Справа № 545/3245/17
Провадження № 2/545/156/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2018 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Потетій А.Г.

при секретарі Кудря А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Микільської сільської ради Полтавського району, третя особа Полтавська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, про визнання права на земельну частку пай, в порядку спадкування та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Микільської сільської ради Полтавського району, третя особа Полтавська районна державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини та визнання права на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Микільської сільської ради Полтавського району, третя особа Полтавська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, про визнання права на земельну частку пай, в порядку спадкування, посилаючись на те, що 02.01.2006 року помер батько позивача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_3. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП №134392 (копія свідоцтва додасться).

Таким чином, 02.01.2006 року після смерті батька позивача відкрилася спадщина.

З метою отримання спадщини та реалізації свої спадкових прав, ОСОБА_1, звернувся до Полтавської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право спадщину.

Проте, постановою №02-31/32 від 19.01.2017 року було відмовлено в одержанні свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ па земельну ділянку, площею 4,36га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Микільської сільської ради.

Згідно з листом відділу Держгеокадаетру у Полтавському районі №99-28- 99.2-125/2-17 від 09.02.2017 року повідомлено, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Полтавською райдержадміністрацією по КСП імені Шевченка видавався сертифікат серії ПЛ №0172502 на земельну частку (пай) на ім'я ОСОБА_3.

Крім цього, наявність земельної частки (паю) в померлого ОСОБА_3 підтверджується наступними документами:

1.Витягом з Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку від 16.09.2016 року.

2.Збірний кадастровий план земельної ділянки присвоєно № 232 та кадастровий номер :00:029:0032. Дана земельна ділянка використовується для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до листа Відділу Держгеокадастру у Полтавському районі Полтавської області №0-28-0.2-73/2-16 від 15.02.2016 року вартість земельної частки (паю) на території Микільської сільської ради становить 187 158,74 гри. (сто вісімдесят сім тисяч сто п'ятдесят вісім гривень 74 копійки).

В подальшому позивач збільшив позовні вимоги та прохав:

-встановити факт постійного проживання ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, виданий 19.03.2004 року Лугинським РВ УМВС України в Житомирській області) разом з ОСОБА_3 Тимофійвичем, ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент відкриття спадщини, а саме 02.01.2006 року.

-визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право на земельну частку (пай), площею 4,36 умовних кадастрових гектарів, що розташована у адміністративних межах Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області, у порядку спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_3, який помер 02.01.2006 року.

Також на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява від залученої судом в якості третьої особи-Григорєвої ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Микільської сільської ради Полтавського району, третя особа Полтавська районна державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини та визнання права на земельну ділянку, яка була обєднана з первісним позовом. В своєму позові ОСОБА_2 посилається на те, що 03.01.2006 року помер батько Позивача ОСОБА_3. ОСОБА_2 (далі-Позивач) являється дочкою померлого, (додається копія Свідоцтва про народження від 04 жовтня 2013 року, Копія Свідоцтва про шлюб від 08 травня 2007 року).

Після померлого залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 4,36 га на території Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00:029:0032.

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій Полтавської районної державної нотаріальної контори, спадкова справа після померлого батька не заводилась.

У позивача відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, тому даний факт унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину.

Наявність земельної ділянки підтверджується витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно.

Коли виникла необхідність у переоформленні необхідних документів на вище згадане спадкове майно, то виявилось що в нотаріальному порядку отримати свідоцтво на право на спадщину немає можливості, так як спадкова справа після померлого не заведена, та відсутній правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку.

В подальшому від ОСОБА_2 надійшла заява про зміну позовних вимог, в яких посилається на те, що 03.01.2006 року помер батько Позивача ОСОБА_3. ОСОБА_2 являється дочкою померлого. Прохала встановити факт прийняття спадщини нею після смерті ОСОБА_3 зобов»язати державного реєстратора ОСОБА_5 скасувати зареєстроване право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку яка належала померлому та зобов»язати приватного нотаріуса ОСОБА_6 скасувати державну реєстрацію договору оренди землі площею 4,36 га укладеного між ОСОБА_7 та СФГ «Людмила».

