Справа № 265/8795/18
Провадження № 2/265/1946/18
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 жовтня 2018 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на частку майна, -

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області віз позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на частку майна.

Вивчивши матеріали позову, суд приходить до висновку про те, що справа не може бути призначена Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області до розгляду, а позов підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, що подається фізичною особою, встановлюється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову визначається відповідно до вимог ст. 176 ЦПК України, у даному випадку дійсною вартістю майна, визнання права власності на яке вимагається.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, що подається фізичною особою, встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Так, при зверненні до суду із позовом, який містить вимоги майнового характеру у вигляді визнання права власності на майно, та одночасно немайнового характеру, зокрема, про встановлення юридичного факту, позивачем не визначено ціну позову щодо вимог майнового характеру, при цьому долучено квитанцію про сплату судового збору у сумі 1061,97 гривень.

Відповідно до пп. «а» п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.95 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» № 2658-ІІІ звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення судового збору та інших обов'язкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року N 358.

У відповідності до п. п. 1 п. 1 вказаної постанови оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства (далі - оподаткування), є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

За змістом позову позивач ОСОБА_2 посилається на неможливість самостійного визначення нею ціни позову, що, як зазначає, має бути визначено відповідним фахівцем. Проте, позивачем не наведено обставин, що обєктивно унеможливлюють її самостійне звернення до відповідних фахівців з метою визначення вартості майна і будь-які клопотання з цього приводу у матеріалах позову відсутні.

Також позивачем не надано доказів на підтвердження сплати нею судового збору, що стосується предявлених вимог немайнового характеру.

Крім того, у порушення вимог ст. 175 ЦПК України позивачем за змістом позову не зазначено реєстраційних номерів облікових карток платників податків сторін чи їх номери і серій паспортів, а також власного письмового підтвердження про те, що нею не подано іншого позову до цих же відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Отже, позивачеві необхідно усунути виявлені недоліки позову, вказавши відповідні до вимог ст. 175 ЦПК України відомості, зокрема, реєстраційні номери облікових карток платників податків сторін чи їх номери і серії паспортів, ціну позову, що стосується вимог майнового характеру, надавши відповідні докази з цього приводу, а також додатково сплатити судовий збір у сумі 704,80 гривень, що стосується предявлених вимог немайнового характеру.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на частку майна - залишити без руху.

2. Надати позивачеві строк терміном десять днів з моменту отримання копії ухвали суду і розяснити, що у разі не усунення вказаних недоліків у визначений термін заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

3. Ухвала суду в частині, що стосується визначення розміру судових витрат, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ______________________________