Справа № 182/2689/18
Провадження № 2/0182/2112/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.10.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської територіальної громади в особі Нікопольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді вказаної вище квартири. Право власності на квартиру належало померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 27.03.1996 року (1/2 частина) та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.04.1999 року (1/2 частина). За життя спадкодавець залишив заповіт на його ім»я від 28.03.2014 року. На час смерті батько мешкав сам. Дружина спадкодавця (його мати) померла раніше, ІНФОРМАЦІЯ_2. Таким чином, він є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, він звернувся до приватного нотаріуса. Проте, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.03.2018 року. За таких обставин вимушений звернутись до суду. В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність. Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, представник відповідача проти задоволення позову не заперечував.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру.

Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно зі ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно до ч.2 ст.1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до ч.1,5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Положеннями ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Гарантії здійснення прав володіння, користування та розпорядження майном, їх захист також регламентовано ст.41 Конституції України, відповідно до якої громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватись об»єктами права державної та комунальної власності, відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 (а.с.4, 6, 8). Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7, 9-12). Право власності на квартиру належало померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 27.03.1996 року (1/2 частина) та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.04.1999 року (1/2 частина). За життя спадкодавець залишив заповіт від 28.03.2014 року на позивача по справі (а.с.13). Дружина спадкодавця (мати позивача) ОСОБА_3 (а.с.14) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15). Таким чином, позивач по справі є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернувся до приватного нотаріуса. Проте, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.03.2018 року (а.с.17).

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батькаРешеткіна ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, на квартиру АДРЕСА_2 в м.Нікополі Дніпропетровської області, загальною площею 44,2 кв.м., житловою площею 27, 1 кв.м.).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал