Номер провадження: 22-ц/785/2019/18
Номер справи місцевого суду: 521/1718/17
Головуючий у першій інстанції Поліщук І. О.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Драганової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса головного територіального управління юстиції у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на дії головного територіального управління юстиції в Одеській області на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Поліщук І.О. 06 березня 2017 року в м. Одеса,-

встановила:

Представник ПАТ «Банк Кредит Дніпро» звернувся до суду із скаргою на дії головного територіального управління юстиції в Одеській області в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Котика К.В. щодо повернення стягувачеві виконавчого листа № 2-2296/11 виданого 23.06.2011 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованості у розмірі 252 729,80 гривень, скасувати постанову № 27553492 від 14.12.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу, зобов'язати державного виконавця Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області вжити всіх заходів примусового виконання рішення суду, що передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» під час примусового виконання виконавчого листа (а. с. 1-3).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06 березня 2017 року скаргу ПАТ «Банк Кредит Дніпро» задоволено, визнано постанову державного виконавця Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ВП № 27553492 від 14 грудня 2016 року про повернення виконавчого документу незаконною, скасовано постанову ВП № 27553492 від 14 грудня 2016 року про повернення виконавчого листа № 2-2296/11, виданого 23.06.2011 року, винесену державним виконавцем Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області та відновлено виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-2296/11, який видав Малиновський районний суд м. Одеси 23 червня 2011 року (а. с. 11-13).

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати ухвалу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а. с. 51-53).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника Малиновського ВДВС м. Одеса ГТУЮ підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи скаргу ПАТ «Банк Кредит Дніпро», суд першої інстанції виходив із того, що в результаті неправомірних дій державного виконавця Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області порушуються права та законні інтереси стягувача ПАТ «Банк Кредит Дніпро», тривалий час не виконується рішення суду, яке набрало чинності.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає матеріалам справи і вимогам закону.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За правилами ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 08.07.2011 року державним виконавцем Першого Малиновського ВДВС ОМУЮ відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-2296/11 виданого 23.06.2011 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованості за кредитним договором у сумі 252 729,80 гривень (а.с. 17).

З постанови № 27553492 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 14.12.2016 року вбачається, причиною повернення виконавчого листа, стало те, що під час проведення виконавчих дій, виходом за адресою, що зазначена у виконавчому документі: АДРЕСА_1, боржника, а також майна належного йому виявлено не було.

Постановою державного виконавця було накладено арешт на все майно, що належить боржниці. Згідно довідки ДПС України боржник на обліку в органах ДПС не перебуває, інформація стосовно боржника - фізичної особи щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня. Згідно довідки ПФУ, боржник на обліку в ПФУ не перебуває, не працевлаштований. Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, за боржником нерухоме майно не зареєстроване.

Згідно довідки ДАЇ за боржником зареєстрований автотранспортний засіб: Hyundai Avante, д/н НОМЕР_1, який був оголошений у розшук. 19 листопада 2013 року Малиновським районним судом IV, Одеси, справа № 521/18815/13-к накладено арешт на автотранспортний засіб: Hyundai Avante, д/н НОМЕР_1, та заборонено розпоряджатись та користуватись вказаним майном. Тому існує наявна заборона на звернення стягнення на вказане майно боржника.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язанні здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконанні рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інші майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) зверненні стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника: 3) вилучення в боржник; і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку що, всупереч вимогам вище вказаних норм законодавства, при виконанні вищевказаного виконавчого документу, було обмежено комплекс виконавчих дій по виконанню рішення суду.

Також всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» державними виконавцями, не проводилася перевірка щодо виявлення рахунків боржника з дотриманням строків та з періодичністю встановленою Законом, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Державний виконавець не звернувся до суду, який видав виконавчий документ, з клопотанням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов'язань за рішення суду, не надсилалися запити до правоохоронних органів, які прийняли рішення про вилучення описаного транспортного засобу, який перебуває у заставі ПАТ «Банк Кредит Дніпро» з приводу вилученого ними та арештованого судом рухомого майна, яке зареєстроване за боржницею, але перебуває на відповідальному зберіганні у третіх осіб.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції відносно того, що державний виконавець Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській своїм рішенням у вигляді постанови дійшов передчасного висновку про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Доводи на які посилається представник Малиновського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в апеляційній скарзі є необґрунтованими та вже були досліджені судом першої інстанції в повному обсязі.

Інших доводів, які б спростували правильні висновки суду першої апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив законну та обґрунтовану ухвалу, підстав для скасування якої не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса головного територіального управління юстиції - залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 06 березня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення складений 11.09.2018 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе