РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/711/18

Провадження № 2/700/425/18

18 жовтня 2018 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого - судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/711/18 провадження №2/700/425/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу.

Свої вимоги мотивує тим, що 02 липня 2018 року він придбав у відповідача ОСОБА_2 будинковолодіння: житловий будинок із надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Тищика, 21 в с. Чеснівка Лисянського району Черкаської області та земельну ділянку, площею 0,9113 га для ведення особистого селянського господарства, на якій розташований будинок. Вказаний факт підтверджується договором купівлі-продажу, а також розпискою про отримання відповідачем коштів у повному обсязі. Після підписання договору фактично вступив у володіння будинком, розпочав його ремонт. Однією з умов укладеного договору було те, що сторони нотаріально посвідчать його після оформлення продавцем всіх необхідних нотаріусу документів, але в будь-якому випадку до 01 серпня 2018 року. Однак у домовлений день відповідач не зявилася до нотаріальної контори, не повідомивши причини. Звернувшись до відповідача з метою посвідчення укладеного договору, зазначила, що не має наміру нотаріально оформляти даний договір, так як це потребує значних коштів, визнала, що передала будинковолодіння у його власність, за що отримала кошти у повному обсязі. На пояснення, що без нотаріального посвідчення договору право власності на придбане майно не виникає, відповіла, що не претендує на придбане майно, але й не має наміру його оформляти. За таких обставин позивач позбавлений права зареєструвати договір купівлі-продажу у нотаріуса та зареєструвати свої права на куплене майно, тому змушений звернутися до суду про визнання дійсним договору купівлі-продажу.

Позивач у судове засідання не зявився, просив суд розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про те, що позовні вимоги визнає, просить розгляд справи проводити без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослiдивши письмові докази, суд вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних пiдстав.

Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини.

02 липня 2018 року позивач придбав у відповідача ОСОБА_2 будинковолодіння: житловий будинок із надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Тищика, 21 в с. Чеснівка Лисянського району Черкаської області та земельну ділянку, площею 0,9113 га для ведення особистого селянського господарства, на якій розташований будинок. Даний факт підтверджується розпискою від 02.07.2018 року, згідно з якою відповідач отримала кошти у сумі 16000 (шістнадцять тисяч ) гривень, як повну оплату за будинковолодіння. ОСОБА_2 зобовязувалася належним чином оформити договір купівлі-продажу до 01 серпня 2018 року. Однак відмовилася від нотаріального посвідчення даного договору, у звязку з відсутністю коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 656 цього кодексу предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Правові наслідки недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору визначені в ст. 220 ЦК України, згідно вимог якої такий договір є нікчемним. Згідно з ч.2 вказаної статті ЦК, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Частиною 3 статті 640 ЦК України, визначено, що договір який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності.

Суд також враховує, що укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02.07.2018 року не суперечить законодавству в частині заборони відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, оскільки вказана земельна ділянка не підпадає під ту категорію земель, на яку поширюється заборона щодо їх відчуження. Так судом встановлено, що на вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок і фактично вона використовується як присадибна земельна ділянка.

Оскільки сторони у справі домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору, що підтверджено письмовими доказами, проте одна із сторін, а саме відповідач у справі ухиляється від його нотаріального посвідчення, а також враховуючи, що визнання відповідачем у справі позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про можливість визнання дійсним договору купівлі-продажу від 02.07.2018 року між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1.

Відповідно до статті 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 208,218,220,526,638,640,655-657 ЦК України, ст.ст. 1-13,76-81, 258-259, 263-268, 353-354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу будинковолодіння: житлового будинку із надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Тищика, 21 в с. Чеснівка Лисянського району Черкаської області та земельної ділянки, площею 0,9113 га для ведення особистого селянського господарства, на якій розташований будинок, укладений між продавцем ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 та покупцем ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, від 02.07.2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Бесараб