Справа № 405/3993/17
Провадження № 2-ві/405/7/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року. Ленінський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Л.А.

при секретарі - Шумейко Ю.В.,

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_9 у цивільній справі № 405/3993/17 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Кіровограда (суддя ОСОБА_9) знаходиться цивільна справа № 405/3993/17 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення, по якій позивачем ОСОБА_1 заявлено відвід судді ОСОБА_9, з підстав п. 3 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, з зазначенням на обґрунтування заяви про відвід, що 08.06.2018 року суддею ОСОБА_9 постановлена завідомо неправосудна ухвала, в якій зазначено, що справа № 405/1468/18 не впливає на розгляд даної цивільної справи, що свідчить про упередженість судді. Крім того, вказав, що суддя ОСОБА_9 чинить вищезазначені дії з мотивів помсти, оскільки його (відповідача) представник ОСОБА_6 звернувся до Генерального прокурора України з приводу вчинення суддею ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, тобто винесення завідомо неправосудного рішення. Також заявник вказав, що про упередженість судді ОСОБА_9 до нього (відповідача) та кримінальну лояльність до позивачів свідчить подана ним (відповідачем) заява до суду від 16.02.2018 року, в якій він просив визнати позивачів такими, що зловживають процесуальними правами, так як останні вже втретє звертаються до нього з позовом про його (відповідача) виселення, тобто подають той самий позов, до того ж відповідача, і з тих же підстав. Крім того, 12.03.2018 року він (відповідач) звернувся до суду із заявою про зупинення провадження по даній справі, до розгляду цивільної справи № 405/1468/18, та тільки 03.06.2018 року з такою ж заявою звернулась його (відповідача) представник, після чого стала очевидною упередженість та зацікавленість судді ОСОБА_9 у його (відповідача) виселенні та помсту за звернення до Генерального прокурора. Окрім того, зазначив, що щоб не розглядати дану цивільну справу, - суддя пішла на лікарняний, чим затримала розгляд справи.

Встановлено, що за наслідками розгляду вказаної заяви про відвід судді, суд, який розглядає справу, дійшовши висновку про необґрунтованість відводу на підставі положень ст.ст. 36, 40 ЦПК України, ухвалою суду від 10.10.2018 року зупинив провадження у справі. Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_9 передано до канцелярії суду для визначення іншого судді, в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України (ухвала суду від 10 жовтня 2018 року).

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене вище, вивчивши доводи, викладені в заяві відповідача ОСОБА_1 про відвід судді, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.6, ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Учасники справи мають процесуальне право заявити відвід судді, в провадженні якого знаходиться справа. Підстави для відводу судді, визначені в ст. 36 ЦПК України, за якими суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Крім того, статтею 37 ЦПК України передбачено недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

При цьому, доводами заяви відповідача ОСОБА_2 про відвід судді ОСОБА_9, яка розглядає справу № 405/3993/17, є те, що суддя ОСОБА_9 08 червня 2018 року постановила завідомо неправосудну ухвалу про відмову в зупиненні провадження по даній цивільній справі до розгляду цивільної справи № 405/1468/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7 про визнання недійсним договору, крім того, суддя ОСОБА_9 під час розгляду даної цивільної справи перебувала на лікарняному, чим затягувала її (цивільної справи) розгляд, тим самим, суддя ОСОБА_9 діє упереджено по відношенню до відповідача ОСОБА_1, що є підставою для відводу судді визначеного п. 3 ч. 1 ст. 36 ЦПК України

В свою чергу, судом відзначається, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4, ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Крім того, у висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред'являються їм у зв'язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Окрім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 214 ЦПК України при одноособовому розгляді справи суддя, який розглядає справу, є головуючим у судовому засіданні. При колегіальному розгляді справи головуючим у судовому засіданні є суддя-доповідач, визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час розподілу справи. Головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов'язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи. У разі виникнення заперечень у будь-кого з учасників справи, а також свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів щодо дій головуючого ці заперечення заносяться до протоколу судового засідання і про їх прийняття чи відхилення суд постановляє ухвалу (ч. 3 ст. 214 ЦПК України).

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, суд виходить з того, що у разі незгоди з процесуальними рішеннями суду учасник справи має можливість оскаржувати їх у встановленому законом порядку, а так само під час судового розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 214 ЦПК України заперечувати щодо дій головуючого під час судового розгляду справи.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що доводи відповідача ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_9, на які посилається заявник в заяві, як на підстави для відводу судді фактично зводяться до незгоди (заперечень) відповідача ОСОБА_1 щодо дій головуючої судді ОСОБА_9 під час розгляду цивільної справи № 405/3993/17, що має вирішуватися в порядку ч. 3 ст. 214 ЦПК України (занесення заперечень учасників справи до протоколу судового засідання та постановлення судом ухвали про їх прийняття чи відхилення), а також винесених суддею ОСОБА_9 процесуальних рішень в межах розгляду даної цивільної справи, та, в свою чергу, зазначені доводи відповідача ОСОБА_1, за відсутності будь-яких об'єктивних даних щодо особистої заінтересованості судді ОСОБА_9, не можуть бути підставою для відводу судді.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про заінтересованість судді у результаті розгляду справи № 405/3993/17 з заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді, - не встановлено.

Керуючись ст. ст. 36-40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_9 у цивільній справі № 405/3993/17 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова