Справа № 521/372/18
Провадження №2-о/521/473/16
УХВАЛА

про повернення заяви

10 січня 2018 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гранін В.Л., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Малиновський районний у м. Одесі відділ реєстрації актів цивільного стану, про встановлення юридичного факту

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду у межах окремого провадження із заявою про встановлення юридичного факту, що він народився 14.02.1942 року. Вказав, що ця дата вказана в його паспорті, а в свідоцтві про народження вказано, що він народився 15.02.1942 року.

Також просить визначити порядок виконання рішення і вказати, що таке рішення є підставою для зміну актового запису про його народження. Заява та додані до неї документи подані до суду в одному екземплярі. Судовий збір сплачено у розмірі 320 грн., замість 352 грн. 40 коп.

У ч. 2 ст. 315 ЦПК України, йдеться про умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 ст. 315 ЦПК України. До таких умов віднесено:

1. Встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права;

2. Коли законом не визначено іншого порядку їх встановлення;

3. Заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує юридичний факт;

4. Встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право.

Крім того, заявник посилається на ст.ст. 256-259 ЦПК України (старої редакції ЦПК) і відношення до таких справ не мають.

Згідно ст. 315 ЦПК країни, яка зараз діє, судом може бути встановлено юридичний факт народження особи у певний час, у разі неможливості реєстрації органами державної реєстрації цивільного стану факту народження, а така реєстрація є та є такий актовий запис, який заявник вважає неправильним.

В п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року з змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» указано: при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

На підставі цієї Постанови в п.4 Листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов'язаний з'ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Заявник вказує, що встановлення даного факту необхідно йому для внесення змін в актовий запис про його народження тому і просить встановити порядок виконання рішення. Однак внесення змін в актовий запис про народження а по суті встановлення неправильності актового запису не може бути встановлено в порядку виконання рішення. Це фактично є позовною вимогою про встановлення неправильності актового запису, яке розглядається в порядку адміністративного судочинства.

На підставі п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадку, коли порушено правила обєднання вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень ст. 188 ЦПК України).

В ч. 4 ст.188 ЦПК України вказано, що не допускається обєднання в одне провадження кількох вимог, які належать розглядати в порядку різного судочинства.

Частинами 1 і 2 ст. 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення факту, а також що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зміст цих правових норм відповідає положенням ст. 293 ЦПК України, яка визначає поняття окремого провадження, як виду непозовного цивільного судочинства.

Системне тлумачення цих статей свідчить про те, що не підлягає розгляду в судовому порядку справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо законом визначено інший порядок їх встановлення.

Так, заявник фактично просить внести зміни до актового запису і в даному випадку є спор про внесення змін до актового запису, який розглядається у порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, законом встановлено інший порядок встановлення неправильності у актових записах і внесення в них змін після відповідної відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних осіб із субєктами владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій, чи бездіяльності.

Згідно п.7 «Прикінцевих та перехідних положень» КАС України - після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, заяви у справах щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести виправлення в актовий запис цивільного стану (глави 29-32 і 36 Цивільного процесуального кодексу України 1963 року, позовні заяви у господарських справах, що віднесені цим Кодексом до адміністративної юрисдикції, а також апеляційні, касаційні скарги (подання), заяви (подання) про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими та винятковими обставинами у таких справах, подані і не розглянуті до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України, розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, заявник не позбавлений можливості подати адміністративний позов до окружного адміністративного суду в установленому законом порядку після відмови органу реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актового запису.

Тому заява, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, повертається заявнику, так як порушено правила обєднання позовних вимог.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 заяву про встановлення юридичного факту та додані до неї документи.

Ухвалу невідкладно надіслати заявнику разом із заявою та всіма доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 15- денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя