомобілів НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та Хюндай Акцент, р/н НОМЕР_2, який належить позивачу на праві власності. Винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, було визнано ОСОБА_1 Враховуючи те, що ОСОБА_1 уклав договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ПАТ «СК «Скайд» і настав страховий випадок, позивач звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, але від страховика не надійшло відповіді про проведення такої оплати. Телефонні дзвінки на «гарячу лінію» автоматично скеровувались до ТОВ «Фінанс-Лайн», та за повідомленням останніх всі документи для проведення страхового відшкодування слід було спрямовувати їм, але будь-яких виплат не було проведено. Позивач посилаючись на правову позицію ВСУ по справі №6-2808цс15 від 20.01.2016р. та зазначаючи, що право потерпілої особи на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним, вважає, що у виниклих відносинах правову відповідальність за завдану шкоду повинен нести саме ОСОБА_1 Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Відповідач у судовому засіданні зазначив, що дійсно автомобілю позивача було завдано матеріальну шкоду з його вини внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху під час керування ним автомобілем марки ВАЗ 2101, р/н 337-42НІ, який на той час був застрахований в ПАТ «Скайд».

Залучені до участі у справі треті особи не забезпечили участі своїх представників у судовому засіданні. Про місце та час його проведення повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомляли, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надходило.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 08 вересня 2016р. о 9.30г. на вулиці Чорноморського козацтва в м. Одесі сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та Хюндай Акцент, р/н НОМЕР_2, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САА469637, належить на праві власності ТОВ «Мегаком». Причиною зіткнення автомобілів стало порушення ОСОБА_1 вимог п.13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Винним у порушенні ПДР, що призвели до зіткнення та пошкодження транспортних засобів визнано ОСОБА_1 Зазначені обставини встановлені постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 28.10.2016р. у справі про адміністративне порушення (справа № 523/14648/16-п), а отже в силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Також встановлено, що ОСОБА_1 уклав договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ПАТ «СК «Скайд», поліс серії АЕ №7859665, строк дії договору з 16.03.2016р. по 15.03.2017р., страхова сума за шкоду завдану майну 100 000,00 грн., розмір франшизи 2000,00 грн. Тобто, на час скоєння ДТП транспортний засіб, під керуванням відповідача, був застрахований. Крім того, встановлено, що розмір матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля Хюндай Акцент, р/н НОМЕР_2, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 27707,40рн., що підтверджується Звітом №175-09-16 від 15.09.2016р. За виготовлення експертного дослідження позивачем було витрачено 750,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням №4388 від 14.09.2016р.

ТОВ «Мегаком» 12.09.2016р. повідомило ПАТ «СК «Скайд» про дорожньо-транспортну пригоду, а 30.11.2016р. звернулось до страховика із заявою про страхове відшкодування.

В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою другою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана майну одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

В силу ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон 1961-ІV), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно до ст. 28 Закону 1961-ІV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, повязана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У відповідність до п.12.1 ст.12 Закону 1961-ІV розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Пунктом 36.6. ст. 36 Закону 1961-ІV передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що порушення Правил дорожнього руху відповідачем ОСОБА_1 знаходиться в безпосередньому причинному звязку із заподіянням матеріальної шкоди майну, у вигляді транспортного засобу, ТОВ «Мегаком», та з урахуванням того, що відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність в ПАТ «СК «Скайд», то вимоги ТОВ «Мегаком» до ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки розмір заподіяної матеріальної шкоди не перевищує встановленого Полісом страхового ліміту за шкоду заподіяну майну.

Отже звернення в цій частині відбулося до неналежного відповідача (ст. 22, 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Незважаючи на розяснення суду в частині субєктного складу сторін у даній справі, представником позивача до суду не внесено клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача ПАТ «СК «Скайд» або заміни первісного відповідача на належного.

Крім того, слід зазначити, що Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик, який протягом двох місяців має заборгованість перед МТСБУ щодо сплати у повному обсязі внесків, відрахувань до фондів МТСБУ, створених відповідно до цього Закону, або компенсації витрат, здійснених МТСБУ за його зобовязаннями, втрачає статус асоційованого та/або повного члена МТСБУ.

Згідно відомостей розміщених на офіційної сторінці веб-сайту МТСБУ, з 31.05.2016 року ПАТ «СК «Скайд» втратило статус асоційованого члена Моторного (транспортного) страхового бюро України. Підставою припинення членства ПАТ «СК «Скайд» стала заборгованість по сплаті відрахувань до фондів МТСБУ понад два місяці.

В той же час, припинення асоційованого членства в МТСБУ ПАТ «СК «Скайд» не звільняє страховика від виконання зобовязань за укладеними раніше договорами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань ПАТ «СК «Скайд» не перебуває в процесі припинення.

Посилання на те, що ПАТ «СК «Скайд» на звернення ТОВ «Мегаком» не здійснило виплату страхового відшкодування та не відповідало на телефонні дзвінки позивача, не є підставою для задоволення позовних вимог предявлених до винної особи у ДТП, відповідальність якої була застрахована перед третіми особами.

Зазначений вище висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною ОСОБА_2 Палатою Верховного Суду у справі № 785/18006/15-ц від 04.07.2018р., а саме відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

ОСОБА_2 Верховного Суду вважає, що покладання обовязку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

В звязку з чим, посилання представника позивача на правовий висновок ВСУ по справі №6-2808цс15 від 20.01.2016р. судом до уваги не приймається.

Разом із тим, задоволенню підлягають вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Мегаком» суми франшизи в розмірі 2000,00грн. та суми витрат понесених позивачем за послуги виготовлення експертного дослідження в розмірі 750,00грн., як шкода заподіяна позивачу у вигляді збитків, яких зазнав позивач у звязку із пошкодженням належного йому майна та на відновлення порушеного права, які не охоплюються договором обовязкового страхування (п. 1, ч. 2 ст. 22 ЦК України), що підтверджено належними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд пропорційно задоволеним позовним вимогам стягує з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 41,25 грн.

На підставі ст. 23, 1166, 1188, 1194 ЦК України, керуючись ст. ст.12,13,76,82,259, 263-265,268, 280-283 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаком» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації Україна, АДРЕСА_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаком» завдану матеріальну шкоду, яка складається з суми франшизи в розмірі 2000,00 грн., понесених витрат за виготовлення експертного дослідження в розмірі 750,00 грн., судовий збір в розмірі 41,25 гривень.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 18 жовтня 2018р.

Суддя