Ухвала

17 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 465/2401/14-ц

провадження № 61-30710св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

третя особа - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду Львівської області від 24 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Савуляка Р. В., Копняк С. М., Шеремети Н. О.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк»)звернулося до суду позовом до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 14 червня 2006 року між Львівською філією Відкритого акціонерного товариства «Укргазбанк» (17 вересня 2008 року змінено на ПАТ АБ «Укргазбанк») та ОСОБА_5 укладений кредитний договір № 1 згідно з яким банк надав кредит на споживчі цілі в сумі 500 000,00 дол. США на строк із 14 червня 2006 року по 14 червня 2013 року із сплатою процентів за користування кредитом.

Із метою забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту, 30 червня 2006 року між банком та ОСОБА_4 укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу НорН. М., за реєстровим номером 3051. Предметом іпотеки за вказаним договором є житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1, житловою площею - 170,1 кв. м та загальною площею - 376,3 кв. м, який належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на будинок від 27 червня 2006 року, реєстраційний номер 15225164.Позичальник свої зобов'язання за кредитним договором не виконує у термін обумовлений кредитним договором, кредитні кошти не повернув, процентів за фактичне користування кредитними коштами не сплачує, що призвело до простроченої заборгованості.Станом на 20 жовтня 2014 року загальна сума заборгованості за кредитним договором від 14 червня 2006 року № 1 становить 624 957,78 доларів США та 3 889 916,51 грн, із яких: 496 144,72 дол. США - заборгованість за кредитом;128 813,06 дол. США - заборгованість за відсотками; 3 154 995,06 грн пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 734 921,04 грн - пеня за несвоєчасну сплату відсотків.

Посилаючись на викладене, позивач, з урахуванням уточнених вимог, просив у рахунок погашення заборгованості станом на 20 жовтня 2014 року за кредитним договором від 14 червня 2006 року № 1, укладеним між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_5 у сумі 624 957,78 дол. США та 3 889 916,51 грн звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1, житловою площею - 170,1 кв. м та кухні, загальною площею 376,3 кв. м та належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на будинок від 27 червня 2006 року, реєстраційний номер 15225164, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною для подальшої реалізації, встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та стягнути з ОСОБА_4 1 000,00 грн штрафних санкцій за порушення умов договору іпотеки, посвідченого 30 червня 2006 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н. М., внесеного до реєстру за номером 3051.

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася із зустрічним позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк», третя особа - ОСОБА_5, про визнання недійсним договору іпотеки без оформлення заставної від 30 червня 2006 року укладеного між нею та ПАТ АБ «Укргазбанк».

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона не була стороною кредитного договору від 14 червня 2006 року № 1, умови вказаного договору їй не були доведені, банк не повідомляв її про невиконання основного зобов'язання. Вона не виступала поручителем ОСОБА_5 за кредитним договором від 14 червня 2006 року № 1. Предметом іпотеки виступає цегляний житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1, однак земельна ділянка, що розташована за вказаною адресою, стала її власністю вже після укладення договору іпотеки. Банк, порушуючи частину 2 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» ні перед укладенням договору, ні протягом його дії не повідомив її про умови надання кредиту, та не надав в повному обсязі інформації про умови кредитування як того вимагає закон. Крім того, банк порушив вимоги Закону України «Про іпотеку», оскільки їй не надсилалися письмові вимоги про усунення порушень у тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту та плати за дострокове його погашення є несправедливими, і це є підставою для визнання таких положень договору недійсними.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_4 просила суд визнати договір іпотеки без оформлення заставної (іпотека будівлі для випадку, якщо іпотекодавець та позичальник різні особи) посвідчений 30 червня 2006 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н. М. та зареєстрований у реєстрі № 3051 недійсним.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 12 травня 2015 року у задоволенні первісного позову ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсним договір іпотеки без оформлення заставної (іпотека будівлі для випадку, якщо іпотекодавець та позичальник різні особи), посвідчений 30 червня 2006 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н. М. та зареєстрований у реєстрі за № 3051. Вирішено питання судових витрат.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що зміст спірного договору іпотеки без оформлення заставної від 30 червня 2006 року не відповідає частині першій статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки перед його укладенням та протягом його дії банк не довів до ОСОБА_4 у письмовій формі умови надання кредиту, зокрема, форму кредитування, зобов'язання позичальника; тип процентної ставки; сукупну вартість кредиту й вартість послуги з оформлення кредитного договору; способи повернення кредиту і його умови. Також укладеним договором порушений принцип рівності сторін, обмежене право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної інформації про кредит. Усупереч вимог підпунктів 4 та 5 частини першої статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів» допущене порушення принципу рівності сторін договору, учасником якого є споживач та обмежене право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію, зокрема порядок сплати відсотків, розмір відповідальності за укладеним договором.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 24 листопада 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення первісного позову ПАТ АБ «Укргазбанк». У рахунок погашення заборгованості станом на 20 жовтня 2014 року за кредитним договором № 1 укладеним між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_5 у сумі 624 957,78 дол. США та 3 889 916,51 грн, із яких: 496 144,72 дол. США - заборгованість за кредитом; 128 813,06 дол. США - заборгованість за відсотками; 3 154 995,06 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 734 921,04 грн - пеня за несвоєчасну сплату відсотків, звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1, житловою площею - 170,1 кв. м та кухні, загальною площею 376, 3 кв. м та який належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на будинок від 27 червня 2006 року, реєстраційний номер 15225164, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», встановивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації в сумі 1 4822 206 грн, яка визначена висновком судової оціночної-будівельної експертизи № 4873. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 1 000,00 грн штрафних санкцій за порушення умов договору іпотеки, посвідченого 30 червня 2006 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. та внесеного до реєстру за № 3051.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що оскільки ОСОБА_5 порушено зобов'язання за кредитним договором від 14 червня 2006 року, допущено заборгованість на загальну суму 624 957,78 дол США та 3 889 916,51 грн, що визначено рішенням Галицького районного суду м. Львова від 26 квітня 2016 року, то є всі підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому зміст правочину (договору іпотеки) не суперечить ЦК України, волевиявлення ОСОБА_4 було вільним і відповідало її внутрішній волі, правочин вчинений у формі встановленій законом, і спрямований на реальне настання правових наслідків. Вона розуміла, що у разі невиконання її чоловіком ОСОБА_5 зобов'язання, забезпеченого іпотекою, банк набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки, тому правових підстав для визнання недійсним договору іпотеки без оформлення заставної від 30 червня 2006 року між ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 за статтями 203, 215 ЦК України не було. Крім того, договір іпотеки не підлягає перевірці на відповідність його умов Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ОСОБА_4 не є споживачем і не одержує згідно з договором продукцію чи послугу.

У грудні 2017 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справкасаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Львівської області від 24 листопада 2017 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, щоу разі якщо заставодавцем (іпотекодавцем) виступає не боржник, а третя особа, то між третьою особою та заставодержателем мають існувати відносини поруки. На момент укладення оспорюваного договору іпотеки, ОСОБА_4 не була власником земельної ділянки і не передавала таку в іпотеку. Після оформлення права власності на земельну ділянку, вартість такої значно збільшилася, і у разі виконання оспорюваного рішення апеляційного суду Львівської області від 24 листопада 2017 року банк отримає кошти від продажу не тільки предмета іпотеки - будинку, але і від продажу земельної ділянки, на якій вказаний будинок розміщений, хоча така в іпотеку не передавалася. Наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно. Разом із тим задоволення подібних позовних вимог можливе лише у разі, коли суду надані беззаперечні докази того, що попередні заходи не призвели до належного виконання зобов'язання.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та надано строк на подання заперечення.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2018 року до Верховного Суду надійшли заперечення ПАТ АБ «Укргазбанк» на касаційну скаргу, згідно з якими звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов'язання на забезпечувальне. Задоволення вимог за дійсним основним зобов'язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов'язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов'язанням відсутня.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену справу передано до Верховного Суду.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п'ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», третя особа - ОСОБА_5, про визнання недійсним договору іпотеки, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду Львівської області від 24 листопада 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик