Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 2-39/10
Провадження № 6/374/17/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року м.Ржищів

Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючої - судді Козіної С.М.,

за участі - секретаря Маламан Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області заяву ОСОБА_2, заінтересована особа - Ржищівський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції в Київській області, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, подану у справі № 2-39/10, -

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2017 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вказана заява, у якій ОСОБА_2 просив скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Вимоги заяви мотивував тим, що син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на даний час повнолітній, йому 21 рік, він постійно проживає в Російській Федерації. Його мати ОСОБА_4 була опікуном сина, також проживає там. Вони не мають претензій до нього стосовно сплати аліментів. Про те, що стосовно нього застосовано тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України він дізнався лише у жовтні 2017 року, на кордоні, коли хотів виїхати до родичів у Російську Федерацію. Отже, він вважає, що на теперішній час відсутні підстави для обмеження його у праві виїзду за межі України.

У судове засідання заявник не з'явився, надавши заяву про розгляд заяви без його участі.

У судове засідання представник заінтересованої особи не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши заяву, матеріали справи, судом встановлено наступне.

У провадженні Ржищівського міського суду Київської області перебувала справа № 2-39/10 за позовом Кагарлицької міжрайонної прокуратури в інтересах малолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_5, ОСОБА_2. треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_4, виконавчий комітет Ржищівської міської ради як органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав. Рішенням суду від 5 липня 2010 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі та серед іншого стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку), при цьому мінімальний розмір аліментів не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 4 листопада 2009 року і до повноліття дитини.

Державний виконавець Ржищівського міського ВДВС у червні 2014 року звернувся до Ржищівського міського суду Київської області з поданням про вирішення питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 Ухвалою суду від 16 червня 2014 року було задоволено вказане подання, яким тимчасово обмежено право виїзду громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно з постановою про закінчення виконавчого провадження № 21252661 встановлено, що 29 червня 2016 року державним виконавцем Ржищівського міського ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_7 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-39, виданого 30 серпня 2010 року Ржищівським міським судом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь неповнолітнього ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку), - закінчено. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Згідно з копією рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16 -річного віку від 11 жовтня 2017 року встановлено, що начальником 2 відділення ІПС впс "Хутір-Михайлівський" капітаном ОСОБА_8 прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону на виїзд з України громадянину України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ВН № 669994, з причин того, що останній тимчасово обмежений у праві виїзду з території України на підставі ухвали Ржищівського міського суду Київської області.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", визначає порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 11.4. розділу XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 на момент завершення виконавчого провадження (далі - Інструкція), у разі виконання боржником відповідних зобов'язань, у тому числі зі сплати аліментів, а також у зв'язку із закінченням виконавчого провадження державний виконавець виносить відповідну постанову, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації Державної прикордонної служби України для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю.

В свою чергу, як вбачається із матеріалів цивільної справи № 2-39/10 виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 знаходиться у матеріалах справи (а.с. 203-204), виконавче провадження стосовно ОСОБА_2 про примусове стягнення за виконавчим листом у справі 2-39/10 закінчено. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на даний час повнолітній, стягувач ОСОБА_4 повторно не пред'являла виконавчий лист для примусового виконання.

Згідно копії заяви стягувача ОСОБА_4 від 11 листопада 2017 року вона не має претензій до ОСОБА_2 щодо виплати аліментів на утримання ОСОБА_3

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження № 21252661 від 24 листопада 2017 року встановлено, що начальником відділу Ржищівського міського ВДВС ГТ УЮ у Київській області ОСОБА_9 на підставі того, що рішення по виконавчому документу виконано, закінчено виконавче провадження № 21252661 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку) на утримання ОСОБА_3

Вказана вище постанова державного виконавця була надіслана Ржищівським міським ВДВС ГТ УЮ у Київській області до Державної прикордонної служби України для виконання в частині припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення суду щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 по виконавчому провадженню № 21252661, виконавчий лист № 2-39, виданий 30 серпня 2010 року.

На запит суду щодо зняття обмеження у праві виїзду за межі України стосовно ОСОБА_2 29 грудня 2017 року надійшла інформація Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, з якої встановлено, що постанова Ржищівського міського ВДВС про закінчення виконавчого провадження № 21252661 від 24 листопада 2017 року була оформлена не належним чином, а саме: відсутнє посилання на дату винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з України, що є незрозумілим, чи скасовано даній особі тимчасове обмеження у справі виїзду з України чи ні. Крім того, постанова не скріплена гербовою печаткою відділу.

Відповідно до спільного наказу Міністерства юстиції України та Міністерства внутрішніх справ від 07.02.2014 № 288/2/102 "Про затвердження Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби України та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11.02.2014 за № 273/25050, а саме пунктів 3,4 розділу ІІІ інформація про становлення тимчасового обмеження права особи виїзду з України вилучається Головним центром з бази даних на підставі отриманої, засвідченої судом копії судового рішення про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України , що набрало законної сили, або постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, про закінчення виконавчого провадження, у якій вказуються номер та дата винесення судового рішення про становлення тимчасового обмеження у праві виїзду з України. Станом на 20 грудня 2017 року належним чином оформлена та засвідчена постанова Ржищівського міського ВДВС про закінчення виконавчого провадження від 24 листопада 2017 року ВП № 21252661 до Державної прикордонної служби України не надходила, тому інформація стосовно боржника ОСОБА_2 з відповідної бази даних не вилучалась та ухвала Ржищівського міського суду Київської області від 16 червня 2014 року у справі № 2-39/2010 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, продовжує виконуватись.

Виходячи зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 4 листопада 1950 року права людини вважаються захищеними лише після повного виконання рішення суду. Невиконання судового рішення є порушенням права особи на суд і стаття 6 Конвенції втрачає свій сенс.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у ОСОБА_2 протоколі до неї, кожен є вільним залишити будь-яку країну, включно зі своєю волею. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.19 Закону України "Про державну прикордонну службу України", на державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються: запобігання та недопущення в'їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну, або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі з дорученням правоохоронних органів; розшук у пунктах пропуску через державний кордон осіб, які переховуються від органів дізнання, слідства та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань, виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Враховуючи викладене вище, та у зв'язку з тим, що виконавче провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_2 закінчено, стягувач повторно не подавала виконавчий документ для примусового виконання, подала заяву про те, що не має претензій до ОСОБА_2 щодо сплати аліментів, суд прийшов до висновку про те, що заява ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 260, 441 ЦПК України, Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа - Ржищівський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції в Київській області, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, подану у справі № 2-39/10, - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, застосоване ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 16 червня 2014 року у справі № 2-39/2010 стосовно громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії ВН № 669994.

Копію ухвали надіслати для відома заявнику, представнику заінтересованої особи, та для виконання, - до Державної прикордонної служби України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя