Справа № 209/1446/18
Провадження № 2-о/209/47/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

при секретарі Герасимчук І.О.,

за участі заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам'янське Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносини, а саме: що вона ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Красноармійськ Донецької області, є дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Бережанка Тростянецького району Вінницької області, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки с. Григорівки Межевського району Дніпропетровської області, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

На обґрунтування заяви зазначила, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, і в свідоцтві про її народження, яке заповнено російською мовою, її прізвище вказано «ОСОБА_2», а її батьками вказані «ОСОБА_3» та «ОСОБА_4». У 1985 році вона зареєструвала шлюбу є ОСОБА_5, а в 2011 році шлюб між ними було розірвано, і в свідоцтві про розірвання шлюбу, її прізвище було правильно написано українською мовою «ОСОБА_2». 04 липня 2011 року вона отримала паспорт громадянина України на прізвище «ОСОБА_2». Так само її прізвище українською мовою зазначено в картці платника податків, що видана 13 червня 2016 року. У її профспілковому квитку, який був виданий 31 серпня 1984 року та заповнений російською мовою її прізвище вказано «ОСОБА_4». ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер її батько ОСОБА_3 і в свідоцтві про смерть його прізвище українською мовою було зазначено «ОСОБА_4» відповідно до його паспорту, що був виданий 20 березня 1998 року, де його прізвище як в україномовному написанні, так і російськомовному викладенні було зазначено «ОСОБА_4». ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла її мати ОСОБА_4 і в свідоцтві про смерть її прізвище українською мовою було зазначено «ОСОБА_4» відповідно до її паспорту, що був виданий 15 листопада 2000 року, де її прізвище як в україномовному написанні, так і російськомовному написані було вказано «ОСОБА_4». В свідоцтві про одруження батьків від 29 квітня 1956 року після реєстрації шлюбу прізвища батьків також записані російською мовою «ОСОБА_4». В свідоцтві про народження батька в його трудовій книжці його прізвище російською мовою вказано «ОСОБА_4». Єдині документи, де прізвища батьків правильно записані українською мовою «ОСОБА_2» є профспілковий квиток батька, виданий 15 жовтня 1961 року, та посвідчення ветерана праці матері, видане 29 травня 1998 року. Вважає, що розбіжності в написанні прізвищ «ОСОБА_4» та «ОСОБА_2» в свідоцтвах про смерть батьків, документах, що посвідчують особи батьків та її особу, пов'язані з неправильним перекладом родового прізвища з російської мови «ОСОБА_4» на українську. Після смерті батьків вона звернулася до відділу призначення та перерахунку пенсій № 6 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки вона є інвалідом другої групи з дитинства. Рішенням від 21 березня 2018 року № 186288 їй відмовлено в переході на пенсію по втраті годувальника, оскільки її прізвище за паспортними даними не співпадає із прізвищем померлих годувальників, тобто її батьків, прізвища яких у свідоцтвах про смерть зазначені «ОСОБА_4».

До розгляду справи по суті від начальника відділу представництва інтересів Пенсійного фонду в судах та інших органах № 2 юридичного управління ОСОБА_6 надійшли письмові пояснення по справі (а.с. 25), де зазначено, що згідно ч.1 ст. 36 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-VI «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності. При цьому дітям пенсія у зв'язку із втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Згідно п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-VI, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, визначено, що до заяви про призначення (перерахунок) пенсії додаються такі документи (надаються копії документів з оригіналами), у тому числі копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником. На обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як отримувачі пенсії перебували ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Таким чином для розгляду питання про призначення пенсії в зв'язку із втратою годувальника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, необхідно звернутися до управління з передбаченими законодавством документами, у тому числі тими, що засвідчують родинні відносини між нею та померлим годувальником.

Заявник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримувала заяву, надала пояснення аналогічні обґрунтуванню заяви.

Представник Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області Чимбарь К.Г. в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу у судовому засіданні за відсутності представника заінтересованої особи.

