Номер провадження: 22-ц/785/7053/18
Номер справи місцевого суду: 501/1543/16-ц
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д. В.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Кононенко Н.А.,

Кравця Ю.І.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

ОСОБА_5 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну ОСОБА_6 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11 липня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, КП «Міське управління житлово-комунального господарства» Чорноморської міської ради Одеської області про поділ особового рахунку та встановлення порядку користування квартирою,

встановив:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_6, ВК ЧМР Одеськоїобласті, КП «Міське управління житлово-комунального господарства» ЧМР Одеської області, в якому (з урахуванням змін та уточнень в остаточній редакції) просив встановити порядок користування спільною квартирою, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, наступним чином: ОСОБА_5 виділити в користування житлову кімнату «3» площею 13,4, кв.м., балкон площею 1.0 кв.м.; ОСОБА_6 виділити житлову кімнату «2» площею 14,0 кв.м.; У спільному користуванні залишити приміщення загальною площею 16,60 кв.м., в тому числі «1» - коридор, площею 8,1 кв.м., «4» - кухня, площею 5,5 кв.м., «5» - ванна, площею 2,0 кв.м., «6» - туалет, площею 1,0 кв.м. Також позивач просив змінити договір найму житлового приміщення на квартиру АДРЕСА_2, зобов'язати КП «Міське управління житлово-комунального господарства» Чорноморської міської ради укласти ОСОБА_5 окремий договір найму на вказану квартиру та відкрити на його ім'я особовий рахунок на кімнату площею 13,4 кв.м., а також стягнути з відповідача судові витрати (а.с.1-2, 25-26, 79-80, 187-188).

Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що він зареєстрований та мешкає у вказаній квартирі з 1983 року. Зазначену квартиру отримали його батьки, згідно ордеру ВК Київської Ради депутатів трудящих м.Одеса 26.02.1970р. №345 серія К. Після смерті батька ОСОБА_8, особовий рахунок на дану квартиру було переоформлено на позивача, а в подальшому на зазначену квартиру ним було укладено договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду із КП «Міське управління житлово-комунального господарства» ЧМР. У 2004 році в квартирі був зареєстрований син позивача ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 На протязі 10-ти років позивач самостійно сплачує комунальні послуги за зазначену квартиру, утримує квартиру у належному санітарному стані, виконує всі умови договору найму і не має жодних претензій зі сторони наймодавця.

У зв'язку з тим, що позивач пенсіонер і не в змозі самостійно утримувати все житло, оплачувати комунальні послуги та квартирну плату за всю квартиру вважає, що за таких обставин він має право на поділ особового рахунку та укладення окремого договору найму на 1/2 частку квартири.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з пропозицією укладання окремого договору найму на 1/2 частину зазначеної квартири, але вирішення даного питання залежало від згоди відповідача, як члена сім'ї наймача, який такої згоди не давав.

Позивач також зазначив, що відповідач ОСОБА_6 почав реконструкцію даної квартири без згоди позивача та учинив скандал із погрозами. Відповідач умисно зніс внутрішню стіну між кухнею та кімнатою площею 17 кв.м., тим самим погіршив його житлові умови. Позивач також неодноразово вступав із відповідачем у переговори про сумісний розподіл зазначеної квартири, але згоди та порозуміння не сталося.

У зв'язку з зазначеними обставинами, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а справу розглянути без його участі, про що ним була подана відповідна заява до суду (а.с.189).

Відповідач ОСОБА_6 та його представник заперечували проти задоволення позову та просили відмовити в його задоволені в повному обсязі з підстав, викладених в письмових запереченнях (а.с.30-32, 97-99).

Представники відповідачів: ВК ЧМР Одеської області, КП «Міське управління житлово-комунального господарства» ЧМР Одеської області в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не сповістили.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 11 липня 2018 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ВК ЧМР Одеської області, КП «Міське управління житлово-комунального господарства» ЧМР Одеської області про поділ особового рахунку та встановлення порядку користування квартирою було задоволено.

