"19" жовтня 2018 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Заярного А.М.,
за участі секретаря Буга Р.М.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
17.09.2018 позивач звернувся в суд з цим позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 4039,90 грн. за кредитним договором № б/н від 17.06.2014 та судові витрати.
Свої вимоги обґрунтував тим, що свої зобовязання за договором № б/н від 17.06.2014 позивач виконав, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.
25.09.2018 ухвалою судді відкрито провадження в справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз'яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз'яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 подав до суду клопотання, в яких зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність та не заперечував проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та заочного розгляду справи у разі неявки відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 згідно інформації отриманої судом 24.09.2018, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.37), відповідно до відомостей, що надійшли від УДМС України у Вінницькій області відповідача ОСОБА_1 змінила прізвище на Бабій (а.с.42).
Відповідачу ОСОБА_1 було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за її зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем реєстрації. На адресу повернувся конверт із відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи (а.с.40).
В зв'язку з поверненням на адресу суду конверту із відміткою «за закінченням терміну зберігання» 05.10.2018 ухвалою суду вирішено судове засідання провести з повідомленням (викликом) сторін 19 жовтня 2018 року, проте 05.10.2018 відповідач ОСОБА_1, що вбачається з власноручно написаної розписки отримала копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками в суді особисто, також під розписку була повідомлена про розгляд справи 19.10.2018 о 10:00 год., однак в судове засідання призначене на 19.10.2018 не з'явилась без повідомлення причин, відзив не подала.
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 вважається належним чином повідомленою про час та місце слухання справи.
Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд не вбачається.
Відповідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, за умов існування усіх підставі, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що 17.06.2014 відповідач ОСОБА_1 отримала від позивача АТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом, які у період з 17.06.2014 по 29.08.2014 року становили 30,00% на рік, з 01.09.2014 по 31.03.2015 року становили 34,80% на рік, з 01.04.2015 становили 43,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з запропонованими позивачем «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складають між відповідачем та банком Кредитний договір, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ( а.с.5-6, 7, 8, 9-23).
Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов надання банківських послуг - позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
ОСОБА_3 з п.2.1.1.5.6. Умов надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язання за Договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту ( утому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.
Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7. Умов та правил надання банківських послуг.
Відповідно п.2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному із грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
Пунктом 1.1.7.12.Умов надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.
Пунктом 1.1.7.42. Договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку /депозиту Клієнта, відкритого в рамках Договору або підпадаючого під дію Договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбачених договором. За наявною у Клієнта в момент закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед Банком по Договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед Банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості.
Як вбачається з п. 1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті позичальник зобовязується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед банком заборгованість.
Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом.
Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч.1 ст. 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти
ОСОБА_3 з ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Як визначено в ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
ОСОБА_3 положень ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.
Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
Крім того, положення ст.ст.13, 129 Конституції України гарантують однаковий захист державою всіх учасників цивільних правовідносин, забезпечують їх рівність перед законом та судом. Відповідно, учасників цивільних правовідносин наділено рівними правами вільно та безперешкодно реалізовувати права та отримувати реальну можливість їх захисту у випадку порушення.
ОСОБА_3 з ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Договір кредитування фізичних осіб є за своїм характером споживчим, що підтверджується і тлумаченням Верховного Суду України, наведеному в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про захист прав споживачів».
ОСОБА_3 із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 04 вересня 2014 року (справа № 6 - 100цс14), частина третя статті 551 ЦК України дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.
Відповідно до розяснень наданих у п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, які мають іншу правову природу.
Крім того, суд враховує висновки, викладені у рішенні Конституційного суду України № 7-рп/2023 від 11.07.2013 року, в розділі 3.2 якого зазначено, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченому у пункті 6 статті 3, частини третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу, засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобовязання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отриманнч невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Таким чином, розмір пені значно більший від розміру боргового зобов'язання, а також, внаслідок стягнення заборгованості, в тому числі і пені, розмір якої значно більший розміру заборгованості за кредитним договором, будуть порушені права відповідача, а тому суд, дійшов висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин положення частини третьої статті 551 ЦК України та зменшення розміру пені до 4009,11 грн., що складає тіло кредиту та нараховані у звязку з цим відсотки, за договором кредиту.
Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх досліджені, встановив, що відповідач ОСОБА_1 в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконала взятого на себе зобов`язання перед АТ КБ «ПриватБанк», а тому приходить до висновку, що сума заборгованості за кредитом та відсотками та частково пенею на суму 8018,22 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача штрафів 500,00 грн. - фіксована частина), 1925,71 грн. - (процентна складова), суд виходить з наступного.
За змістом ч. 1 ст. 549 ЦПК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.
Тобто, аналізуючи дані умови та розрахунок заборгованості за кредитом судом встановлено, що за порушення позичальником строків виконання зобовязання за кредитним договором банком одночасно нараховано пеню та штраф. Крім того позивачем всупереч положенням ч.2 ст. 550 ЦК України при розрахунку відсоткової частини штрафу включено розмір пені (неустойки).
Таким чином банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що є явно не обґрунтованим та не прийнятним з огляду на вимоги ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, та нараховано відсотки на неустойку, а зобов'язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З огляду на що суд приходить висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів.
Крім того, з відповідача, в силу частини першої статті 141 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви до суду (а.с.1) в розмірі 1762 грн.
На підставі ст.ст. 3, 530, 549, 614, 626, 629, 634, 1050, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 4, 7, 11, 12, 13, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89, 259, 263, 264, 265, 274ЦПК України, Суд,
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.06.2014 року на загальну суму 8018 (вісім тисяч вісімнадцять) грн. 22 коп.
В іншій частині позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» щодо стягнення з ОСОБА_1 2425 (дві тисячі чотириста двадцять пять) грн. 71 коп. що становить загальну суму штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві ) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (, рах. № 3111, МФО 305299, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50); ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3).

Суддя: А.М. Заярний