Провадження № 22-ц/779/157/2018
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Ясеновенко Л.В., Горейко М.Д.,

секретаря Возняк В.Д.,

з участю апелянта та її представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання в зв'язку з продовженням навчання за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 10 листопада 2017 року під головуванням судді Татарінової О.А.

в с т а н о в и л а :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання в зв'язку з продовженням навчання. Вимоги обґрунтувала тим, що вона навчається на четвертому курсі на денній формі у Вищому художньому професійному училищі № 3 м. Івано-Франківська. Термін навчання триватиме до 30.06.2019 року. Відповідач по справі ОСОБА_2 є батьком позивачки. Шлюб між батьками розірвано у 2003 році.

Відповідач є працездатним та має можливість надавати їй матеріальну допомогу. На даний час вона потребує матеріальної допомоги, тому просила суд стягувати з ОСОБА_2 аліменти на своє утримання у зв'язку з продовженням навчання у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 10 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у зв'язку з продовженням навчання, у розмірі 400 (чотириста) гривень щомісячно, починаючи з 14.09.2017 року до закінчення її навчання у Вищому художньому професійному училищі № 3 м. Івано-Франківська, а саме до 30 червня 2019 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку.

В решті вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

На дане рішення представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення були порушені норми матеріального права.

Представник апелянта зазначає, що ОСОБА_1 немає самостійного заробітку у зв'язку з продовженням навчання на денній формі, тому вважає, що батьки повинні забезпечити для своєї доньки утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць в розрахунку на одну особу, встановленого законом на відповідний період. Апелянт вважає, що відповідач повинен надати ОСОБА_1 утримання у розмірі не меншому половини прожиткового мінімуму щомісячно.

Також вказує на те, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм Закону України «Про прожитковий мінімум», оскільки сума аліментів не відповідає половині прожиткового мінімуму в розрахунку на одну особу.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною першою ст. 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвали шлюб (а.с.3). Від шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є ОСОБА_2, що стверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.4).

Згідно довідки № 298 від 13.09.2017 року виданої Вищим художнім професійним училищем № 3 м. Івано-Франківська, ОСОБА_1 навчається на четвертому курсі денної форми навчання у Вищому художньому професійному училищі № 3 м. Івано-Франківська, за професією (спеціальністю) декоративно-прикладне мистецтво, термін навчання до 30.06.2019 року (а.с.5).

Відповідно до наданого відповідачем ОСОБА_2 протоколу за пенсійною справою Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області від 20.09.2017 року, йому призначено пенсію з 08.09.2007 року по 31.08.2021 року в розмірі 3621,12грн. щомісячно (а.с.25).

Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції правильно визначив обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, відповідно до яких врахував при призначенні аліментів стан здоров'я та матеріальне становище дочки, сина; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідач є пенсіонером, інвалідом третьої групи, має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.26,27).

ОСОБА_1 на даний час виповнилось 18 років, вона продовжує навчання, отримує стипендію у розмірі 415 гривень, не працює, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач має таку допомогу надавати.

Врахувавши вищенаведені обставини, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягувати аліменти у зв'язку з продовженням її навчання у розмірі по 400 гривень щомісячно, починаючи з 14.09.2017 року та до закінчення її навчання у Вищому художньому професійному училищі № 3 м. Івано-Франківська, а саме до 30 червня 2019 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. Такі кошти з урахування обставин справи та особи платника, останній має змогу надавати своїй дочці.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 10 листопада 2017 року без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: І.В. Бойчук

Л.В. Ясеновенко

М.Д. Горейко