Встановлено порядок користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_3, наступним чином:

- ОСОБА_5 виділено в користування житлову кімнату «3», площею 13,4, кв.м., балкон площею 1.0 кв.м.;

- ОСОБА_6 виділено житлову кімнату «2», площею 14,0 кв.м.;

- У спільному користуванні залишені приміщення загальною площею 16,60 кв.м., в тому числі «1» - коридор, площею 8,1 кв.м., «4» - кухня, площею 5,5 кв.м., «5» - ванна, площею 2,0 кв.м., «6» - туалет, площею 1,0 кв.м.

Змінено договір найму житлового приміщення на квартиру АДРЕСА_2 та зобов'язано КП «Міське управління житлово-комунального господарства» ЧМР укласти зі ОСОБА_5 окремий договір найму на вказану квартиру АДРЕСА_4, та відкрити на його ім'я особовий рахунок на кімнату площею 13,4 кв.м.

Стягнуто ОСОБА_6, на користь ОСОБА_5 судові витрати в загальному розмірі 2005,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 ставить питання щодо скасування вищевказаного рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11 липня 2018 рокута постановлення нового рішення по справі - про відмову в задоволенні позовних вимог позивачу у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог, судом першої інстанціїобгрунтовано встановлено, що позивач ОСОБА_5 з 1983 року мешкає та зареєстрований у АДРЕСА_5, яку отримав його батько ОСОБА_8, що підтверджується ордером ВК Київської Ради депутатів трудящих м.Одесавід 20.02.1970 року (а.с.8).

У відповідності до рішення Іллічівської міської ради №1047 від 24.11.2005 року особовий рахунок на дану квартиру було переоформлено на позивача, а в подальшому на зазначену квартиру ним було укладено договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду із КП «Міське управління житлово-комунального господарства» Чорноморської міської ради (а.с.5-6).

Відповідач ОСОБА_6 був зареєстрований в цій квартирі в 2004 році, за згодою позивача, в якості члена сім'ї наймача (а.с.7). Таким чином у спірній квартирі зареєстровані та проживають дві особи: позивач ОСОБА_5 та член його сім'ї - син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є відповідачем у справі.

Доводи позивача про те, що він самостійно сплачує комунальні послуги за зазначену квартиру, утримує квартиру у належному санітарному стані, виконує всі умови договору найму, укладеному між КП «Міське управління житлово-комунального господарства» Чорноморської міської ради та ОСОБА_5 від 18.05.2016 року, і не має жодних претензій зі сторони наймодавця, є обгрунтованими і підтверджуються матеріалами справи (а.с.7,43-56).

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що сторони не дійшли згоди з приводу користування спірною квартирою.Відповідач не погоджується добровільно встановити порядок постійного користування житловими кімнатами в квартирі і відкрити окремі особові рахунки.

Так, для належної оцінки обставин по справі, та з метою визначення юридичної природи спірних правовідносин, згідно ч.1 п.1 ст.103 ЦПК України, Ухвалою суду від 11.09.2017 року, була призначена відповідна судова будівельно-технічна експертиза (а.с.150-151).

Згідно висновку експерта №17-4594 від 30.01.2018 року (а.с.163-168), визначення порядку користування квартирою АДРЕСА_1, можливо в разі перепланування квартири, яка передбачає організацію коридору за рахунок зменшення площі житлової кімнати «3». З урахуванням перепланування пропонується один варіант порядку користування вказаною квартирою, а саме: в особисте користування першого наймача пропонується виділити житлову кімнату «3» площею 13,4, кв.м., балкон площею 1,0 кв.м.; другому наймачу пропонується виділити житлову кімнату «2» площею 14,0 кв.м. У загальному користуванні першого та другого наймачів пропонуються приміщення загальною площею 16,60 кв.м., в т.ч. коридор «1» площею 8,1 кв.м., кухня «4» площею 5,5 кв.м., ванна «5» площею 2,0 кв.м., туалет «6» площею 1,0 кв.м.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що даний варіант порядку користування житловою площею у квартирі сумісного користування відповідає встановленій нормі у розмірі 13,65 кв.м. на одну особу і відповідає ст.47 ЖК України.

При цьому колегія суддів зазначає, що у разі зміни договору найму у відповідності зі ст.104 ЖК України та згідно запропонованого експертом варіантом, права відповідача ОСОБА_6 жодним чином не будуть порушені, оскільки в його користуванні залишається та ж кімната, якою він на даний час користується, площею 14,0 кв.м., а приміщення загального користування - залишаються також і в його користуванні.

