№ 207/2412/18
№ 2/207/1376/18
17 жовтня 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Подобєд О.К.
при секретарі Онищенко Н.В.
за участю представника позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Камянське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Третя особа - Карнаухівська селищна рада про усунення перешкод у користуванні будинком та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивачка ОСОБА_5 звернулась до суду із позовною заявою доМироненко ОСОБА_7, Третя особа - Карнаухівська селищна рада про усунення перешкод у користуванні будинком та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку №9 по пров. 1-й Садовий в смт. Карнаухівка у м. Камянське Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом ВВЕ№307846, зареєстрованого в реєстрі №2361 від 29.05.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 Право власності на нерухоме майно зареєстровано Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації в книзі №17 номер запису 2640 під реєстраційним номером 5223674 згідно витягу №3805909 від 09.06.2004 року. У вказаному житловому будинку крім неї зареєстрований її чоловік ОСОБА_9 та племінник ОСОБА_6 Відповідач зареєстрований у будинку з 16.04.1979 року, проте не мешкає понад 30 років. За комунальні послуги не сплачує, витрат по утриманню майна не несе. Вона є пенсіонером, її пенсія є єдиним джерелом для існування. У зв'язку з тим, що відповідач зареєстрован у її будинку, у неї відсутня можливість звернутися з заявою про отримання субсидії на комунальні послуги.
Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомив.
Представник Третьої особи - Карнаухівської селищної ради ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог.
Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 підтвердили факт, що ОСОБА_6 не мешкає в будинку за вказаною адресою тривалий час, а саме більше 5 років, не бачили ні його в зазначеному будинку, ні його речі.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
У судовому засіданні встановлено, що позивачці належить будинок №9 по пров. 1-й Садовий в смт. Карнаухівка у м. Камянське Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом ВВЕ№307846, зареєстрованого в реєстрі №2361 від 29.05.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 Право власності на нерухоме майно зареєстровано Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації в книзі №17 номер запису 2640 під реєстраційним номером 5223674 згідно витягу №3805909 від 09.06.2004 року.
Відповідно до актів про не проживання від 24.10.2016 року, від 23.05.2017 року, 24.06.2018 року, виданих головою квартального комітету №1 ОСОБА_10 відповідач ОСОБА_6 не проживає у будинку з 1985 року.
ОСОБА_6 не перебуває у лавах Збройних Сил України, про що свідчить відповідь №4/3371 від 16.10.2018 року Міністерства оборони України Камянського ОМВК.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до статті 383 Цивільного кодексу України (далі ЦК) власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Згідно зі статтею 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном.
Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
У відповідності зі статтею 156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
За правилами, встановленими частиною другою статті 405 ЦК, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідач, не мешкає у будинку більше 5 років, що належить позивачці на праві власності, не сплачує за комунальні послуги, отже згідно з приведеною нормою втратив право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідача не існує.
Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 3-13, 76-89, 223, 235, 258- 259, 263-265, 268, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд, ст.ст. 317, 319, 391 Цивільного кодексу України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Третя особа - Карнаухівська селищна рада про усунення перешкод у користуванні будинком та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком №9 по пров. 1-й Садовий в смт. Карнаухівка у м. Камянське Дніпропетровської області, що є підставою для зняття його з реєстрації за адресою.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач та третя особа має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя О.К. Подобєд