Справа № 450/2234/18 Провадження № 2/450/1502/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук І. І.

секретаря судового засідання Лаба С. П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, укладений 04.09.2004 року, у якому в сторін народилися діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя у сторін було теплим та доброзичливим, протез 2015 року почало погіршуватися через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Почали виникати сварки, відповідачка дорікала позивачу в тому що він недостатньо матеріально забезпечує сім'ю. Проте найбільшою причиною на думку позивача стала подружня зрада дружини. Спроби примиритися, результатів не дали. Сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подружні відносини не підтримують. Через втрату почуття любові та поваги, сторони живуть кожен своїм життям. Діти проживають із матір'ю, окремо від позивача, який намагається підтримувати з ними добрі стосунки та забезпечувати матеріально, проте відповідачка чинить позивачу перешкоди у спілкування з дітьми, їхньому вихованні. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Підстав для примирення позивач не вбачає. Шлюб носить формальний характер, а тому просить суд такий розірвати.

06.08.2018 року провадження у справі відкрито.

В підготовче судове засідання позивач не з'явився, подав на адресу суду заяву, в якій позов підтримав, з підстав наведених у ньому, просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилася. 05.09.2018 подала на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнала, проте заперечила підстави та обставини звернення до суду із вказаним позовом позивачем. Пояснила, що 30.06.2018 року була змушена разом із дітьми втекти з дому, коли позивач черговий раз жорстоко її побив у присутності дітей. Домашнє насильство відносно дружини та дітей триває уже протягом тривалого часу. Розірвання шлюбу є необхідним в інтересах відповідача та дітей, оскільки вони більш як 10 років живуть у страху за своє життя та здоров'я. Відповідач та діти проживають у Центрі соціально-психологічної допомоги, з дітьми спілкувався психолог, яка зазначила, що діти перебувають у стресовому стану, у них сильний невроз, особливо коли вони бачать свого батька, якого бояться та не хочуть з ним спілкуватися, а тому реальною причиною розірвання шлюбу на думку відповідача є те, що вона з дітьми більше не проживають з позивачем через вчинене відносно них фізичне та психологічне насильство. Твердження щодо подружньої зради не відповідає дійсності. Позивач дітей не утримує та матеріально не забезпечує.

Відповідно до ч. 34 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З свідоцтва про одруження, виданого 04.09.2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2004 року, НОМЕР_2, актовий запис №2065.

Судом встановлено, що у шлюбі в сторін народились двоє дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копіями свідоцтв про народження, наявними в матеріалах справи.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю. Сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім'ї. Сторони стали чужими один одному.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем, проти чого відповідач не заперечує.

Приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати.

Відповідно до ч. 1 ст. 142ЦПК України поверненню позивачу з державного бюджету підлягає 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 142, 200, 206, 247, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 04 вересня 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 2065.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1 з державного бюджету сплачений судовий збір в розмірі 352,40 (триста п'ятдесят дві гривні 40 копійок) грн. по квитанції №0.0..1 від 16.07.2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11.09.2018 року.

СуддяІ. І. Мельничук