Разом з тим, запропонованим експертом варіантом будуть збережені права позивача на його право користування житловою кімнатою площею 13,4 кв.м. і балконом площею 1,0 кв.м., оскільки на даний час він побавлений можливості особисто користуватись вказаними приміщеннями, враховуючи, що відповідач ОСОБА_6 перешкоджає йому в цьому, також безперешкодно користуючись вказаним приміщенням.

Що стосується питань щодо перепланування приміщень, як зазначено у Висновку експертизи, то згідно пояснень позивача у справі ОСОБА_5 і його представника - ОСОБА_3, даними ними в суді апеляційної інстанції, позивач ОСОБА_5 за свій рахунок і власними силами здійснить вказану перебудову, з метою ізолювання кімнат сторін і влаштування окремого входу в кімнату, площею 13,4 кв.м., якою буде користуватись позивач. Жодних претензій з приводу переобладнання приміщення, та його вартості, позивачдо відповідача мати не буде, що також виключає порушення прав відповідача з приводу переобладнання житлового приміщення.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги про те, що він своєї згоди на перепланування квартири не давав, то колегія суддів зазначає, що даний судовий спір виник саме з приводу відсутності згоди відповідача на перепланування квартири, оскільки при наявності такої згоди, були б відсутні підстави для звернення позивачем до суду з даним позовом.

При цьому, колегія суддів зазначає, що наймодавець, яким в даному випадку є КП «Міське управління житлово-комунального господарства» Чорноморської міської ради Одеської області не оскаржував рішення суду, до суду апеляційної інстанції не з'явився, будучи належним чином повідомленим по час і місце судового засідання, що свідчить про відсутність його заперечень проти оскаржуваного судового рішення (216, 227). Не виразив своїх заперечень проти оскаржуваного судового рішення і Виконавчий Комітет Чорноморської міської ради Одеської області (а.с.224).

Разомз тим, саме зазначеніюридичні особи рекомендували позивачу звернутись до суду з даним позовом, оскільки відповідач не надавав своєї згоди на перепланування квартири (а.с.10-11).

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно Висновку вищевказаної судової будівельно-технічної експертизи№ 17-4594 запропонованим порядком користування квартирою між сторонами, не будуть порушені будівельні норми та правила, крім того, не зазначено, що перепланування буде стосуватись втручання в несучі конструкції та інженерні системи.

Слід також відмітити, що при вирішенні питання про зміну договору найму жилого приміщення, суд повинен з'ясувати, чи можливо з урахуванням санітарних і технічних умов укласти два договори найму, чи не призведе зміна договору найму до штучного погіршення житлових умов і чи не спричинить необхідності взяття громадянина на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що відповідачем належним чином не доведено, що задоволення позову може призвести до погіршення його прав на користування квартирою, а згідно висновку експерта житлова площа займаної ним кімнати не змінилась, і складає 14,0 кв.м., відповідно до встановлених норм.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначив, що суд, задовольняючи позовні вимоги і виділяючи відповідачу у користування кімнату площею 14,0кв.м., фактично порушує його право та позбавив 1,55 кв.м, що призводить до погіршення житлових умов. Ці доводи апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки після перепланування приміщення квартири НОМЕР_1 житлове приміщення особистого користування відповідача складатиме 14,0 кв.м., а позивача - 13,4кв.м., тобто житлова площа відповідача відповідає встановленим нормам і є більшою ніж у позивача і встановленої норми. В свою чергу, позивач погодився на зменшення житлової площі своєї кімнати, яка з урахуванням площі балкону, також буде перевищувати розмір встановленої мінімальної норми в Україні, яка складає 13,65 кв.м.

Крім того, відповідно до Постанови Верховного Суду України № 6-1500цс15 від 17.02.2016 р., потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд має право виділити в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Проте, в даному випадку мова не йде про встановлення часток співвласників майна, а мова йде про встановлення порядку користування майном комунальної власності, власник якого не виразив жодних заперечень з приводу заявлених позовних вимог, та ухваленого судового рішення, про що вказано вище.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірноговисновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі та стягнення з відповідачана користь позивача судових витрат у розмірі 2005,60 грн. (580,00+1425,60), як то передбачено ст.141 ЦПК України.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16.10.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Н.А. Кононенко

Ю.І. Кравець