Провадження № 2/344/3930/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 06.10.1999 року у виконкомі Голосківської сільської ради Коломийського району зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з яких неповнолітнім є син ОСОБА_5.

Причиною розірвання шлюбу є те, що протягом останніх кілька років стосунки між подружжям розладились, зникло взаєморозуміння та повага, почастішали сварки. Протягом тривалого часу кожен із сторін живе своїм життям та своїми інтересами. Фактично сімя припинила своє існування, оскільки, подружжя проживає окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. На підставі вищенаведеного просила шлюб розірвати.

Позивачка в судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім цього, просила малолітнього сина ОСОБА_5 залишити на проживання з нею (а.с.16).

Відповідач в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якого заявлений позов визнає в повному обсязі, не заперечує щодо його задоволення, просив розгляд справи проводити без його участі (а.с.17).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про одруження Серія І-НМ №035747, сторони 06.10.1999 року зареєстрували шлюб у виконкомі Голосківської сільської ради Коломийського району, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №11 (а.с. 3).

Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з яких неповнолітнім є син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4, 5).

Позивачка стверджує, що вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально, позивачка миритися не бажає, стверджує, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Крім цього, сторони добровільно узгодили питання щодо визначення місця проживання неповнолітнього сина ОСОБА_5 з матірю.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 06.10.1999 року у виконкомі Голосківської сільської ради Коломийського району, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №11, слід розірвати. Неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на проживання з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3

На підставі наведеного, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 СК України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 06.10.1999 року у виконкомі Голосківської сільської ради Коломийського району, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №11 розірвати.

Неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на проживання з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 19.10.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.