Справа № 428/7133/18
Провадження №2/428/1176/2018
17 жовтня 2018 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Кордюкової Ж.І.,
за участю секретаря Чумак Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьк Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що він є власником житлового приміщення, розташованого за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, смт. Борівське, пров. Парковий, б. 5. У вищезазначеному домоволодінні разом з ним зареєстрований відповідач ОСОБА_2 його син. Відповідач ОСОБА_2 в зазначеному домоволодінні не проживає з 2009 року і відсутній без поважних причин. Відповідач не зявлявся у домоволодінні жодного разу. Він виїхав з вказаного домоволодіння, забравши свої речі. Відповідач добровільно не бажає знятися з реєстрації. Наявність реєстрації відповідача у домоволодінні порушує права та інтереси позивача, як власника домоволодіння, оскільки створює перешкоди у здійсненні ним права користування вказаним домоволодінням. Оскільки відповідач відсутній за місцем реєстрації більше ніж один рік, позивач вважає його таким, що втратив право користування вказаним домоволодінням. Позивач звернувся з позовною заявою до суду і просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, смт. Борівське, пров. Парковий, б. 5.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористався.
17.10.2018 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Частиною 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 року по справі за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
В судовому засіданні встановлено, що домоволодіння, розташоване за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, смт. Борівське, пров. Парковий, б. 5, на праві приватної власності належить ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 29.09.2005 року серії ЯЯЯ №067643, виданого Борівською селищною радою на підставі рішення виконкому від 13.09.2005 року №80, та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.10.2005 року №8535687, виданого Сєвєродонецьким міським бюро технічної інвентаризації.
Відповідно до копії довідки від 18.06.2018 року №896, виданої виконкомом Борівської селищної ради, за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, смт. Борівське, пров. Парковий, б. 5, зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Відповідно до копії домової книги за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, смт. Борівське, пров. Парковий, б. 5, зареєстрований ОСОБА_2.
Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 18.06.2018 року, затвердженого Борівською селищною радою, встановлено та підтверджено, що за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, смт. Борівське, пров. Парковий, б. 5, ОСОБА_2 не проживає з червня 2009 року.
Як вбачається з позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 не проживає у вищевказаному домоволодінні з червня 2009 року, оскільки переїхав проживати за межі м. Сєвєродонецьк Луганської області, забравши при цьому свої речі. Зазначена обставина підтверджується матеріалами справи.
Застосовуючи вищевказані норми матеріального права, суд враховує розяснення надані Пленумом Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року. Зокрема, в тій частині, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
Оскільки відповідач ОСОБА_2 не проживає за місцем його реєстрації понад один рік і переїхав проживати до іншого міста, то, відповідно, він втратив право користування спірним домоволодінням. Таким чином, реєстрація відповідача за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, смт. Борівське, пров. Парковий, б. 5, який на праві приватної власності належить позивачу ОСОБА_1, створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, оскільки він змушений сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача. Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності та враховуючи, що відповідач не проживає в спірному домоволодінні без поважних причин понад один рік і не приймає участі в витратах по утриманню і оплаті комунальних послуг житлового приміщення, а отже втратив інтерес до вказаного житлового приміщення.
Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 704 грн. 80 коп., у звязку з їх документальним підтвердженням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 280 - 283, 288 - 289, 354-355, Перехідними положеннями ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, смт. Борівське, пров. Парковий, б. 5.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 5; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 5; серія і номер паспорта ЕН №304633.

Суддя Ж. І. Кордюкова