Вислухавши заявника, свідка ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Красноармійськ Донецької області, що підтверджується її паспортом громадянина України серії НОМЕР_1, виданим 04 липня 2011 року Дніпровським РВ Дніпродзержинського МУ ГУ УМВ України в Дніпропетровській області, та свідоцтвом про її народження, виданим 19 жовтня 1957 року Красноармійським районним ЗАГС Донецької (Сталінської) області, актовий запис № 759 (а.с. 8).

Як вбачається із свідоцтва про народження заявника, яке заповнено російською мовою, її батьками є: «ОСОБА_3» та «ОСОБА_4», і прізвище заявника також записано російською мовою «ОСОБА_4».

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, яке видано 14 травня 2011 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції, актовий запис № 56 (а.с. 9), після розірвання шлюбу заявник змінила прізвище із шлюбного «ОСОБА_2» на дошлюбне, яке було вказано українською мовою «ОСОБА_2».

Так само прізвище заявника українською мовою «ОСОБА_2» було зазначено в її паспорті громадянина України, який був виданий їй після розірвання шлюбу та зміни прізвища, а російською мовою її прізвище у паспорті зазначено «ОСОБА_4».

Також у таких документах, як картка платника податків (а.с. 7), профспілковий квиток (а.с.16 оберт), висновок про час настання інвалідності (а.с. 17), прізвище заявника українською мовою вказано «ОСОБА_2», а російською мовою «ОСОБА_4».

Проте, у паспортах громадян України батьків заявника їх прізвище українською мовою було записано «ОСОБА_4», а у російськомовному варіанті прізвище вказано «ОСОБА_4» (а.с.10, 14).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 23 січня 2009 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції, актовий запис № 69 (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 09 квітня 2013 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 277 (а.с.15).

Оскільки у паспортах померлих їх прізвище українською мовою було вказано «ОСОБА_4», то у свідоцтвах про їх смерть було також зазначено це прізвище.

Не зважаючи на те, що померлі батьки заявника отримали паспорти громадян України на прізвище «ОСОБА_4», протягом свого життя вони отримували інші особисті документи, які видавалися їм українською мовою на прізвище «ОСОБА_2». Так, у профспілковому квитку, виданому 15 жовтня 1961 року батьку заявника, та у посвідченні ветерана праці, виданому 29 травня 1998 року матері заявника, їх прізвища вказані «ОСОБА_2» (а.с. 13).

Заявник ОСОБА_2 є інвалідом другої групи з дитинства, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 063215 від 28 березня 2011 року (а.с. 18), та висновком про час настання інвалідності від 20 листопада 2017 року (а.с. 17).

Після смерті батьків вона звернулася до відділу з питань призначення та перерахунку пенсій № 6 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 21 березня 2018 року № 186288 відділу з питань призначення та перерахунку пенсій № 6 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області їй було відмовлено в перерахунку пенсії (перехід по втраті годувальника), оскільки її прізвище за паспортними даними не співпадає з прізвищами померлих годувальників; згідно свідоцтв про смерть, їх прізвища зазначені, як ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 19).

Те, що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року, підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_1, який надав показання про те, що він є рідним братом ОСОБА_2, яка є інвалідом з дитинства у зв'язку із захворюванням на епілепсію. Їх батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які померли 21 січня 2019 року та ІНФОРМАЦІЯ_6 року, відповідно. Сестра зараз проживає разом з ним і він доглядає за нею. За життя батьків вона проживала з ними. Після смерті батьків вона звернулася до управління пенсійного фонду із заявою про перехід на пенсію у зв'язку із втратою годувальників - батьків, які були пенсіонерами, але їй було відмовлено в цьому у зв'язку з різним написанням прізвища сестри та батьків. Вважає, що їх правильне прізвище ОСОБА_6 помилково було записано в паспортних батьків - ОСОБА_6 через неправильний переклад з російської на українську мову.

Оцінюючи надані заявником документи, які досліджені судом, та показання свідка ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що заявник ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Встановлення юридичного факту родинних відносин між заявником ОСОБА_2 та її померлими батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потрібно заявнику для переходу на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Керуючись статтями 10, 13, 81, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_2, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту родинних відносин,

Встановити факт про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Красноармійськ Донецької області, є дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Бережанка Тростянецького району Вінницької області, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки с. Григорівки Межевського району Дніпропетровської області, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.А. Байбара.