Справа № 195/1402/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

18.10.2018 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді -Кондус Л.А., при секретарі - Музичук В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідача Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області ( с.Вищетарасівка, вул. Центральна, 7 Дніпропетровської області) про визнання права власності на земельну ділянку.

Представник позивача позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, яка, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №358, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП «Томаківське БТІ» за № 26900564 від 03.08.2010 року, реєстраційний номер 27354849, являється, на праві спільної сумісної власності, власником 1/3 частки домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2010 року, зареєстровано в реєстрі за № 360, на праві спільної часткової власності являється власником 1/3 частки присадибної земельної ділянки, площею 0,2300 гектари, на якій розташоване зазначене домоволодіння. Після своєї смерті спадкодавець залишила заповіт від 08.05.2012 року, зареєстрований в реєстрі за № 90, яким усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов'язки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також і майнові права та обов'язки, які належатимуть їй після смерті і на що вона має право за законом, заповідала позивачу 2, ОСОБА_2.

Проте спадкоємець ОСОБА_2 не може реалізувати свої спадкові права по причині невідповідності в свідоцтві про право на спадщину за законом від 11.03.2010 року, зареєстровано в реєстрі за № 360, щодо належності спадкодавцю на праві спільної часткової власності 1/3 частки присадибної земельної ділянки, так як в ньому зазначений неправильний кадастровий номер, а саме зазначений кадастровий номер належить іншій земельній ділянці.

Позивач 1, ОСОБА_1, на підставі Договору про поділ спадкового майна від 11.03.2010 року, зареєстрованого за № 368, з ОСОБА_5, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП «Томаківське БТІ» за № 26900409 від 03.08.2010 року, реєстраційний номер 27354849, на праві спільної часткової власності, являється власником 2/3 частки домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та 2/3 частки присадибної земельної ділянки на якій розташоване зазначене домоволодіння.

Проте ОСОБА_1 не може реалізувати свої спадкові майнові права по причині невідповідності в зазначених свідоцтвах про право на спадщину за законом від 11.03.2010 року, кадастрового номеру присадибної земельної ділянки, а саме зазначений кадастровий номер належить іншій земельній ділянці.

Відповідно до даних Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-018 від 23.08.2018 року кадастр номер зазначеної присадибної земельної ділянки НОМЕР_1, а в зазначених свідоцтвах про право на спадщину НОМЕР_2.

На сьогоднішній день позивачі користується зазначеною земельною ділянкою як власник та спадкоємець домоволодіння, розташованого на ній, що не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб.

Представник позивачів в судове засідання не з'явився, при цьому подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, але подав до суду також заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, при цьому зазначено, що проти даного позову не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, яка, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №358, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП «Томаківське БТІ» за № 26900564 від 03.08.2010 року, реєстраційний номер 27354849, являється, на праві спільної сумісної власності, власником 1/3 частки домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2010 року, зареєстровано в реєстрі за № 360, на праві спільної часткової власності являється власником 1/3 частки присадибної земельної ділянки, площею 0,2300 гектари, на якій розташоване зазначене домоволодіння. Після своєї смерті спадкодавець залишила заповіт від 08.05.2012 року, зареєстрований в реєстрі за № 90, яким усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов'язки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також і майнові права та обов'язки, які належатимуть їй після смерті і на що вона має право за законом, заповідала позивачу 2, ОСОБА_2.

Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.03.2010 року, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП «Томаківське БТІ» за № 269005, заповітом від 08.05.2012 року, зареєстрований в реєстрі за № 90.

Проте спадкоємець ОСОБА_2 не може реалізувати свої спадкові права по причині невідповідності в свідоцтві про право на спадщину за законом від 11.03.2010 року, зареєстровано в реєстрі за № 360, щодо належності спадкодавцю на праві спільної часткової власності 1/3 частки присадибної земельної ділянки, так як в ньому зазначений неправильний кадастровий номер, а саме зазначений кадастровий номер належить іншій земельній ділянці. Зазначені обставини підтверджуються відповіддю приватного нотаріуса від 27.08.2018 року за № 458/01-16 та відповіддю Відділу Держгеокадастру у Томаківському районі на звернення ОСОБА_2, та відповідно приватним нотаріусом та зазначеною державною установою для вирішення питання рекомендовано звернутися до суду.

З повідомлення приватного нотаріуса Томаківської районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнко Ю.В. від 02.10.2018 р. № 558/02-14, та з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 53520219 від 02.10.2018 р. вбачається, що після смерті ОСОБА_4 була заведена спадкова справа № 01/2018, копія якої направлена на адресу суду і знаходиться в матеріалах справи.

З копії спадкової справи суд вбачає, що до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 зверталася ОСОБА_2 та ОСОБА_7, які є спадкоємцями за заповітом. Тобто з матеріалів спадкової справи суд не вбачає спірну земельну ділянку, на яку б видавалося свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Суд вбачає, що ОСОБА_2 видавалось свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 18.09.2018 р. після смерті ОСОБА_4 на 1/3 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач 1, ОСОБА_1, на підставі Договору про поділ спадкового майна від 11.03.2010 року, зареєстрованого за № 368, з ОСОБА_5, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП «Томаківське БТІ» за № 26900409 від 03.08.2010 року, реєстраційний номер 27354849, на праві спільної часткової власності, являється власником 2/3 частки домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та 2/3 частки присадибної земельної ділянки на якій розташоване зазначене домоволодіння.

Зазначені обставини підтверджуються Договором про поділ спадкового майна від 11.03.2010 року зареєстрованого за № 368, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.03.2010 року, зареєстровано в реєстрі за № 366 виданого ОСОБА_5, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.03.2010 року, зареєстровано в реєстрі за № 363 виданого ОСОБА_1

Проте ОСОБА_1 не може реалізувати свої спадкові майнові права по причині невідповідності в зазначених свідоцтвах про право на спадщину за законом від 11.03.2010 року, кадастрового номеру присадибної земельної ділянки, а саме зазначений кадастровий номер належить іншій земельній ділянці.

Відповідно до даних Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-018 від 23.08.2018 року кадастровий номер зазначеної присадибної земельної ділянки НОМЕР_1, а в зазначених свідоцтвах про право на спадщину НОМЕР_2.

За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Аналогічне положення закріплене статтею 120 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Як зазначив Верховний Суд України в постанові від 11.02.2015 року по справі № 6-2цс15, аналіз змісту норм статті 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності.

На сьогоднішній день позивачі користується зазначеною земельною ділянкою як власник та спадкоємець домоволодіння, розташованого на ній, що не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб.

У відповідності до ст. 321 ЦК України: «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні».

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно висновку ТОВ «Грандторгстрой», про вартість об'єкта оцінки, оціночна вартість земельної ділянки станом на 06.09.2018 року становить 25 160,00 грн.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачі просять судовий збір зарахувати до держави, звільнивши відповідача від сплати на їх користь судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4,9, 83, 229, 235, ч.2 ст. 247, 258, 259, 265 ЦПК України, ст. ст. 321, 377,392 ЦК України", ст. 120 ЗК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (АДРЕСА_3) до Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області ( с.Вищетарасівка, вул. Центральна, 7 Дніпропетровської області) про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки у спільній частковій власності земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2300 гектари, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_2, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування, на 1/3 частку у спільній частковій власності земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2300 гектари, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Сплачений по справі ОСОБА_2 судовий збір в сумі 704,80 грн. залишити в дохід держави звільнивши від відшкодування таких витрат Вищетарасівську сільську раду Томаківського району Дніпропетровської області .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Суддя: Л. А. Кондус