Справа №463/6399/17
Провадження №2/463/930/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21.01.2013р. в загальному розмірі 183 027,20 грн.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 21.03.2013р. року між ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та відповідачем укладено кредитний договір № 010/1185/82/00670663, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в сумі 49 200 грн. на строк до 22.01.2017р. із платою за користування кредитними коштами 36 % річних. Банк видав відповідачу обумовлену суму коштів на засадах поворотності та платності. Однак, останній обовязку щодо повернення коштів не виконує, внаслідок чого станом на 09.03.2016р. загальний розмір заборгованості становить 183 027,20 грн., з яких 180 716,41 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2310,79 грн. заборгованість по відсотками. Як новий кредитор у зобовязанні на підставі договору купівлі продажу прав вимоги № 15/04/2016-01 від 15.04.2016р. дану суму просить стягнути в примусовому порядку.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 19.01.2018р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відзиву на позовну заяву не надходило.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 19.06.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання представник позивача не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заявою до суду справу просить розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі даних і доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 22.01.2013р. між ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 101/1185/82/0070663, згідно якого відповідачу надано кредит на суму 49200 грн. на строк 48 місяців зі сплатою за користування кредитними коштами 36 % річних (а.с.13-17).

09.03.2016р. між ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний банк» укладено договір про відступлення права вимоги № 114/16 (а.с.27-35), за умовами якого первісний кредитор відступив новому кредитору належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (Портфель заборгованості).

Крім того, 09.03.2016р. між ПАТ «Індустріальний Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № АКП-09032016 (а.с.18-26), за умовами якого первісний кредитор відступає новому кредитору за плату належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (Портфель заборгованості).

Крім того, 15.04.2016р. між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» укладено договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 15/04/2016-01 (а.с.41-55), за умовами якого первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги до боржників (портфель заборгованості).

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вказані вимоги процесуального закону стороною позивача не виконані.

Зокрема, за умовами кредитного договору кредит видається відповідачу у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, сума якого на дату укладення договору становить 49 200 грн., тоді як позивачем заявлено до стягнення заборгованість за тілом кредиту в розмірі 180 716,41 грн. і при цьому, не долучено жодного доказу про обставини зміни кредитного ліміту.

Крім того, Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Позивач натомість в обґрунтування ціни позову долучив лише витяги з реєстру боржників (а.с.36, 37), в яких взагалі відсутні відомості, які фіксують факти здійснення господарських операцій, а також довідку (а.с.58), інформація у якій дублює відомості з реєстру боржників і жодним чином не підтверджує факт виконання операцій на загальну суму, обраховану до стягнення.

Більше того, витяги з реєстру боржників (а.с.36, 37) підписані лише однією стороною договору про відступлення прав вимоги, а відомості про розмір кредиту, право вимоги за яким відступалось від першого кредитора ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» позивачем не долучено взагалі.

Зазначене в сукупності свідчить про те, що подані позивачем докази про розмір заборгованості в розумінні ст. 79 ЦПК України не можуть вважатись достовірними, що вказує на недоведеність позовних вимог.

Тому, суд ухвалює рішення про відмову в позові.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12,79,81,82,141,223,263-265,268,280-282ЦПК України, ст.ст. 3, 8, 11, 15, 16, 207, 509, 526, 534, 607, 610, 625, 629, 634, 638, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, ) до ОСОБА_1 (м. Львів, вул. Пекарська, 16/14, ідентифікаційний код НОМЕР_1) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 010/1185/82/00670663 від 21.01.2013 року в розмірі 183 027,20 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Леньо С. І.