печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Остапчук Т.В.,

при секретарі - Медведєвій М.Г.,

за участю:

представника стягувача - Костюченко А.Ю.

представника боржника - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», боржник ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазур Геннадія Івановича при виконанні рішення Печерського районного суду м.Києва у справі № 757/24148/13-ц,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» звернувся до суду із скаргою про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо виконання Рішення Печерського районного суду м.Києва від 30.01.2014р., стосовно проведення експертизи . Вважають вартість описаного майна занижена, а висновок експертної оцінки майна визначеної за результатами рецензування не відповідає фактичним обставинам вказана нижче мінімальної ціни яка склалась на ринку. Все описане майно - трикімнатна квартира АДРЕСА_1 , знаходиться в іпотеці, а експертна оцінка менша за оцінку , яка надана банку кваліфікованими працівниками. В судовому засіданні представник стягувача скаргу підтримав, просив задовольнити, зупинити передачу на реалізацію арештовнаого майна: трикімнатна квартира АДРЕСА_1, до розгляду Печерським раонним судом м.Києва скарги по суті. Визнати звіт про незалежну оцінку майна від 12.04.2018 року, виконаний на замовлення Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби МЮУ Мазура Г.І. ТОВ «ПРИВАТНА ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА» незаконними та такими, що не підлягає використанню Державним виконавцем у виконавчому провадженні для подальшої примусової реалізації об'єкта оцінки на електронних торгах, згідно ЗУ «Про виконавче провадження». Визнати неправомірними дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби МЮУ Мазура Г.І. щодо використання у виконавчому провадженні звіту про незалежну оцінку майна від 12.04.2018 року. Зобов'язати Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департементу Державної виконавчої служби МЮУ Мазура Г.І. та призначити повторну оцінку арештованого майна - трикімнатної квартири АДРЕСА_1.

Представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судове засідання не з»явився , про розгляд справи повідомлений належним чином.

Представник боржника проти скарги заперечувала, наддала письмові заперечення.

Суд, заслухавши пояснення представника стягувача та представника боржника, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до слідуючого.

На виконанні ВПВР ДДВС МЮУ знаходиться виконавчий лист виданий на підставі Рішення Печерського районного суду м.Києва від 30.01.2014р. про звернення стягнення на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки за договором іпотеки , укладеним між акціонерним комерційним банком «Трансбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Медіа Проект Плюс». 25.05.2007 р. за реєстровим №3377. що належить ОСОБА_3. в рахунок часткового погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-СВ юг» перед публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (03150. м. Київ, вул. Горького. 127. ідентифікаційний код: 00032112) за кредитним договором №1969 від 28.04.2006 р. в сумі 29840 994.81 грн.. шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною продажу предмету іпотеки в розмірі 4 335 130,00 грн., але не нижче за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки майна під час проведення виконавчих дій, для задоволення вимог публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України». Учасниками виконавчого провадження, зокрема, є виконавець, сторони, представники сторін, експерт, спеціаліст, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання (згідно із частиною першою статті 14 Закону про виконавче провадження). Для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання (частина перша статті 20 Закону про виконавче провадження). Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання (абзац другий частини третьої статті 57 Закону про виконавче провадження). Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання (абзац третій частини другої статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» ). Суб'єктами оціночної діяльності є: суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі (частина перша статті 5 Закону про оцінку майна). Експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця (частина третя статті 20 Закону про виконавче провадження). Оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності, зокрема, зобов'язані дотримуватися під час здійснення оціночної діяльності вимог Закону про оцінку майна та нормативно-правових актів з оцінки майна, забезпечувати об'єктивність оцінки майна, повідомляти замовника про неможливість проведення об'єктивної оцінки у зв'язку з виникненням обставин, які цьому перешкоджають (згідно із статтею 13 Закону про оцінку майна). Суб'єкти оціночної діяльності, зокрема, мають право залучати додатково у разі необхідності до участі у проведенні оцінки майна інших оцінювачів або інших фахівців, а також суб'єктів підприємницької діяльності (згідно із статтею 30 Закону про оцінку майна). Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності (згідно із частиною першою статті 12 Закону про оцінку майна). Експерт несе кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження, про що він має бути попереджений виконавцем. Збитки, завдані сторонам внаслідок видачі завідомо неправдивого висновку, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. За недостовірну чи необ'єктивну оцінку майна суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем (частина п'ята статті 20 Закону про виконавче провадження). Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. Уразі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем (абзац перший частини п'ятої статті 57 Закону про виконавче провадження). Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України (частина перша статті 9 Закону про оцінку майна). Національний стандарт № 1 є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності. Згідно з вищезазначеною статтею 12 Закону про оцінку майна та умовами абзацу сьомого пункту 51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна передбачає складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки. Пункти 56 та 57 Національного стандарту № 1 передбачають, що висновок про вартість об'єкта є складовою частиною такого звіту. Звіт про оцінку майна підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання (згідно із пунктом 59 Національного стандарту № 1). Висновок підписується оцінювачем (оцінювачами), який безпосередньо проводив оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання (абзац третій пункту 60 Національного стандарту № 1). Оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності несуть відповідальність за недостовірну чи необ'єктивну оцінку майна згідно із законодавством (абзац перший пункту 55 Національного стандарту № 1). Для оцінки майна (майнових прав) під час здійснення виконавчого провадження виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання. У постанові про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання вид та характеристика майна, яке необхідно оцінити тощо, строки здійснення відповідних дій. У постанові обов'язково зазначається попередження про відповідальність: експерту - за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження; суб'єкту оціночної діяльності - суб'єкту господарювання (оцінювачу) - за недостовірну чи необ'єктивну оцінку майна; перекладачу - за здійснення завідомо неправильного перекладу під час виконавчого провадження, а також за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків під час виконавчого провадження (пункт 8 розділу 2 Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5). Необ'єктивна оцінка - оцінка, яка ґрунтується на явно неправдивих вихідних даних, навмисно використаних оцінювачем для надання необ'єктивного висновку про вартість об'єкта оцінки (абзац чотирнадцятий пункту 3 Національного стандарту № 1). Неякісна (недостовірна) оцінка - оцінка, проведена з порушенням принципів, методичних підходів, методів, оціночних процедур та (або) на основі необґрунтованих припущень, що доводиться шляхом рецензування (абзац п'ятнадцятий пункту 3 Національного стандарту № 1).

