Ухвала

07 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 758/5331/15-ц

провадження № 61-43273ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 06 липня 2015 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 17 липня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2018 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся з касаційною скаргою на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 06 липня 2015 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 17 липня 2018 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки оскаржувана постанова апеляційного суду прийнята 17 липня 2018 року, а касаційна скарга подана 23 серпня 2018 року, тобто поза межами строку, передбаченого процесуальним законом.

За змістом частини першої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до положення частини другої статті 390 ЦПК Україниучасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Заявник до касаційної скарги додає копію конверта та роздруківку із сайту пошуку поштових відправлень «Укрпошта», з яких вбачається, що кореспонденція на адресу ОСОБА_1 з Апеляційного суду міста Києва була відправлена 20 липня 2018 року та отримана ним 23 липня 2018 року.Разом з тим, питання про поновлення строку на касаційне оскарження заявник не порушує.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

У зв'язку з наведеним вище, заявникові слід направити на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки безпідставне поновлення такого строку є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не додано до касаційної скарги документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Проте, ОСОБА_1 заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на скрутне майнове становище. Заявник зазначає, що він є пенсіонером, крім того, на підставі оскаржуваних судових рішень на його майно накладено арешт, що негативно вплинуло на його майновий стан. На підтвердження своїх доводів заявником не надано жодних доказів.

За змістом положень статті 8 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір», частини першої статті 136 ЦПК України враховуючи майновий стан сторони, за певних умов суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі на час звернення з касаційною скаргою.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Оскільки заявником не надано доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору на час звернення з касаційною скаргою, клопотання про відстрочення його сплати задоволенню не підлягає.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом, - квітень 2015 року) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної платистаном на 01 січня 2015 року складав 1 218,00 грн.

Таким чином, заявникові слід сплатити судовий збір за подання даної касаційної скарги, виходячи з вимоги майнового характеру, заявленої в суді першої інстанції, про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 741 016,61 грн, що становить 7 308,00 грн (1 218,00 х 3 х 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору заявникові необхідно надати до суду відповідний документ або ж документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Разом з тим, касаційну скаргу заявником адресовано до Верховного Суду України, однак відповідно до вимог статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1, поданого представником ОСОБА_2, про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 06 липня 2015 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 17 липня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 12 жовтня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

У разі неподання заяви про поновлення строку на касаційнеоскарження у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов