Справа №639/5901/18
Провадження №2-н/639/586/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Баркової Н.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

18.10.2018 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 Дар`ї Ігорівни, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у мінімальному розмірі прожиткового мінімуму на одну дитину у розмірі 2 027 грн. на одну дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 18.10.2018 року і до досягнення повноліття дітей, надаючи право подавати заяву з кожним підвищенням прожиткового мінімуму на дитину.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст.ст. 36, 37 і 38 цього Кодексу суддя зобов'язаний заявити самовідвід.

Частинами 1, 9 ст. 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші підстави, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (Рішення Європейського суду по справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 p.).

Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за субєктивним та обєктивним критеріями.

Пунктами 104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 9 січня 2013 року по справі «ОСОБА_6 проти України» визначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необєктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) субєктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він обєктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, «Веттштайн проти Швейцарії»).

Оскільки заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, працює у Жовтневому районному суді м. Харкова на теперішній час, для усунення можливих сумнівів щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд справи судом, якому заявник довіряє та законності судового рішення у відповідності до принципів статті 6 Європейської Конвенції суддя Баркова Н.В. вважає за необхідне заявити самовідвід.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 39, 40-41, 43, 44 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей.

Цивільну справу №639/5901/18 (провадження №2-н/639/586/18) за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей - передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Баркова