ЄУН 174/661/18
н/п 2/174/398/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2018 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря Заіки А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, третя особа виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, вказуючи, що їй на праві особистої приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. Відповідача вона зареєструвала в належній їй квартирі 02.11.2017 року, тимчасово, за його проханням, для того, щоб він зміг отримати посвідчення водія (для цього йому було потрібне місце реєстрації), а потім як вони домовлялися, він повинен був знятися з реєстрації самостійно. Він жодного дня після своєї реєстрації за місцем проживання в належній їй квартирі не проживав, їхню усну домовленість про самостійне зняття з реєстрації за місцем проживання в її квартирі він не виконує, і з реєстрації не знімається. Вважає, що відповідач втратив право користування квартирою № 90 в буд № 5 по Бульвару Миру у м.Вільногірську Дніпропетровської області, оскільки є їхня усна домовленість з відповідачем про те, що він втрачає право користування житлом після отримання ним посвідчення водія, яке він вже отримав. Тим, що відповідач знаходиться на реєстраційному обліку у належній їй на праві власності квартирі, порушуються її права на отримання допомоги (субсидії) від держави як особі, яка має таке право, оскільки вона крім іншого, ще є інвалідом 2 групи. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 90 в буд. № 5 по бульвар Миру у м.Вільногірську Дніпропетровської області, що є підставою для зняття його з реєстрації місця проживання за зазначеною адресою.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.08.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, сторонам розяснені їх процесуальні права та обовязки.

В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримає в повному обсязі, просить задовольнити. (а.с. 27)

Відповідач в судове засідання не зявився надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі, проти його задоволення не заперечує. (а.с. 28)

Представник третьої особи ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. (а.с. 25)

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки розгляд справи судом здійснюється за відсутності учасників справи.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, факт належності позивачу ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності квартири АДРЕСА_2, підтверджується витягом про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 17.07.2006 р., згідно якого на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.06.2006 року, посвідченого Вільногірською державною нотаріальною конторою за Р№1519 власником даної квартири є позивачка (а.с. 4)

Факт реєстрації відповідача ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_3, підтверджується довідкою № 5773, що видана 27.07.2018 року відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 5) та інформацією, наданою виконавчим комітетом Вільногірського міської ради від 15.08.2018 року за вих. № 2002/0/2-18 (а.с. 9-10).

Згідно копії довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ № 010470, ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи з 01.09.2012 року (а.с. 6)

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року, зазначено, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26.06.2006 року на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_4, в якій з 02.11.2017 року зареєстрований за домовленістю між сторонам відповідач ОСОБА_2, який в вказаній квартирі з моменту реєстрації не проживав, житлом не користувався, відповідач ОСОБА_2, позов визнав у повному обсязі, що не суперечить обставинам справи та закону, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а відповідач визнанню таким, що втратив право користування квартирою № 90 в буд. № 5 по бульвар Миру у м.Вільногірську Дніпропетровської області, що є підставою для зняття його з реєстрації місця проживання за зазначеною адресою.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі ст.ст. 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 72 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 247, 263- 265, 268, 279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, третя особа - Виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області - задовольнити.

ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 90 в будинку № 5 по Бульвар Миру в м. Вільногірську Дніпропетровської області, що є підставою для його зняття з реєстраційного обліку місця проживання за вказаною адресою. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий - суддя: А.А.Борцова