Позов аргументувала тим, що після померлого залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 4,36 га на території Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00:029:0032.

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій Полтавської районної державної нотаріальної контори, спадкова справа після померлого батька не заводилась.

Дана постанова є не актуальною, адже при зверненні був відсутній правовстановлюючий документ на спірну земельну ділянку, зараз виникла ситуація що право власності зареєстровано та виділено земельну ділянку в натурі, тому залишається тільки встановити факт прийняття спадщини.

ОСОБА_2 тривалий час та на момент смерті батька ОСОБА_8 проживала з ним та відповідно є такою, що фактично прийняла спадщину.

Позивач за зустрічним позовом що вихідних приїжджала до батька, матеріально допомагала, адже той був безробітним, та на момент смерті коли батько хворів постійно перебувала з ним, вела спільне господарство.

Також проводила поховання за власний рахунок, що можуть підтвердити сусіди, друзі та співмешканка з котрою проживав померлий батько.

Дані обставини є підтвердженням фактичного прийняття спадщини ОСОБА_2 Щодо права власності за померлим ОСОБА_3- Григор»єва Н.А., пояснює наступне 05 липня 2017 року Полтавським районним судом Полтавської області ухвалено рішення котрим задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування після померлого ОСОБА_3 (02.01.2006 року) площею 4,36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території - Микільської сільської ради Полтавського району, кадастровий номер :00:029:0032.

14 липня 2017 року ОСОБА_2 оскаржила вище згадане рішення суду, та 28 вересня 2017 року Апеляційним судом Полтавської області скасоване, та ухвалено нове, котрим відмовили в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

02 серпня 2017 року Комунальним підприємством «Реєстратор», Полтавської обласної ради, Полтавської області (ОСОБА_5) внесено запис про право власності; 21760438, котрим зареєстровано право приватної власності за ОСОБА_1 на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05.07.2017 року по цивільній справі №545/4187/16-ц. .

Виходячи з вище наведеного, державний реєстратор не дотримавшись вимог чинного законодавства зареєстрував право власності на підставі рішення суду, котре не набрало законної сили.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань державної реєстрації» від 09.11.2016№806, яким встановлено, що до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом, а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили до запровадження відповідної інформаційної взаємодії, державна реєстрація - речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі рішень судів проводиться за зверненням заявника з дотриманням вимог, установлених підпунктом 1 пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності».

В свою чергу, згідно з підпунктом 2 пункту 2 розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом, а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або" припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обовязково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі ( http://www.revestr.court.gov.ua), відповідності його за документарною інформацією та реквізитами.

У разі відсутності рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень державний, реєстратор прав на нерухоме майно запитує копію такого рішення суду, засвідчену в установленому порядку, від відповідного суду. Направлення запиту до суду про отримання копії рішення суду є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Тобто, вище вказаними нормами Закону визначено обовязок уповноваженої особи Субєкта державної реєстрації прав при проведенні державної реєстрації права власності та інших речових прав на підставі рішення суду, що набуло законної сили, перевіряти дійсність судового рішення шляхом отримання електронної копії такого судового рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень, а у випадку відсутності його в реєстрі надсилати запит до відповідного суду про підтвердження дійсності судового рішення. У свою чергу, роздрукований з Єдиного державного" реєстру судових рішень варіант електронної копії судового рішення або відповідь із суду про підтвердження або не підтвердження дійсності судового рішення повинні бути залучені державним реєстратором до матеріалів реєстраційної справи. Допоки не забезпечено інтегрованість реєстрів, зобовязано державних реєстраторів перевіряти судові рішення у реєстрі судових рішень.

Дане підприємство цих норм не дотримались та провели державну реєстрацію, що в майбутньому також привело до реєстрації іншого речового права, а саме права оренди між СФГ- «Людмила» та ОСОБА_1 від 09.08.2017 року, номер запису 21861799, зареєстроване приватним нотаріусом ОСОБА_6.

20 листопада 2017 року ОСОБА_2А, звернулась до КП «Реєстратор» Полтавської обласної ради (ОСОБА_5Г.) з приводу скасування реєстрації права власності за ОСОБА_1 та скасуванням іншого речового права, а саме права оренди, так як Заявник являється дочкою померлого, є прямим спадкоємцем та має намір успадкувати належну її батькові ОСОБА_3 земельну ділянку, за що було сплачено адміністративний збір.

В результаті цього, було скасовано право власності ОСОБА_1, але залишилось інше речове право, а саме право оренди. Разом з цим, відповідно до Реєстру, власність стала не приватною, а Державною. До реєстрації права власності та скасування запису в реєстрі, власником земельної ділянки був померлий ОСОБА_3.

І на даний час виникла ситуація, що ОСОБА_2 як спадкоємець, позбавлена свого права - на спадщину, адже в звязку з порушенням чинного законодавства не має можливості прийняти спадщину, адже тепер в реєстрі відсутні відомості про власника даної земельної ділянки та відсутній спір про право.

Григор»єва Н.А. повністю заперечує проти задоволення, позовних вимог ОСОБА_1, з наступних підстав.

В первісній позовній заяві Позивач зазначає що ОСОБА_1 народився; та постійно проживає в Житомирській області, а саме: с.Зарічка, Лугинськбрго району та у звязку з постійним проживанням в іншій області, що знаходиться на значній відстані від Полтавського району. Але в заяві про збільшення позовних вимог зазначає, що вже проживав, та ставить вимогу про встановлення факту постійного проживання з померлим ОСОБА_3 що суперечить обставинам описаних в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

В первісній позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог позивач просить визнати право на земельну частку(пай) площею 4,36. умовних кадастрових гектарів, що розташована у адміністративних межах Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_8 ж, дана земельна ділянка вже виділена в натурі, наділена кадастровим номером і має не умовні кадастрові гектари а фізичні, відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності - та речові права на земельну ділянку (додається), тому сама вимога про визнання права на земельну частку(пай) є не правомірною.

Також варто зазначити, що Позивач у позовній заяві посилається на те що правовстановлюючий документ втрачено, але ж, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності є Витяг, котрий Позивач має право отримати у будь якого нотаріуса чи реєстратора, тому позовна вимога про визнання права власності є надуманою та не обгрунтованою.

Також неодноразово зазначалось про те, що у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав ухвалене рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05.07.2017 року по цивільній: справі №545/4187/16-ц, яке скасовано рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 28.09.2017 року та ухвалено нове рішення, яке набрало законної сили 28.09.2017 року.

Наявність земельної ділянки підтверджується витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно.

Коли виникла необхідність у переоформленні необхідних документів на вище згадане спадкове майно, то виявилось що в нотаріальному порядку отримати свідоцтво на право на спадщину немає можливості, так як спадкова справа після померлого не заведена, та відсутній правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку.

В подальшому в ході розгляду справи Григор»єва Н.А. подала до суду заяву про залишення без розгляду позовних вимог про зобов»язання державного реєстратора ОСОБА_5 скасувати зареєстроване право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 4,36 га. ,яка належала померлому ОСОБА_3

В судове засідання представник позивача за первісним позовом не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі та прохав позов задовольнити.

Від представника позивача за зустрічним позовом на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, прохав відмовити в задоволенні первісної позовної заяви про що також надав додаткові пояснення, та прохав зустрічну позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Від представника Терешківської сільської ради на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, поклались на розсуд суду при вирішенні справи.

Від третьої особи-представника Полтавської районної державної нотаріальної контори на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, поклались на розсуд суду при вирішенні справи.

