Справа № 317/918/18
Провадження №/п 2/317/715/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 жовтня 2018 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Яркіної С.В.,
за участю секретаря судового засідання Ігнатченко Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області про позбавлення батьківських прав,
У квітні 2018 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування заявлених позовних вимог в позовній заяві зазначено, що з 2013 року по лютий 2014 року ОСОБА_1 перебувала в фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_2
Від спільного з відповідачем життя, у сторін народилась дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач, як батько неповнолітнього ОСОБА_3, долею дитини не цікавиться, допомоги в утриманні дитини не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, не несе ніякої відповідальності за свого сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».
Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.12.2014 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина, але відповідач ухиляється від обовязку по утриманню своєї дитини та не сплачує аліменти.
Неповнолітній ОСОБА_3 на сьогоднішній день проживає з матірю та бабусею, знаходиться на утриманні матері.
На підставі вищевикладеного позивачка вимушена звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно його малолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
Позивачка ОСОБА_1 до суду не зявилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Справу просить розглядати без її участі, на фіксації не наполягає. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується роздруківкою з офіційного веб-сайту суду про виклик до суду, яка міститься в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву до суду не надав.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_4 до суду не зявилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Раніше надала до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати без її участі.
На підставі вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Від спільного життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-ЖС № 265084 від 16 жовтня 2014 року, виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що в складено відповідний актовий запис № 1009 (а.с. 10).
На теперішній час позивачка з відповідачем разом не мешкають, спільного господарства не ведуть, проживають у різних населених пунктах. ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню сина, не проявляє до нього батьківської опіки та піклування, родинних відносин з дитиною не підтримує. Обовязки щодо виховання, розвитку та лікування сина виконує виключно позивачка.
Заочним Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2014 у цивільній справі № 333/8368/14-ц №/п 2/333/3166/14 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини усього заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.10.2014 і до повноліття дитини. Також з ОСОБА_2 стягнуто кошти на користь ОСОБА_1 на її утримання у розмірі 1/6 частини усього заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином ОСОБА_3 трирічного віку, починаючи з 27.10.2014 (а.с. 11-12).
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Однак відповідач не виконує вищевказане рішення суду, злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання сина.
Факт несплати відповідачем аліментів на користь ОСОБА_1 підтверджується Розрахунками заборгованості від 13.03.2018 № 4831/2 (а.с. 14-15, 16-17).
Згідно з відповіддю на запит, наданої завідувачем Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 219 «Сонячний зайчик» Запорізької міської ради Запорізької області ОСОБА_8 16.03.2018, ОСОБА_3, 05.10.2014, відвідує вказаний заклад з вересня 2017 року. Питання щодо оформлення дитини до садочку вирішувала мати ОСОБА_1 За час відвідування садочку ОСОБА_3, батько дитини ОСОБА_2 участі у вихованні дитини не приймав (а.с. 19).
Відповідно до Висновку щодо розвязання спору від 11.09.2018 № 01-22/0856, підписаного головою Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_9, Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
Також у висновку зазначено, що з моменту першого засідання комісії і по день винесення висновку ОСОБА_2 жодного разу з дитиною не спілкувався, не виявив прагнення налагодити стосунки.
Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані піклуватися про стан здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, або особи, які їх замінюють, мають право та зобовязані виховувати дитину, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Попри наведені норми закону ОСОБА_2 тривалий час вихованням та утриманням сина не займається та свідомо ухиляється від виконання батьківських обовязків.
Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона/він: ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.
Згідно зі ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
У звязку з ухиленням ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обовязків на сьогоднішній день наявною є підстава для позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3
З урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, достатнім чином обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог, перш за все, повністю відповідає інтересам неповнолітньої дитини ОСОБА_3
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 82, 141, 258-259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 165 СК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: С.В. Яркіна