Справа № 473/2318/18
"22" серпня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Старжинської О.Є, при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Вознесенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївської області про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:
05 липня 2018 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в інтересах ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду з позовом до ОСОБА_4 про зняття арешту з майна та зняття заборони на його відчуження.
В обґрунтування позовних вимог представники позивача зазначали, що вони є батьками неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 і 26.12.2006 року ними за договором купівлі-продажу, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області, зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за №2038, була придбана квартира №7 в м. Вознесенську Миколаївської області по вул. Будівельників, 7а на імя дочки, державна реєстрація прав на нерухоме майно була здійснена КП «Вознесенське МБТІ» 16 листопада 2012 року.
Посилаючись на те, що власник квартири №7 в м. Вознесенську Миколаївської області по вул. Будівельників, 7а (дочка) і вони як її представники не мають можливості реалізувати свої повноваження як власника в зв'язку з арештом нерухомого майна та забороною відчуження, який накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції від 25.09.2012 року в рамках виконавчого провадження відносно відповідача ОСОБА_4, представники позивача просили позов задовольнити.
Ухвалою суду від 14.09.2018 року співвідповідачем по справі залучено АТ «ОТП Банк».
В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги.
Представник відповідача АТ «ОТП Банк» в судове засідання не зявився, судом про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи без самостійних вимог у судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності та залишив вирішення спору на розсуд суду.
Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи в порядку статей 280-282 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Зокрема, судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 придбала квартиру №7 в житловому будинку № 7-а по вул. Будівельників в м. Вознесенську Миколаївської області згідно нотаріально посвідченого 26.12.2006 року договору купівлі-продажу, продавцем за цим договором був ОСОБА_4 і відповідно до п.10 цього договору право власності на квартиру виникає у покупця з моменту нотаріального посвідчення, державної реєстрації цього договору та передачі проданої речі.
Згідно витягу з Державного реєстру правочинів вказаний договір купівлі-продажу спірної квартири було посвідчено 26.12.2006 року.
Також з матеріалів справи вбачається, що є зареєстрованим публічне обтяження, об'єктом якого є все майно, що належить боржнику ОСОБА_4, яке виникло на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС Вознесенського міськрайонного управління юстиції від 25.09.2012 року № 13035427, стягувач АТ «ОТП Банк».
Разом з тим згідно повідомлення Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївської області за № 7460 від 11.09.2018 року слідує, що на даний час на виконанні у відділі не перебувають виконавчі листи про стягнення коштів з ОСОБА_4, виконавчий лист виданий 12.10.2010 року Центральним районним судом м.Миколаєва про стягнення з нього на користь АТ «ОТП Банк» кредитної заборгованості в сумі 164339,99 грн. (справа №Ц2-805/10) повернений разом з постановою від 31.12.2013 року банку на підставі п.3 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». При цьому, питання щодо скасування вищевказаного обтяження державним виконавцем не вирішувалося за відсутності для цього правових підстав.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 321, ст. 391 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до п.10 укладеного договору купівлі-продажу право власності на квартиру виникає у покупця з моменту нотаріального посвідчення, державної реєстрації цього договору та передачі проданої речі. Нотаріальне посвідчення та державна реєстрація договору купівлі-продажу відбулися 26.12.2006 року, хоча державна реєстрація права власності була здійснена позивачем 16.11.2012 року.
Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 року), який діяв на час винесення постанови щодо обтяжень належного позивачу майна, передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За приписами ч.1 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" (від 21.04.1999 року) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (п.3 ч.2 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження").
Так, як зазначалося вище, право власності у позивача ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на спірну квартиру виникло до накладення арешту на неї (26.12.2006 року), а тому, наявність арештів (обтяжень) накладених на її майно порушує її право приватної власності, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3, оскільки особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту.
Керуючись ст.ст.12, 13, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Вознесенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївської області про зняття арешту з майна задовольнити.
Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, накладений постановою заступника начальника відділу ДВС Вознесенського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження та зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 25.09.2012 року, номер запису про обтяження 13035427 реєстратором Миколаївської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, боржник ОСОБА_4.
Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не вручено в день його проголошення протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: О.Є.Старжинська