10.10.2018 Справа № 664/746/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року Цюрупинський районний суд Херсонської області

у складі: судді Заславець Н.В. за участю секретаря Степанової С.К.

у присутності сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, представників сторін - адвоката ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олешки Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_5, про стягнення з кожного з відповідачів по 30000,00 гривень безпідставно отриманих грошових коштів. Судові витрати та витрати на правову допомоги просить віднести на відповідачів.

У позовній заяві зазначив, що відповідачам на парі власності належить земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0312, площею 5,9832 га, в порядку спадкування після смерті їх батька і чоловіка ОСОБА_6. Протягом 2014-2015 рр. між ним та відповідачами було укладено усну угоду про оренду вказаної земельної ділянки на умовах виплати кожній із відповідачів 30000,00 гривень, які в свою чергу оформляють свідоцтва про право на спадщину, після чого готують відповідні документи та передають йому зазначену земельну ділянку в оренду . Відповідно до розписок кожна із відповідачів отримала по 30000,00 гривень 20.07.2014 року та 12.12.2015 року. Незважаючи на їх домовленість, після оформлення спадщини 03.03.2017 року відповідачі передали земельну ділянку в оренду фермерському господарству «Турбаї» строком на 40 років . Таким чином, відповідачі порушили зобов*язання перед ним щодо передачі йому землі в оренду, тому мають повернути отримані від нього гроші 60000,00 гривень, кожна по 30000,00 гривень

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримали. Позивач додатково пояснив, що за життя власника земельної ділянки ОСОБА_6 орендував її у нього, після його смерті земельною ділянкою не користувався, гроші передав відповідачам з метою оформлення ними спадщини та на підтвердження того, що вони укладуть з ним договір оренди землі. Скільки буде коштувати переоформлення спадщини не дізнавався. Гроші було передано під умовою саме укладення договору оренди, а якщо договір укладено не буде , то вони повернуть йому гроші. Останні домовленість не виконали , тому з посиланням на розписки просить стягнути безпідставно отримані відповідачами гроші.

При цьому надав суду оригінали письмових розписок, які були досліджені судом, засвідчені їх копії в матеріалах справи, та оригінали повернуті позивачу

Його представник адвокат ОСОБА_4 на підтвердження позицій позивача пояснив, що письмовими розписками підтверджено факт отримання відповідачами грошей , які відповідають ціні позову, останні не виконали взяте на себе зобовязання,тому мають повернути безпідставно отримані гроші позивачу. Також просив стягнути на користь позивача понесені витрати на сплату судового збору і надання правової допомоги.

Відповідачі позовні вимоги не визнали, відзив на позов не надали.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 суду пояснила, що позивач орендував землю у їх батька, який помер у січні 2013 року, а після його смерті позивач продовжив нею користуватися до кінця 2016 року. Договору оренди ні її покійний батько, ні вони з матірю не укладали, домовленість носила усний характер. За 1 га землі позивач сплачував їм 300 гривень орендної плати та сплачував 120 гривень податку за землю. При цьому гроші платив несвоєчасно і як йому заманеться по 100 грн, по 200 грн. Всього за 4 роки оренди вони з матірю від позивача отримали 9 тисяч гривень, а потім він додатково виплатив іще 2500 гривень доплати. У 2017 році вони попередили позивача, щоб землю не обробляв, а він всупереч їх волі виорав ділянку, після чого у їх орендаря вимагав за оранку гроші. Улітку 2014 року перед початком шкільних занять їй треба було дитині купити речі , тоді вона звернулася до позивача сплатити їй орендну плату,а він заставив її написати розписку, текст якої диктувала дружина позивача, і саме вона сказала написати, що якщо не дасть землю в оренду, то має виплатити 30 тисяч гривень. Розписка від 20.07.2014 року написана нею, однак в ній вона писала, що не має претензій з приводу оплати орендної плати, яку вона отримала. 30 тисяч гривень позивач їй не передавав, спадщину вони з матірю оформили за 2500 гривень. У задоволенні позову просить відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову також заперечила, пояснила, що у грудні 2015 року позивач гукнув її, бо їй треба було забрати у нього документи, які позивачу передав її покійний чоловік. Вдома у ОСОБА_1 вона написала розписку, копія якої є у справі, що претензій з приводу отримання орендної плати вона не має. Позивач всього заплатив удвох їм з дочкою загалом 11500 гривень за оренду, з яких 2500 грн. це доплата, хоча він і заперечує це. Він не хотів віддавати їй документи, поки вона не напише розписку, тоді вона і написала розписку, хоча ніяких 30 тисяч гривень позивач їй не давав. У задоволенні позову просить відмовити.

Представник відповідачів ОСОБА_5 на заперечення проти позову пояснив, що у наданих позивачем письмових розписках відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали від ОСОБА_1 по 30000,00 гривень кожна. В них лише зазначено, що якщо вони заберуть у нього землю, то мають сплатити такі суми, що не відповідає вимогам закону. Тому просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 предявив позов до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення з кожної з них по 30000,00 гривень безпідставно отриманих коштів, пославшись на порушення останніми обовязку щодо укладення з ним договору оренди землі.

Відповідно до тексту розписки від 20.07.2014 року ОСОБА_2 зазначила, що вона, дочка ОСОБА_6, гроші за оренду землі, державний акт 1-ХС №004526 на право приватної власності на імя ОСОБА_6 отримала у повній сумі і ніяких претензій з 2013 по 2017 рр. включно не має, а якщо надумає забрати землю, то має сплатити 30000,00 гривень.

З розписки не вбачається кому вона видана, хоча відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила, що писала розписку ОСОБА_1

Розписка від 12.12.2015 року, написана власноручно відповідачем ОСОБА_3, що остання визнала, має аналогічний текст. З тексту обох розписок не вбачається, що позивач передавав відповідачам гроші у заявлених сумах. В них йдеться лише про умову передати йому гроші у випадку, якщо земля буде ними у нього забрана. Причому, з розписки ОСОБА_3 взагалі не вбачається, що вона має забрати у позивача, можна лише здогадуватися, що йдеться про землю. Хоча позивач категорично заперечував, що він фактично орендував земельну ділянку відповідачів, вказаними розписками ця обставина підтверджена. Разом з тим, судом не встановлено належних і допустимих доказів на підтвердження того, що позивач дійсно передавав кожній із відповідачів по 30000,00 гривень. З самого тексту розписок вбачається, що не йдеться про повернення грошей, а йдеться про їх сплату. Тобто, текст розписок не свідчить про безпідставне отримання відповідачами грошових коштів, а останні цей факт заперечують, у розписках йдеться про сплату грошей по 30000,00 гривень під певною умовою. Також ставлять під сумнів і пояснення позивача з приводу того, що гроші були передані з метою оформлення спадщини, оскільки розписки написані у проміжок часу, що становить півтора року, і він не поцікавившись причиною не оформлення спадщини відповідно до його пояснень начебто передав таку ж суму другому відповідачу. Нічого у розписках не зазначено і про обовязок укласти договір оренди.

Положеннями ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності, відповідно до частини першої якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, судом не встановлено доказів на підтвердження того, що відповідачі безпідставно отримали від позивача гроші по 30000,00 гривень кожна, а докази, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, суд не визнає належними і підстав для задоволення позову не вбачає.

Тому у задоволенні позову позивачу належить відмовити.

Понесені позивачем судові витрати у справі на сплату судового збору та на правову допомогу належить віднести на нього.

Керуючись 10, 12,13, 229, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів в сумі по 30000,00 гривень з кожної відмовити.

Судові витрати у справі віднести на позивача.

На рішення протягом тридцяти днів з дня складення рішення у повному обсязі може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Цюрупинський районний суд Херсонської області.

Позивач ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідачі: 1. ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

2. ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Суддя: підпис ОСОБА_7

Згідно з оригіналом.

Суддя Заславець Н.В.