Номер провадження 2/331/1182/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

06 вересня 2018 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Антоненко М.В.,

при секретарі Андрієнко С.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.11.1992 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 344.

Від спільного шлюбу дітей не мають.

Спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок чого були втрачені почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Збереження сім'ї і подальше спільне життя неможливо, шлюбні відносини фактично припинені з 2000 року, сім'я розпалась остаточно і не може бути відновлена, тому просить позов задовольнити та розірвати шлюб між нею та ОСОБА_3

В підготовче судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Шиян».

Також у підготовчому судовому засіданні від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі.

З огляду на визнання відповідачем позову, суд на підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

У звязку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Факт укладення шлюбу між сторонами підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС № 086740 від 17.08.2010 року, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 344.

Від спільного шлюбу дітей не мають.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони припинили шлюбні відносини з 2000 року, взаємини подружжя не підтримують, взаємних прав та обов'язків не виконують, тобто розлад у сім'ї має не короткочасний характер, то на думку суду свідчить про відсутність ознак сім'ї, примирення між ними до цього часу не відбулося і позивач проти нього заперечує.

Вищевикладені обставини свідчать про те, що сторони не мають наміру відновити шлюбні відносини, відповідачем не наведено жодного доказу про те, що він намагався зберегти сім*ю та доклав для цього будь-яких зусиль.

Відповідно до ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Але позивач по справі вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, оскільки вони суперечать її особистим інтересам, і тому суд не може зобов'язати позивача прийняти заходи до примирення.

У п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу су перечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне житія подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12. 19, 81, 258-260, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 06.11.1992 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 344 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Шиян»

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до ті. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу. ХШ «Перехідні Положення» ЦГІК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя: М.В. Антоненко