ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1026/11
номер провадження 6/695/134/18
19 жовтня 2018 рокум. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Середи Л.В.
за участю секретаря Бреуса В.С.,
розглянувши подання державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про розшук боржника ОСОБА_1,
Державний виконавець Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області звернувся до суду з поданням про розшук боржника ОСОБА_1.
Вказане подання мотивоване тим, що на виконанні Золотоніського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Черкаській області перебуває виконавчий лист № 2-1026, виданий 09.08.2011 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
За таких обставин, керуючись ст. 438 ЦПК України, державний виконавець звернувся до суду із вказаним поданням про оголошення розшуку боржника.
Сторони в судове засідання не зявились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у порядку встановленому чинним законодавством. Державний виконавець в своєму поданні розгляд справи просив проводити за його відсутності.
Враховуючи встановлені ст. 438 ЦПК України терміни розгляду вказаного подання, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд вважає, що подання державного виконавця про оголошення боржника в розшук не підлягає до задоволення у звязку із наступним.
З матеріалів подання вбачається, що державним виконавцем було відкрито 08.12.2011 року виконавче провадження № 30250629 по виконанню виконавчого листа № 2-1026, виданого 09.08.2011 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
З матеріалів вказаного подання також вбачається, що державним виконавцем було здійснено вихід за місцем проживання боржника та встановлено, що останній за адресою, яка зазначена у виконавчому листі не проживає, про що складено державним виконавцем відповідний акт, копія якого додана до матеріалів справи.
Матеріали справи більше не містять жодних даних стосовно належних дій державного виконавця з приводу розшуку як майна боржника, так і самого боржника. Крім того, надані до подання документи взагалі не містять відомостей стосовно того, чи був боржник обізнаний про відкриття відносно нього виконавчого провадження, відсутні відомості чи надсилалися боржнику виклики щодо явки останнього до виконавця для надання пояснень, необхідності виконання боргових зобовязань, тощо.
Матеріали вказаного подання не містять будь-яких доказів встановлення державним виконавцем факту наявності у боржника майна, на яке можливо здійснити стягнення, його доходів чи інших джерел до існування.
Судом встановлено, що виконавцем не направлено вимогу до відповідних державних органів про встановлення реєстрації місця проживання боржника, матеріали справи взагалі не містять жодних даних про те які дії вчинені державним виконавцем з приводу встановлення актуального місця реєстрації боржника.
Як вбачається постанови про відкритті виконавчого провадження від 08.12.2011 року, адреса боржника у виконавчому листі зазначена як с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області, провул. 2-й Комсомольський, 20.
Однак жодних відомостей про те, що боржник за вказаною адресою не проживає, матеріали справи не містять. Державний виконавець із відповідним запитом до сільської ради про встановлення місця проживання боржника не звертався. З акту державного виконавця від 12.07.2018 року неможливо встановити за якою адресою здійснював вихід державний виконавець.
Відповідно до загальних принципів закріплених у ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Нормами ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що саме у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.
Однак з матеріалів вказаного подання взагалі не можливо встановити чи встановлювалося державним виконавцем місце проживання боржника.
Згідно з ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.
Суд при вирішенні вказаної справи враховує, що неможливість встановлення місця проживання боржника унеможливлює виконання судового рішення, обовязковість виконання якого встановлено як Конституцією України так і нормами ст. 18 ЦПК України.
Виходячи з вищевикладеного, в звязку з тим, що місце проживання боржника фактично не встановлювалося, жодні заходи державним виконавцем щодо встановлення його фактичного місця проживання не вживалися, суд вважає, що вказане подання державного виконавця є немотивованим, а тому задоволенню не підлягає.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 36 Закону України Про виконавче провадження, п. 1 ч. 1 ст. 258, ст. 259, 260, 438 ЦПК України, суд УХВАЛИВ:
У задоволенні подання державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про розшук боржника ОСОБА_1 відмовити.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: Середа Л.В