ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м.Суми

Справа №592/10859/17

Номер провадження 22-ц/788/1425/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 червня 2018 року, ухвалене у складі судді Труханової Л.М., в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми, повний текст судового рішення складено 15 червня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

02 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації та компенсацію моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що під час розгляду Ковпаківським районним судом м. Суми справи за його позовом до ОСОБА_2 про повернення привласнених нею його грошових коштів в сумі 158 907 грн і відшкодування збитків, ОСОБА_2 дала суду завідомо неправдиві свідчення про те, що нібито в травні 2011 року вона позичила йому 200 000 грн на півроку (тобто до листопада 2011 року). Такі ж завідомо неправдиві свідчення відповідач надала працівникам Сумського міського відділу Національної поліції в січні 2017 року. Заяви ОСОБА_2 про те, що він позичив у неї 200 000 грн і не повернув, ображають і принижують його честь і гідність, підривають його репутацію, завдають душевного болю і моральних страждань. Ці заяви є наклепом та дискредитують його, посягають на його невід'ємні права як людини та громадянина, формують його негативний образ серед громадськості, порушують публічний порядок, суперечать моральним засадам суспільства. Зважаючи, що він є непрацездатним інвалідом з дитинства другої групи, в тому числі має невиліковне неврологічне захворювання, заяви ОСОБА_2 особливо негативно впливають на стан його здоров'я, створюють ризики для його подальшого погіршення, можуть спровокувати виникнення нових неврологічних і психологічних проблем.

Остаточно уточнивши позовні вимоги, просить визнати заяви ОСОБА_2 про те, що він в неї брав у борг 200 000 грн недостовірними; зобов'язати ОСОБА_2 спростувати її заяви про те, що він брав у неї в борг 200 000 грн в 2011 році; стягнути з ОСОБА_2 на його користь 120 000 грн в якості компенсації моральної шкоди.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 червня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким визнати заяви ОСОБА_2 про те, що він брав у неї 200 000 грн недостовірними, зобов'язати ОСОБА_2 спростувати її заяви про те, що він брав у неї в борг 200 000 грн в 2011 році, стягнути з відповідача на його користь 120 000 грн в якості компенсації моральної шкоди.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що питання про спростування недостовірної інформації судом не розглядалося, повторної оцінки доказів тут немає, не існує іншого спору про це, а розглянута судом справа стосується іншого питання. Тому окремий позов про спростування недостовірної інформації є цілком законним, а відмова в його задоволенні є незаконною. Висновок суду, що позивачем не надано належних та допустимих доказів не відповідає дійсності і суперечить матеріалам справи. В рішенні суду нічого не зазначено про те, чи досліджував суд якість докази, якщо так, то які саме, які з них він врахував чи відхилив, з яких причин. Суд взагалі не став з'ясовувати, чи визнає ОСОБА_2 свої заяви про те, що він в травні 2011 року брав у неї 200 000 грн. Відмовившись від з'ясування цього питання суд фактично відмовився від розгляду справи по суті і ухвалив рішення без розгляду справи.

Заслухавши доповідь суді-доповідача, пояснення позивача, який підтримав свою апеляційну скаргу, відповідача, яка заперечує проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що інформація, надана ОСОБА_2 під час розгляду цивільної справи та в поясненнях працівникам поліції не може бути визнана як недостовірна, оскільки відповідач реалізувала своє процесуальне право під час розгляду справи в Ковпаківському районному суді м. Суми. Достовірність або недостовірність наданої відповідачем інформації мав встановити суд, в провадженні якого безпосередньо перебувала цивільна справа та надати отриманій інформації належну оцінку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Позивач, як на підставу своїх вимоги посилається на те, що під час розгляду Ковпаківським районним судом м. Суми справи № 592/3475/17 за його позовом до ОСОБА_2 про повернення привласнених нею коштів в сумі 158 907 грн і відшкодування збитків, ОСОБА_2 надала суду завідомо неправдиві свідчення про те, що нібито в травні 2011 року вона позичила позивачу 200 000 грн на півроку (тобто до листопада 2011 року). Такі пояснення вона також надала працівникам правоохоронних органів.

Позивачем на підтвердження позовних вимог було надано копію письмових пояснень відповідача, які надавалися нею працівникам Сумського міського відділу Національної поліції та сторінку рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 лютого 2018 року, де зазначено її пояснення про те, що вона в 2011 році надала позивачу в борг 200 000 грн (а. с. 97-98).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 592/3475/17 від 19 лютого 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «Банк Михайлівський», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноважених осіб Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю., Гриценка В.В. про визнання правочину недійсним, зобов'язання повернути кошти та нараховані відсотки, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за необґрунтованістю.

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 10 липня 2018 року рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 лютого 2018 року в даній справі скасовано в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення коштів та скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми 10 липня 2017 року та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 158 959 гривень 43 копійок.

В іншій частині рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 лютого 2018 року суду залишено без змін.

Відповідно до статті 270 ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи належить право на повагу до гідності та честі.

Згідно ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб.

Частиною 1 ст. 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

У п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одної особи у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Відповідно до абзаців 3, 4 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред'явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом. Не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі та оцінювалася судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. Вказана вимога по суті означала б вимогу повторної судової оцінки наданих суду доказів у раніше розглянутій справі.

Вказана інформація, яку позивач просить визнати недостовірною та спростувати, а саме щодо того, що він брав у відповідача в борг 200 000 грн у 2011 році, надавалась ОСОБА_2 в заперечення на позовні вимоги ОСОБА_1 у цивільній справі № 592/3475/17 за його позовом до ОСОБА_2, ПАТ «Банк Михайлівський», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноважених осіб Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю., Гриценка В.В. про визнання правочину недійсним, зобов'язання повернути кошти та нараховані відсотки, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди. Тобто, надання, зазначеної позивачем інформації, є обраний відповідачем спосіб захисту від вимог позивача у цивільній справі.

Даній інформації, що містилася в поясненнях відповідача, судами була надана відповідна правова оцінка за наслідками якої суди дійшли висновку, що вона не знайшла свого підтвердження. Тобто помилковими є доводи апеляційної скарги, що дані докази, а саме пояснення відповідача, судом раніше не досліджувалися та їм не була надана оцінка.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання недостовірними та спростування заяв відповідача правоохоронним органам та в іншій цивільній справі, сторонами в якій були ОСОБА_1 та ОСОБА_6

У зв'язку з тим, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про спростування недостовірної інформації, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив і у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди, завдання якої позивач обґрунтовує поширенням відповідачем відносно нього вищезазначеної інформації.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 червня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 вересня 2018 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.С. Ткачук