Справа № 569/8162/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді: Смолій Л.Д.

при секретарі: Хлуд І.П.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 2200 грн. щомісячно. В обгрунтування позовних вимог вказує, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, який рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 листопада 2016 року розірвано. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір»ю. Матеріальну допомогу для належного утримання дитини відповідач не надає. Позивач самостійно займається вихованням та утриманням доньки. Вказала, що не спроможна самостійно належним чином забезпечити дитину всім необхідним.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що відповідач матеріальної допомоги не надає, дитина проживає з нею.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений.

Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення повністю.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні своєї дитини не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх малолітньої дитини.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.150,180,181,182,184 СК України , ст.ст.141,263-265, 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 Миколаївнидо ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2200 (дві тисячі двісті) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 03 травня 2018 року до її повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ОСОБА_1, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

ОСОБА_2, м. Рівне, вул. Лермонтова, буд. 23.

Суддя -