Рівненський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року

м. Рівне

Справа № 562/3168/18

Провадження № 22-ц/4815/245/18

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструк С.В., Шимків С.С.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 вересня 2018 року, постановлену в складі судді Ємельянової Л.В., у справі № 562/3168/18 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення

в с т а н о в и в :

03 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт 100-відсоткової сплати ним 29 серпня 2005 року коштів на загальну суму 155150 (сто п'ятдесят п'ять тисяч сто п'ятдесят) гривень за однокімнатну квартиру загальною площею 61,20 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, які були внесені ним готівкою на виконання умов Генерального договору про дольову участь в будівництві № ГС-7Б-К2-17-1-5 від 29 серпня 2005 року, укладеного між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ТОВ "АБФ".

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 вересня 2018 року у відкритті провадження у справі відмовлено на підставі п.4 ст.315 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що суд відмовив у відкритті провадження на підставі невірних висновків, щодо наявності спору про право та з формальних підстав позбавив його доступу до правосуддя, просив скасувати вказану ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що сума 155150 грн. яка зазначена у постанові слідчого, додатку до договору та у договорі № ГС-7Б-К2-17-1-5 є 100-відсотковою оплатою суми договору. Таким чином, враховуючи формулювання самого факту, який і повинен бути встановлений судом зазначає, що у заяві відсутній будь-який спір про право.

Окрім того зазначає, що встановлення факту сплати коштів потрібен заявнику не для отримання права вимоги, яке заявник отримав згідно довідки Міністерства внутрішніх справ України від 30 травня 2006 року № 13-6-4690 щодо визнання ОСОБА_1 потерпілим та цивільним позивачем на суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 155150 грн. у рамках кримінальної справи № 07-4690, що є підставою для укладення договору з Київською міською державною адміністрацією, а встановлення факту 100 відсоткової оплати суми договору за наявними у скаржника документами, зокрема додатку № 1 до договору № ГС-7Б-К2-17-1-5 при відсутності квитанції про оплату.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, враховуючи складність та категорію справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право.

З таким висновком погоджується і апеляційний суд.

Із поданої заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається, що ОСОБА_1 просить встановити факт 100-відсоткової сплати ним 29 серпня 2005 року коштів на загальну суму 155150 (сто п'ятдесят п'ять тисяч сто п'ятдесят) гривень за однокімнатну квартиру загальною площею 61,20 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, які були внесені ним готівкою на виконання умов Генерального договору про дольову участь в будівництві № ГС-7Б-К2-17-1-5 від 29 серпня 2005 року, укладеного між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ТОВ "АБФ".

Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 ст. 5 ЦПК).

Відповідно до ч.1ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні.

Тобто, окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом в порядку окремого провадження.

За правилом ч.4 ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За змістом п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення для майбутнього безоплатного забезпечення житлом, як потерпілий в рамках кримінальної справи № 07-4690, тобто набуття права власності на квартиру.

За таких обставин, районний суд прийшов до правильного висновку, що встановлення факту пов'язане з вирішенням спору про право, а відтак відсутні правові підстави для відкриття провадження у справі.

Крім того, наявність судового рішення, що оскаржується не перешкоджає ОСОБА_1 звернутись до суду за захистом свого порушеного права в порядку позовного провадження.

З огляду на викладене колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, як такі, що висновки суду не спростовують.

Згідно зі ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином підстави для скасування оскаржуваної ухвали з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 22 листопада 2018 року.

Головуючий :

Судді :