Справа № 604/837/18
Провадження № 2/604/362/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суду Тернопільської області складі:

головуючого судді - Сташківа Н.Б.

за участі

секретаря судового засідання: - Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиськ в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2, жительки АДРЕСА_1, до ОСОБА_3, зареєстрованого АДРЕСА_1, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що є власником житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1. Разом з нею зареєстрований відповідачі по справі, проте більше року без поважних причин за зазначеною адресою не проживає, участі в утриманні житла не приймає, комунальних послуг не сплачує, матеріальної підтримки не надає. Через відсутність зв'язку із відповідачем позивач немає можливості вирішити спір в позасудовому порядку, а тому з метою захисту права власності, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 22 серпня 2018 року по даній справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов.

Відповідач відзив на позов на надав, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247,179 ЦПК України, виходячи з наступного:

У відповідності до свідоцтва про право власності на будинковолодіння , виданого на підставі рішення виконкому Підволочиської селищної ради від 19 червня 2001 року № 138, зареєстрованого за № 1347 08 квітня 2002 року, будинок, який розташований в АДРЕСА_1, належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Згідно виписки із будинкової книги та довідки, виданої Підволочиською селищною радою 24 липня 2018 року № 1985 убачається, що в житловому будинку по АДРЕСА_1 зареєстровані - заявник ОСОБА_2, 1952 року народження, онук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, дата реєстрації 30 травня 2000 року.

Згідно актів обстеження житлово-побутових умов будинку від 25 листопада 2017 року, 20 березня 2018 року, 23 травня 2018 року, 23 липня 2018 року ОСОБА_3 зареєстрований по АДРЕСА_1, проте за зазначеною адресою не проживає.

Таким чином судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1, у якому зареєстрований відповідачі ОСОБА_3, який відсутній у житловому приміщенні понад встановлені законом строки, участі в утриманні будинку не бере, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, крім того між сторонами не було домовленості щодо збереження житлового приміщення за відповідачем.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожна особа має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав власності і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.1. ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог у зв'язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову.

Керуючись ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 319, 405 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2,4,5,7,9,10,77,79,80,89,211,247, 263, 265, 265, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2, жительки АДРЕСА_1, до ОСОБА_3, зареєстрованого в АДРЕСА_1, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, НОМЕР_1 виданий Підволочиським РС УДМС 10 липня 2014 року, таким, що втратив право користування житловим будинком з надвірними будівлями в смт. Підволочиськ вул. Українська, 32, Підволочиського району Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя - підпис

копія вірна:

Суддя Н.Б.Сташків