ПОСТАНОВА

Іменем України

06 вересня 2018 року м. Кропивницький

справа № 401/321/18

провадження № 22-ц/781/1319/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

секретар Гончар В.В.

учасники справи:

представник АТ КБ «ПриватБанк» - Науменко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.06.2018 року, суддя Кадигроб С.М., по цивільній справі за позовом АТ комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10 лютого 2015 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 500 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_2 кредит у розмірі, встановленому договором.

В анкеті-заяві про укладення кредитного договору від 10 лютого 2015 року відповідач підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг, "Правилами користування платіжною карткою", "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ними договір.

Позивач зазначив, що договором та зазначеними правилами передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Відповідач належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 31 грудня 2017 року виникла заборгованість в сумі 15943 грн. 73 коп., яка складається з 1080 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 10728 грн. 31 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2900 грн. 00 коп. - заборгованість по пені та комісії, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 735 грн. 42 коп. штрафу (процентна складова).

Позивач просив суд стягнути із ОСОБА_2 на його користь заборгованість у розмірі 15 943,73 грн. за кредитним договором №б/н від 10.02.2015 року, яка складається з наступного: 1080 грн. заборгованість за кредитом, 10 728,31 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2900 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 штраф (фіксована частина), 735,42 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.06.2018 року позов задоволено частково.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції про стягнення заборгованості в частині зменшення заборгованості по процентам та ухвалити в цій частині нове рішення, стягнувши заборгованість по процентам в розмірі 10728,31 грн. В іншій частині рішення залишити без змін. Зазначено, що зменшуючи заборгованість по процентам суд першої інстанції здійснив розрахунок за початковою відсотковою ставкою 34,80 % річних, при цьому не взяв до уваги збільшення відсоткової ставки за договором.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції встановив, що 10 лютого 2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір у формі заяви, складовими та невід'ємними частинами якої є "Умови та правила надання банківських послуг", "Тарифи Банку", викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, згідно яких відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 500 грн. на платіжну картку «Універсальна» 5168 7423 2454 8571, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Строк дії картки до 11/2017.

Відповідач зобов'язався повертати кредит щомісячно. Разом з цим, відповідач був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

За пунктами 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. умов кредитування вказаного договору, позичальник надав банку згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до умов кредитування вказаного договору, передбачено порядок та умови погашення заборгованості за кредитним лімітом та сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків.

Згідно пункту 2.1.1.5.5. правил кредитування зазначеного кредитного договору ОСОБА_2 зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, проценти за користування кредитом, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг банк має право в односторонньому порядку без попереднього повідомлення клієнта встановлювати на платіжну картку кредитний ліміт у валюті картки з наступною зміною його розміру у відповідності до кредитної історії.

Суд першої інстанції зазначив, що як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 10 лютого 2015 року в графі «% ставка» з 11 лютого 2015 року до 19 лютого 2015 року відображено 34,80%, з 20 лютого 2015 року до 24 лютого 2015 року - 32,40%, а з 01 квітня 2015 року до 31 грудня 2017 року - 42,00%.

Суд першої інстанції зазначив, що банком періодично здійснювалося підняття процентної ставки за користування кредитом. Жодних доказів, які б підтверджували, що банк повідомляв письмово позичальника про підвищення процентної ставки чи підписував додаткові угоди з даного приводу, і позичальник приймав пропозиції кредитора з цього питання, суду не надано. Зазначені обставини суперечить положенням ст.ст.525, 526, 530 ЦК України.

Сума боргу за кредитом становить 1080 грн. 00 коп.

1080 грн. 00 коп. х 2,9% / 100 = 31 грн. 32 коп. в місяць становить заборгованість по процентам.

Враховуючи те, що за розрахунком заборгованості, сума погашення за наданим кредитом сплачувалася, останньою датою внесення чергового платежу є 10 травня 2015 року в сумі 148 грн. 00 коп., то проценти повинні нараховуватися за користування кредитом починаючи з червня 2015 року по грудень 2017 року включно.

Період заборгованості з червня місяця 2015 року по грудень місяць 2017 року складає 31 місяць.

31 міс. х 31 грн. 32 коп. = 970 грн. 92 коп. - це заборгованість за процентами, які підлягають стягненню з відповідача.

Суд першої інстанції зазначив, що щодо нарахованих пені та комісії, то вони підлягають стягненню в сумі 2900 грн. 00 коп., як вказано у розрахунку заборгованості за договором, оскільки це передбачено умовами договору, а із заявою про застосування судом строку позовної давності в цій частині ніхто не звертався.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитом - 1080 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 970 грн. 92 коп., заборгованість за пенею та комісією - 2900 грн. 00 коп., всього на суму 4950 грн. 92 коп.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доводи викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження.

Відповідно ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У частині четвертій указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 10 лютого 2015 року в графі «% ставка» з 11 лютого 2015 року до 19 лютого 2015 року відображено 34,80%, з 20 лютого 2015 року до 24 лютого 2015 року - 32,40%, а з 01 квітня 2015 року до 31 грудня 2017 року - 42,00%.

Встановлені обставини свідчать , щ банк періодично здійснював підняття процентної ставки за користування кредитом, що не відповідає вимогам ст.ст.525, 526, 530 ЦК України оскільки жодних доказів, які б підтверджували, що банк повідомляв письмово позичальника про підвищення процентної ставки чи підписував додаткові угоди з даного приводу, і позичальник приймав пропозиції кредитора з цього питання, суду не надано.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що банк вправі ставити вимогу про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом лише в розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, виходячи з розміру 2,9% в місяць за весь період заборгованості.

Розрахунок наданий представником позивача під час розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не прийнятий як належний доказ оскільки поданий з порушенням норм процесуального права і не був предметом дослідження в суді першої інстанції.

Апеляційний суд, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів заяви та наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Кіровоградської області,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.06.2018 року - залишити без змін.

Текст постанови складено 14.09.2018року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: