Дата документу 17.10.2018
Справа № 320/6522/18
Провадження № 2/320/3627/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді: Іваненко О.В.,

за участю секретаря: Прозорової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік, ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина на належні йому ? частину квартири АДРЕСА_1 Запорізької області; ? частину автомобіля марки ВАЗ, моделі 2108,1992року випуску, реєстраційний НОМЕР_2. ? частина вказаної вище квартири та ? частина автомобіля марки ВАЗ, моделі 2108, 1992 року випуску, реєстраційний НОМЕР_2, на праві спільної часткової власності належить їй, ОСОБА_1 Крім неї спадкоємцем за законом першої черги є їх донька ОСОБА_2 яка на день смерті свого батька, її чоловіка, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, проживала на той час в м. Волгограді та вже була громадянкою Російської Федерації. 04 травня 2016 року, нею ОСОБА_1 була подана заява про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року чоловіка, ОСОБА_3 25.01.2018 року приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Онищенко М.А. у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовила, у зв'язку з тим, що на момент відкриття спадщини крім неї та померлого ОСОБА_3 у спадковій квартирі була зареєстрована їх донька ОСОБА_2 Але її донька, ОСОБА_2, ніяким чином не могла проживати разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, бо 16 травня 2014 року виїхала з м. Мелітополя на постійне місце проживання в м. Волгоград Російської Федерації. 16 серпня 2014 року поставлена на облік, а 15 липня 2015 року їй надано громадянство Російської Федерації. Таким чином, вона вважає, що її донька не є спадкоємцем після смерті батька, оскільки не подала заяву на прийняття спадщини. На підставі викладеного, вона просить суд визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 Запорізької області та на ? частину автомобіля марки ВАЗ, моделі 2108, 1992 року випуску, реєстраційний НОМЕР_2.

В судове засідання позивач не з'явилася, але від її представника надійшла заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно с.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачу ОСОБА_1 та її чоловіку ОСОБА_3 на підставі спільної часткової власності, по ? частині, квартира АДРЕСА_1 та автомобіль марки ВАЗ, моделі 2108, 1992 року випуску, реєстраційний НОМЕР_2, шассі НОМЕР_3, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4, копією свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_5 від 26.06.2008 року, копії технічного паспорта на автомобіль (а.с.16-19, 24).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер чоловік позивача, ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належні йому ? частину квартири АДРЕСА_1 та ? частину автомобіля марки ВАЗ, моделі 2108, 1992 року випуску, реєстраційний НОМЕР_2.

Відповідно до висновку експерта ОСОБА_6 від 07 серпня 2018 року ринкова вартість 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 становить 175127,00 (сто сімдесят п'ять тисяч сто двадцять сім) гривень 00 копійок. (а.с.14).

Відповідно до висновку-довідки експерта ОСОБА_7 від 10.08.2018 року, вартість автомобіля марки ВАЗ, моделі 2108, 1992року випуску, реєстраційний НОМЕР_2 становить 40665(сорок тисяч шістсот шістдесят п'ять)грн.00коп., відповідно ? частина вказаного автомобіля становить 20332(двадцять тисяч триста тридцять дві) грн.,50коп. (а.с.23)

Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦПК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_1 04.05.2016 року звернулась до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округ Онищенко М.А. з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу №29/2016. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №60/02-31 від 25.01.2018 року, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що на момент відкриття спадщини крім неї, ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_3 у вказаній вище квартирі була зареєстрована їхня донька ОСОБА_2 (а.с.20, 27).

Як вбачається з копії спадкової справи №29/2016 після смерті ОСОБА_3 крім позивача ОСОБА_1 спадкоємцем першої черги за законом є рідна донька позивача та спадкодавця ОСОБА_2.

Судом згідно позовної заяви та доданих документів було встановлено, що на день смерті свого спадкодавця, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_2 була зареєстрована за місцем проживання позивача та спадкодавця за адресою: АДРЕСА_1, Запорізької області, однак фактично не проживала, оскільки постійно мешкає в Російській Федерації в м. Волгограді та є громадянкою Російської Федерації з 15 липня 2015 року, що підтверджується паспортом громадянина Російської Федерації НОМЕР_1 (а.с.7).

Згідно ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, той факт, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, з заявою про відмову від прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не зверталася, донька позивача та спадкодавця ОСОБА_2 до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини не зверталася, згідно наданої заяви не претендує на спадщину та проти задоволення позову не заперечує, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спадкове майно за законом.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 131, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1216-1218, 1222-1223, 1268-1270, 1296 ЦК України, Пленумом ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_8 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 яка мешкає: АДРЕСА_1, право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 яка мешкає: АДРЕСА_1, право власності на ? частину автомобіля марки ВАЗ, моделі 2108, 1992 року випуску, реєстраційний НОМЕР_2, шассі НОМЕР_3, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О. В. Іваненко