Від третьої особи- комунального підприємства «Реєстратор» Полтавської обласної ради на адресу суду надійшли письмові пояснення в яких звернули увагу суду на те, що на час розгляду справи в суді державним реєстратором скасовано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку , яка є предметом позову.

Інші учасники до суду не з»явились викликались належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог за первісним та зустрічним позовами.

Так, судом встановлено, що 02.01.2006 року помер батько ОСОБА_1 та Григор»євої Н.А. - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Обставина про те, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП №134392. Про те, що Григор»єва ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП №198770 від 04.10.2013 року.

Таким чином, 02.01.2006 року після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. Після померлого ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 4,36 умовних кадастрових гектарів, розташована на території Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області ( на час розгляду справи в суді перейменовану в Терешківську сільську раду) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00:029:0032

З метою отримання спадщини та реалізації своїх спадкових прав, ОСОБА_1, звернувся до Полтавської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право спадщину.

Проте, постановою №02-31/32 від 19.01.2017 року було відмовлено в одержанні свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ па земельну ділянку, площею 4,36га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Микільської сільської ради ( на час розгляду справи в суді змінена назва на Терешківську сільську раду).

За аналогічних підстав не може оформити право на вказану земельну ділянку і донька ОСОБА_3- Григор»єва Н.А.

Згідно з листом відділу Держгеокадастру у Полтавському районі №99-28- 99.2-125/2-17 від 09.02.2017 року повідомлено, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Полтавською райдержадміністрацією по КСП імені Шевченка видавався сертифікат серії ПЛ №0172502 на земельну частку (пай) на ім'я ОСОБА_3.

Крім цього, наявність земельної частки (паю) в померлого ОСОБА_3 підтверджується наступними документами:

1.Витягом з Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку від 16.09.2016 року.

2.Збірним кадастровим планом земельної ділянки, якій присвоєно № 232 та кадастровий номер :00:029:0032. Дана земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

05 липня 2017 року Полтавським районним судом Полтавської області ухвалено рішення яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування після померлого ОСОБА_3 площею 4,36 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території - Микільської (Терешківської) сільської ради Полтавського району, кадастровий номер :00:029:0032.

14 липня 2017 року ОСОБА_2 оскаржила вище згадане рішення суду, та 28 вересня 2017 року Апеляційним судом Полтавської області скасоване, та ухвалено нове, яким ідмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

02 серпня 2017 року Комунальним підприємством «Реєстратор», Полтавської обласної ради, Полтавської області (ОСОБА_5) внесено запис про право власності; 21760438, яким зареєстровано право приватної власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 4,36 га на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05.07.2017 року по цивільній справі №545/4187/16-ц. .

На підставі державної реєстрації від 02.08.2017 року права власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 приватним нотаріусом Полтавського міського округу ОСОБА_6 було зареєстровано договір оренди землі на успадковану земельну ділянку площею 4,36га, укладений між СФГ- «Людмила» та ОСОБА_1 від 09.08.2017 року, номер запису 21861799.

На час розгляду справи в суді, а саме 20.11.2017 року, державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстратор» Полтавської обласної ради скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 4,36 га з кадастровим номером :00:029:0032.

На підставі ухвали Полтавського районного суду від 06.11.2018 року, відповідно до поданої заяви, залишено без розгляду позовну вимогу Григор»євої Н.А. про зобов»язання державного реєстратора ОСОБА_5 Комунального підприємства «Реєстратор» Полтавської обласної ради скасувати зареєстроване право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 4,36 га. ,яка належала померлому ОСОБА_3

Відповідно до листа Відділу Держгеокадастру у Полтавському районі Полтавської області №0-28-0.2-73/2-16 від 15.02.2016 року вартість земельної частки (паю) на території Микільської сільської ради становить 187 158,74 гри. (сто вісімдесят сім тисяч сто пятдесят вісім гривень 74 копійки).

