АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 643/7530/17 Головуючий суддя І інстанції Короткий І. П.
Провадження № 22-ц/790/1098/18 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Інші справи позовного провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Яцина В.Б.

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря - Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради на рішення Московського районного суду м.Харкова від 06 грудня 2017 року по цивільній справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради до ОСОБА_3 про зобовязання вчинити дії,

встановила:

У червні 2017 року позивач звернувся із зазначеним позовом до суду, в якому зазначив, що інваліда ОСОБА_4 було забезпечено позивачем технічними засобами реабілітації - універсальною коляски моделі ВREEZY-300 та ходунками моделі 1ММ.48.01. 29.07.2016 року ОСОБА_4 померла. Також вказав, що на вимогу позивача про повернення вказаних технічних засобів реабілітації, відповідач їх позивачу не повернув, внаслідок чого та відповідно до п. 26 Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей-інвалідів та інших окремих категорій населення, затвердженого постановою КМ України від 05.04.2012 № 321 просив суд забовязати ОСОБА_3 повернути до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради ходунки моделі ІММ.48.01 та універсальну коляску моделі ВREEZY-300.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що обставини справі зазначені у позові.

Відповідач проти позову заперечував та пояснив, що проживав окремо від матері та не знає, де поділася коляска після смерті матері, ходунки зламалися, після чого він віддав їх іншій особі.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 06 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням представник Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. При цьому посилалась на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Вказала, що особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 ЦК з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, за відсутності усіх учасників судового засідання, належним чином повідомлених про розгляд справи, відповідно до ст. 367 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне залишити її без задоволення.

Судовим розглядом встановлено, що інваліда ОСОБА_4 позивачем було забезпечено, технічними засобами реабілітації: універсальною коляскою моделі ВREEZY-300 та ходунками моделі 1ММ.48.01. 29.07.2016 року ОСОБА_4 померла. Позивач звернувся до члена сім'ї померлого, відповідача по справі, з вимогою про повернення вказаних технічних засобів реабілітації, але відповідач їх позивачу не повернув.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що з огляду на відмову членів сімї померлої особи з інвалідністю повернути технічні та інші засоби реабілітації є їх вилучення, а не зобовязання повернути.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 26 Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей-інвалідів а інших окремих категорій населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2012 року № 321, передбачено, що у разі смерті особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи виданий безоплатно технічний або інший засіб реабілітації, строк експлуатації якого не закінчився, повертається органу соціального захисту населення або сервісному центру із забезпечення осіб з інвалідністю технічними та іншими засобами реабілітації та технічного обслуговування таких засобів членами сім'ї померлої особи з інвалідністю чи іншої особи. Перелік технічних та інших засобів реабілітації, що підлягають поверненню, та порядок їх повернення затверджує Мінсоцполітики. У разі відмови членів сім'ї померлих осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб повернути технічні та інші засоби реабілітації проводиться їх вилучення за рішенням суду.

Згідно до Порядку повернення та списання технічних та інших засобів реабілітації, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 18.02.2015 № 186, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 квітня 2015 р. за № 453/26898, у разі відмови членів сімї померлих інвалідів, дітей-інвалідів, інших осіб повернути ТЗР повернення їх здійснюється у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, вказані норми права чітко передбачають обовязок повернення членів сімї інваліда, який помер технічних засобів реабілітації.

Однак при цьому позивач всупереч свого процесуального обовязку не надав належних і допустимих доказів про те, що вищевказані ходунки моделі ІММ.48.01 та універсальна коляска моделі ВREEZY-300 перебувають саме у відповідача, і тому за заявлені позивачем вимоги про їх повернення, а також про їх вилучення, - є безпредметними, тобто не доведеними.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростовують, то відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367,368, п. 1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-392 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 10.01.2018

Головуючий суддя

Судді колегії