Справа № 496/3796/18
Провадження № 2-о/496/149/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Богдан Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Біляївська міська рада Одеської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ОД №026739, виданого Біляївською міською радою народних депутатів 23.01.1997 року на ім'я ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,10 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка знаходиться на території м. Біляївка, вул. Свободи, 11, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №721.

Свої вимоги мотивує тим, що на підставі рішення Біляївської міської Ради народних депутатів від 25.04.1996 року № 79, 23.01.1997 року було видано державний акт серії 1-ОД №026739 відповідно до якого їй надано у приватну власність земельна ділянку, площею 0,10 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка знаходиться на території м. Біляївка, вул. Свободи, 11.

У вказаному державному акті допущена помилка, а саме вказане її дівоче прізвище «Арикул», хоча на той час вона була «Мензатул» так як 04.09.1993 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 та змінила прізвище на «Мензатул». Враховуючи вищевикладене вона просить встановити факт належності їй державного акту.

Заявниця в судове засідання не зявилась, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник заінтересованої особи Біляївської міської ради в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що проти заяви ОСОБА_1 не заперечує та просить розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Біляївської міської Ради народних депутатів №79 від 25.04.1996 року заявниці було надано у приватну власність земельну ділянку, цільове призначення якої для ведення будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,10 га, що розташована на території м. Біляївка, вул. Свободи, 11.

23.01.1997 року на підставі вказаного рішення Біляївською міською Радою народних депутатів заявниці було видано державний акт серії 1-ОД №026739 на право приватної власності на землю, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №721, на земельну ділянку, площею 0,10 га, яка розташована на території м. Біляївка, вул. Свободи, 11, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку (а.с.5).

Але у державному акті допущено помилку, а саме вказано дівоче прізвище заявниці «Арикул» замість «Мензатул».

Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД № 401047 виданого Біляївським районним відділом РАЦС 04.09.1993 року, вбачається, що 04.09.1993 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_3 та укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище «Мензатул» (а.с.9).

Та обставина, що прізвище заявниці «Мензатул», підтверджується її паспортом серії КЕ №152894 (а.с.10), карткою фізичної особи-платника податків від 15.11.2005 року (а.с.4).

Тобто на час прийняття рішення №79 від 25.04.1996 року про передачу у приватну власність земельної ділянки заявниця була вже «Мензатул».

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки на час прийняття рішення та видачі державного акту прізвище заявниці було «Мензатул», а тому суд вважає можливим встановити факт належності вказаного державного акту.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 259, 263-265, 293, 315ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Біляївська міська рада Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КЕ 152894, виданий Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 16.04.1996 року, державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №026739, виданого Біляївською міською радою народних депутатів 23.01.1997 року на земельну ділянку, площею 0,10 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка знаходиться на території м. Біляївка, вул. Свободи, 11, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №721 на ім'я ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 19.10.2018 року.

Суддя Л.О. Пендюра