Ухвала

Іменем України

27 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 754/9154/16

провадження № 61-44347ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), ЛеськоА. О., Штелик С. П.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 06 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 14 серпня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_5 на дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Домбровського Романа Анатолійовича у справі за позовомОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Святошинського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві) Домбровського Р. А. та просив зупинити виконавче провадження ВП № 54397898, відкрите за виконавчим листом № 754/9154/16-ц, виданим 02 грудня 2016 року Деснянським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_5 авансу в сумі 434 500,00 грн, процентів річних 29 213,00 грн, інфляційну складову в сумі 294 007,14 грн; зупинити реалізацію арештованого майна, а саме: 1/2 частини нежилих приміщень з № 1 до № 4 (групи приміщень № 115) (в літ. А) загальною площею 46,30 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; визнати протиправним та скасувати висновок про вартість об'єкту оцінки, складений у звіті про оцінку майна від 12 лютого 2018 року, що виконаний приватним підприємством «Золотий Лев» на замовлення Святошинського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 06 червня 2018 року скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 14 серпня 2018 року ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 06 червня 2018 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у вересні 2018 року, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 06 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 14 серпня 2018 року, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, обгрунтовано виходили з того, що боржник не оскаржує порядок призначення державним виконавцем суб'єкта оціночної діяльності, ним висловлена незгода виключно щодо визначення вартості належного йому майна, однак боржник не навів обставин, які б свідчили, що оцінка майна в ході виконавчого провадження проведена з порушенням чинного законодавства. Крім того, ОСОБА_5 не зазначені підстави для надання переваги звіту про оцінку майна, проведеного на його замовлення.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статей 3, 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Суб'єктами оціночної діяльності є суб'єкти господарювання: зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Згідно зі статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі, якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

За пунктом 8 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/59, для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна (майнових прав) - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання, а також у разі потреби - перекладача.

Доводи касаційної скарги про те, що у боржника не було можливості ознайомитись з висновком про вартість об'єктної оцінки, викладеним у звіті про оцінку майна від 12 лютого 2018 року, є необґрунтованими та не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

Зі змісту касаційної скарги, судових рішень, що оскаржуються, та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а також рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не буде мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначено.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_5 на дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Домбровського РоманаАнатолійовича у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів,за касаційною скаргоюОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 06 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 14 серпня 2018 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

А.О. Лесько

С.П. Штелик