ОСОБА_2 тривалий час та на момент смерті батька ОСОБА_8 фактично проживала з ним, що вихідних приїжджала до батька, матеріально допомагала, адже той був безробітним. Також була на похованні батька дані обставини є підтвердженням фактичного прийняття спадщини ОСОБА_2

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 показав, що ОСОБА_1 доводиться йому племінником. У померлого ОСОБА_3 була одна дружина але він з нею розвівся і жив з іншою. З 2000року ОСОБА_1 син ОСОБА_10 постійно бував в батька але у батька на похороні не був. Фактично похороном займався він-свідок зі своїм братом.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 вказав, що сім»ю ОСОБА_1 знає з 1989 року. Дав аналогічні покази, що і ОСОБА_9 зазначивши, що на похороні ОСОБА_3 Тимофійовіича -ОСОБА_1 не було а була Григор»єва Н.А. донька померлого.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках:

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 76 ППК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2)- висновками експертів; 3) показання свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995року (далі - Постанова) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно , зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_11 України «Цю судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкритті спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Пунктом 9 ОСОБА_12 Спеціалізованого ОСОБА_11 України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» також визначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою, про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин зі спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини.

Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі.

Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист.

Згідно ст.328 ІІК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів, одним з яких є спадкування.

На підставі викладеного суд вважає первісний та зустрічний позови такими , що підлягають до задоволення.

Суд вважає підтвердженим належними та допустимими доказами факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з батьком -ОСОБА_3 Тимофійвичем, ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент відкриття спадщини, а саме 02.01.2006 року .

Також суд вважає належним чином підтверджений факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 має право на земельну частку (пай), площею 4,36 умовних кадастрових гектарів, що розташована у адміністративних межах Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3, який помер 02.01.2006 року.

Суд, вважає підтвердженим належними та допустимими доказами факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після померлого 02.01.2006 року її батька ОСОБА_3.

Також у зв»язку зі скасуванням державним реєстратором права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку на підставі якої було здійснено реєстрацію договору оренди слід зобовязати приватного нотаріуса Полтавського міського округу ОСОБА_6 скасувати державну реєстрацію договору оренди землі - площею 4,36 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Микільської (на час розгляду справи змінено назву Терешківської) сільської ради Полтавського району Полтавської області, кадастровий номер :00:029:0032 укладений між ОСОБА_1 та СФГ «Людмила», дата державної реєстрації 09.08.2017 року, номер запису про право №21861799.

Судові витрати підлягають стягненню зі сторін пропорційно до задоволених позовних вимог згідно вимог ст..141 ЦПК України.

Керуючись ст. 12,13, 30, 78-80, 141, 258 268, 280-283, 284, 352 ЦПК України, ст.ст. 11, 15-16, 328, 346, 355-357, 370, 1268,1270 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, виданий 19.03.2004 року Лугинським РВ УМВС України в Житомирській області) разом з ОСОБА_3 Тимофійвичем, ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент відкриття спадщини, а саме 02.01.2006 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право на земельну частку (пай), площею 4,36 умовних кадастрових гектарів, що розташована у адміністративних межах Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області, у порядку спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_3, який помер 02.01.2006 року.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_2 виданий 27 квітня 2000 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) після померлого 02.01.2006 року ОСОБА_3.

Зобовязати Приватного нотаріуса Полтавського міського округу ОСОБА_6 скасувати державну реєстрацію договору оренди землі - площею 4,36 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області, кадастровий номер :00:029:0032 між ОСОБА_1 та СФГ «Людмила», дата державної реєстрації 09.08.2017 року, номер запису про право №21861799.

Судові витрати в розмірі 2223,99грн. сплачені ОСОБА_1 та 936,00грн. сплачені ОСОБА_2 відповідно віднести за рахунок ОСОБА_1 та ОСОБА_13

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення. В разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення віддруковане суддею власноручно та є оригіналом.

Суддя: А.Г.Потетій