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Стаття 14 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу". Згідно ч. 1 ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Попівим Р.І. від 27.03.2015 року відкрито виконавче провадження №47038511 з примусового виконання виконавчого листа.

08.07.2015 року державним викогнавцем проведено опис та арешт майна боржника, що перебуває в іпотеці стягувача згідно з договоро м іпотеки від 25.05.2007 року за реєстровим номером №3377, а саме: трикімнатну квартиру НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3 та розташована у АДРЕСА_1, про що було складено акт опису й арешту майна.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазуром Г.І. від 05.02.2018 року визначено субєкта оціночної діяльності - ТОВ «Приватна експертна Служба» для участі у виконавчому провадженні №47038511.

11.05.2018 року стягувачу надійшло повідомлення державного виконавця від 03.05.2018 року №20.1-486/13 про результати визначення вартості чи оцінки майна та направлено копію з висновку з незалежної оцінки майна.

Згідно ст.447 ЦПК України, Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тобто, предметом судового розгляду згідно Розділу VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» є рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

У відповідності до ст.451 ЦПК України, за результатами скарги учасника виконавчого провадження, поданої в порядку ст.447 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В частині 4 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що державний виконавець про оцінку арештованого майна повідомляє сторони, які мають право оскаржити оцінку майна до суду в 10-денний строк з дня отримання повідомлення. При цьому, зазначена вище норма закону не визначає, в якому саме процесуальному порядку сторона виконавчого провадження має право звернутися до суду з питанням щодо оскарження оцінки майна.

З даного питання Верховний Суд України в пункті 17 Постанови № 14 Пленуму «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003р. зазначає про те, що оскільки дії державного виконавця, пов*язані з реалізацією арештованого майна, є підставою для виникнення цивільних прав та обов*язків, до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред*явлення позову, у зв*язку з чим у цій частині скаргу на дії державного виконавця суд ухвалою залишає без розгляду і роз*яснює заявникові можливість вирішення спору в позовному провадженні. Згідно ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; відсутній предмет спору; набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

В даному випадку, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» предметом оскарження вказує та просить скасувати висновок з експертної оцінки майна та призначити експертну оцінку майна іншій експертній установі, що по своїй юридичній суті є цивільно-правовими відносинами з приводу оспорювання вартості майна боржника, у зв*язку з чим суд вважає за необхідне закрити провадження у справі і роз*яснити йому право звернення до суду з відповідним позовом в порядку позовного провадження. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 29.12.2015 року аналогічну скаргу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк" на дії державного виконавця, скасування висновку з експертної оцінки майна залишено без розгляду.

Керуючись ст.ст. 255, 447, 451 ЦПК України, частиною 4 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003р., суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження за скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», боржник ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазур Геннадія Івановича при виконанні рішення Печерського районного суду м.Києва у справі № 757/24148/13-ц - закрити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Печерський районний суд м.Києва.

Дата складання повного тексту ухвали 27.09.2018 року.

Суддя Остапчук Т.В.