Справа № 754/6647/18
У Х В А Л А

іменем України

13 вересня 2018 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Саламон О.Б., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи Деснянський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Служба у справах дітей та сім»ї Броварської міської ради про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів, припинення стягнення аліментів.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30 травня 2018 року відкрито провадження по справі.

Відповідачем ОСОБА_1 через канцелярію суду 12 вересня 2018 року подано до суду заяву про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., яку з посиланням на ст.ст. 36,39-40 ЦПК України мотивовано тим, що під час попереднього судового засідання «суддя влаштував іспит, зобов»язавши по пам»яті перераховувати свідків», зокрема відмовлено: «у долученні письмових доказів, які свідчать про схильність позивача до насилля», « у зупиненні провадження у справі», «про залучення до участі у справі органу опіки, що вимагається законом», тобто вбачається лінія поведінки судді - упередженість.

Вивчивши доводи скарги, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першої статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Статтями 36-37 ЦПК України встановлений вичерпний перелік підстав, за яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу).

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб'єктивними та об'єктивними критеріями.

Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

З урахуванням вищенаведеного, заява про відвід не містить жодної обгрунтованої підстави упередженості судді. В заяві не зазначено та не надано належних доказів про наявність обставин, які б викликали сумнів у безсторонності головуючого в справі судді.

Заявником зазначено: «під час попереднього судового засідання суддя влаштував іспит, зобов»язавши по пам»яті перераховувати свідків», «відмовлено у долученні письмових доказів, які свідчать про схильність позивача до насилля», «відмовлено у зупиненні провадження у справі», «відмовлено у залученні до участі у справі органу опіки, що вимагається законом», тобто вбачається лінія поведінки судді - упередженість.

З огляду на викладене та враховуючи викладені підстави відводу у поданій заяві, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді Саламон О.Б. є необґрунтованою.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку: надходження заяви про відвід.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 40 та п. 7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі до вирішення питання про відвід судді.

Керуючись ст. ст. 36 - 40, 252 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Саламон О.Б. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи Деснянський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Служба у справах дітей та сім»ї Броварської міської ради про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів, припинення стягнення аліментів, - необґрунтованою.

Передати заяву на розгляд іншого судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Зупинити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи Деснянський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Служба у справах дітей та сім»ї Броварської міської ради про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів, припинення стягнення аліментів, - до вирішення питання про відвід судді Саламон О.Б.

Ухвала в частині зупинення провадження по цивільній справі може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон