Провадження № 2-в/242/62/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: судді Любчика О.В., при секретареві Каменської А.С., розглянувши цивільну справу про вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження у справі 255/14503/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про припинення поруки,

В С Т А Н О В И В:

Від Верховного Суду надійшла до суду ухвала про вирішення питання відновлення втраченого судового провадження по справі 255/14503/13-ц Ворошиловського районного суду м. Донецьк за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про припинення поруки, в порядку розгляду касаційної скарги Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», з якої вбачається, що рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 17.04.2014 року по справі № 255/14503/13-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про припинення поруки задоволено, визнано припиненою поруку за договором поруки № SR-SMEOB1/338/2008 від 15.08.2008 року, укладеним між ОСОБА_1Є, та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», та стягнуто солідарно ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 45,50 грн. До ухвали додані копії рішень Ворошиловського районного суду м. Донецька від 17.04.2014 року, Апеляційного суду Донецької області від 11.06.2014 року.

Зацікавлені особи в судове засідання не зявилися ,про день і час слухання справи повідомлялися належним чином, інформація про час і місце судового засідання розміщена на сторінці Селидівського міського суду Донецької області у розділі «Інформація для учасників процесів (зона АТО)» офіційного веб-порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 488 Цивільного процесуального кодексу України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 489 Цивільного процесуального кодексу України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 вересня 2014 року № 2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ» відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», на підставі подань Державної судової адміністрації України на зміну територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним та апеляційним судам, визначено територіальну підсудність, зокрема, цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим у районі проведення антитерористичної операції. Територіальну підсудність Ворошиловського районного суду м. Донецька змінено на Селидівський міський суд Донецької області.

При розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги:

частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження (ст.493 Цивільного процесуального кодексу України).

З довідки Селидівського міського суду Донецької області № 163/18 від 16 серпня 2018 року вбачається, що відповідно до бази даних Ворошиловського районного суду м. Донецька за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про припинення поруки, Ворошиловським районним судом м. Донецька ухвалено рішення від 17.04.2014 року № 255/14503/13-ц. Дати набрання судовим рішенням законної сили в ОСК не зазначено.

Відповідно до ч. 1 ст. 494 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим відновити втрачене провадження в частині судових рішень.

Керуючись ст. 488, 490, 494 суд,

У Х В А Л И В:

Відновити втрачене провадження Ворошиловського районного суду м. Донецька по цивільній справі № 255/14503/13-ц за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про припинення поруки, в частині рішення Ворошиловського районного суду м . Донецька від 17.04.2014 року, ухвали Апеляційного суду Донецької області від 11.06.2014 року наступного змісту:

« 255/14503/13-ц

РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2014 року Ворошиловський районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді Алтухової О.С.,

секретар Ніколенко Д.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_3, представників відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про припинення поруки,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про припинення поруки, посилаючись на наступні обставини.

15.08.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № СМ- SMEOB1/338/2008, відповідно до якого Банком було надано Боржнику кредит у сумі 471000,00 дол. США.

Відповідно до п.3 Кредитного договору, сторони домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися Плаваюча процентна ставка, яка має вигляд (фіксований відсоток + FIDR).

Фіксований відсоток становить 6,00% річних.

У той же час 15.08.2008 року між ним та Банком було укладено договір поруки № SR- SMEOB1/338/2008 (далі - Договір поруки).

Відповідно до умов договору поруки він взяв на себе обов'язок відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань.

Пунктом 2.1 договору поруки передбачено, що порукою за цим договором забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов'язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі.

15.04.2009 року між банком ЗАТ «ОТП Банк» та боржником ОСОБА_2М, було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору.

Відповідно до п 2.1.1. додаткового договору № 1, боржник з банком домовились, що на період з 15.04.2009 року до 14.10.2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка та в наступному розмірі:

Фіксований відсоток становить 7% річних. На період з 15.10.2009 року до 15.08.2023 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися Плаваюча процентна ставка та в наступному розмірі: Плаваюча процентна ставка = (фіксований відсоток (7,00% річних) + FIDR).

15.12.2009 року між банком ЗАТ «ОТП Банк» та боржником ОСОБА_2 було укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору.

Відповідно до п 2.1.1. додаткового договору № 2, боржник з банком домовились, про наступне:

- на період з 15.12.2009 року до 14.04.2010 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка та в наступному розмірі: Фіксований відсоток становить 8,5% річних;

- на період з 15.04.2010 року до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися Плаваюча процентна ставка та в наступному розмірі: Плаваюча процентна ставка = (фіксований відсоток (7,55% річних) + FIDR).

Таким чином при підписанні додаткових угод №1 та №2, відповідачі погодилися про збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами. Одночасно, відповідно, збільшився обсяг відповідальності для нього, як для поручителя, оскільки відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України «у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя», ч.2 ст. 554 ЦК України передбачає, що «поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.»

Виходячи з цього, просив суд визнати припиненою поруку за договором поруки № SR-SMEOB1/338/2008 від 15.08.2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк».

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві, наполягала на задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 в судовому засіданні позов визнала, зазначила, що поручителя не було повідомлено про збільшення обсягу відповідальності у звязку із укладенням додаткових договорів до кредитного договору.

Представник відповідача ПАТ «ОТП Банк» - ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки збільшення обсягу відповідальності за договором поруки не відбулось.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 559 Цивільного кодексу України, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, порука припиняється.

Отже, підставами припинення поруки є такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Таким чином, збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає у разі збільшення розміру плати за кредитом, відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються відсотки за користування чужими грошовими коштами; підвищення розміру відсотків, встановлення (збільшення розміру) неустойки, зміна способу і форми майнового обтяження, умов відповідальності тощо.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в пункті 22 своєї постанови від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У такому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Як встановлено судом, 15 серпня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки, за умовами якого позивач поручився перед банком за виконання зобов'язань боржником за кредитним договором, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 15 серпня 2008 року № СМ- SMEOB1/338/2008.

Пунктом 2.1 договору поруки передбачено, що порукою за цим договором забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов'язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі.

Додатковими договорами від 15 квітня 2009 року та від 15 грудня 2009 року було внесено зміни до вказаного кредитного договору щодо зміни плаваючої процентної ставки з фіксованим процентом - 6 %, на фіксовану процентну ставку в розмірі 7 % на період з 15 квітня 2009 року до 14 жовтня 2009 року; зміни зазначеної фіксованої процентної ставки на плаваючу з фіксованим процентом - 7 % на період з 15 жовтня 2009 року до 15 серпня 2023 року; зміни вказаної плаваючої процентної ставки на фіксовану - в розмірі 8,5 % на період з 15 грудня 2009 року до 14 квітня 2010 року та зміни зазначеної фіксованої процентної ставки на плаваючу з фіксованим процентом - 7,55 % на період з 15 квітня 2010 року до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором.

З матеріалів справи вбачається, що збільшення процентної ставки за кредитним договором та відстрочення виконання зобов'язання, що призвело до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування кредитом, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя, відбулися без згоди останнього; можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди договором поруки не передбачена.

Письмової згоди щодо зміни умов договору поруки, зокрема, щодо зміни зобов'язання, забезпеченого порукою, а саме: збільшення процентної ставки та строків виконання зобов'язання за кредитним договором, поручитель не надавав.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є цілком обґрунтованими та підлягають задоволенню, а порука за договором поруки № SR-SMEOB1/338/2008 від 15.08.2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» - припиненню.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача підлягають стягненню сплачені позивачем при подачі позову державне мито в розмірі 8,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 11, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про припинення поруки задовольнити.

Визнати припиненою поруку за договором поруки № SR-SMEOB1/338/2008 від 15.08.2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк».

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 45,50 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Ворошиловський районний суд м. Донецька протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ворошиловського

районного суду м. Донецька О.С. ОСОБА_6

Єдиний унікальний номер 255/14503/13-ц

Номер провадження 22ц/775/4717/14

Категорія: 27

Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_6

Доповідач: Груіцька Л.О.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 року м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Груіцької Л.О.,

суддів: Лоленко А.В., Солодовник О.Ф.

при секретарі: Папоян К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення Ворошиловського районного суду м.Донецька від 17 квітня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про припинення поруки,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ворошиловського районного суду м.Донецька від 17 квітня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Договір поруки №SR-SMEOB1/338/2008 від 15.08.2008 року укладений між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» визнано припиненим.

Не погодившись з рішенням Ворошиловського районного суду м.Донецька від 17 квітня 2014 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» подало апеляційну скаргу.

Просило рішення суду скасувати та винести нове рішення. Вважають, що рішення є незаконним, не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що при укладанні додаткових договорів до Кредитного договору не було порушень законодавства, а тому немає підстав для розірвання договору поруки. Окрім того посилаються на п.2.1. договору поруки, де вказано, що на момент укладання договору поруки поручитель надав згоду на зміну зобовязання, та у звязку з чим укладання додаткових договорів до договору поруки не потрібно.

Судом першої інстанції встановлено наступне:

15 серпня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки, за умовами якого позивач поручився перед банком за виконання зобов'язань боржником за кредитним договором, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 від 15 серпня 2008 року № СМ- SMEOB1/338/2008.

Додатковими договорами від 15 квітня 2009 року та від 15 грудня 2009 року було внесено зміни до вказаного кредитного договору щодо зміни плаваючої процентної ставки з фіксованим процентом - 6 %, на фіксовану процентну ставку в розмірі 7 % на період з 15 квітня 2009 року до 14 жовтня 2009 року; зміни зазначеної фіксованої процентної ставки на плаваючу з фіксованим процентом - 7 % на період з 15 жовтня 2009 року до 15 серпня 2023 року; зміни вказаної плаваючої процентної ставки на фіксовану - в розмірі 8,5 % на період з 15 грудня 2009 року до 14 квітня 2010 року та зміни зазначеної фіксованої процентної ставки на плаваючу з фіксованим процентом - 7,55 % на період з 15 квітня 2010 року до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором. /а.с.16-20, 21-23/

15.04.2009 року між банком ЗАТ «ОТП Банк» та боржником ОСОБА_2, було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору./а.с.21-23/ Відповідно до п 2.1.1. додаткового договору № 1, боржник з банком домовились, що на період з 15.04.2009 року до 14.10.2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка в наступному розмірі: фіксований відсоток становить 7% річних. На період з 15.10.2009 року до 15.08.2023 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися Плаваюча процентна ставка та в наступному розмірі: Плаваюча процентна ставка = (фіксований відсоток (7,00% річних) + FIDR).

15.12.2009 року між банком ЗАТ «ОТП Банк» та боржником ОСОБА_2 було укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору./а.с.16-20/.

Відповідно до п 2.1.1. додаткового договору № 2, боржник з банком домовились, про наступне:

- на період з 15.12.2009 року до 14.04.2010 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка та в наступному розмірі: Фіксований відсоток становить 8,5% річних;

- на період з 15.04.2010 року до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися Плаваюча процентна ставка та в наступному розмірі: Плаваюча процентна ставка = (фіксований відсоток (7,55% річних) + FIDR).

Задовольняючи позовні вимоги суд керувався тим, що письмової згоди щодо зміни умов договору поруки, щодо зміни зобовязання, забезпеченого порукою, а саме збільшення процентної ставки та строків виконання зобовязання за кредитним договором поручитель не надавав. Оскільки можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди договором поруки не передбачена.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, представника відповідача ОСОБА_2-ОСОБА_5 дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України у кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ч. 1 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно із частиною 2 наведеної норми поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 559 Цивільного кодексу України, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, порука припиняється.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в пункті 22 своєї постанови від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності.

Апеляційним судом встановлене, що збільшення процентної ставки за кредитним договором та відстрочення виконання зобовязання, призвело до збільшення періоду, за який нараховується проценти за користування кредитом, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя без годи останнього. Можливість зміни розміру процентів за основним зобовязанням і строків її виплати без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди договором поруки не передбачена. Письмової згоди щодо зміни умов договору поруки, зокрема щодо зміни зобовязання, забезпеченого порукою, а саме: збільшення процентної ставки та строків виконання зобовязання за кредитним договором, поручитель не надавав.

Таким чином рішення суду першої інстанції, щодо задоволення позову про припинення поруки є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги необґрунтовані і не спростовують висновків суду.

Рішення суду постановлено у відповідності до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування не встановлено.

З урахуванням наведеного апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303-315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» відхилити.

Рішення Ворошиловського районного суду м.Донецька від 17 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий : (підпис)

Судді: (підпис)

Копія вірна

суддя : (підпис)»

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 ти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Любчик