_____________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/520/227/18
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову

19.10.2018 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на обовязкову частку в спадщині та її стягнення,

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить: визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою та зареєстрованою мешканкою м. Ананьїв Перший Ананьївського району Одеської області, вул. Котовського 88, пошт, інд 66401, паспорт серії НМ №490636, виданий Ананьївський РВ ГУ МВС України в Одеській області 14 вересня 2007 року, картка платника податків № НОМЕР_1, пенсіонерки, дитини війни, ветерана праці, право на обов'язкову долю в спадщині після смерті сина, ОСОБА_4, котрий мешкав в АДРЕСА_1 та помер 4 червня 2014 року та стягнути вказану обов'язкову долю в сумі 394 тисячі 774 гривні 16 копійок з відповідачки по цій справі, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії АО №144249, виданий Дніпропетровським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 10 жовтня 2013 року, картка платника податків номер невідомий, стягнувши також з неї на мою користь понесені мною витрати по цій справі по сплаті судового збору, витрат на правову допомогу, оплату проведення експертиз, на забезпечення позову та витребування доказів і інші витрати згідно платіжних документів, котрі будуть мною додані до позовної заяви або в судових засіданнях.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М.

Ухвалою судді від 19.10.2018 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче засідання.

Одночасно з подачею позову позивач звернулась до суду з заявою, якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення для відповідача по цій справі, ОСОБА_2 заборони на відчуження будь яким способом слідуючого нерухомого майна: трикімнатна житлова квартира, в котрій вона мешкає, розташована в АДРЕСА_2 загальною площею 95,9 кв. м., жилою площею 50,5 кв. м. Під забороною та іпотекою не знаходиться; житлова квартира, розташована за адресою: смт. Ювілейне Дніпропетровської області Дніпропетровського району, вул. Фрунзе буд.. 4, кв. 8, Квартира зареєстрована 8 серпня 2011 року на ОСОБА_5 Загальна площа 59,3 кв. м., жила площа 42,2 кв. м.; гараж №218, розташований біля житлового будинку №48 в м. Одесі по вул. Шишкіна. Загальна площа 18,4 кв. м.; автомобіль „Мерседес Бенц" модель 308Д, номерний знак НОМЕР_2, колір жовтий, 1994 року випуску, зареєстрований на ОСОБА_5; автомобіль марки „ТОЙОТА", модель „АВРОН", номерний знак НОМЕР_3, колір сірий, 2007 року випуску,. Цей автомобіль 27 вересня 2014 року перереєстрований з ОСОБА_6 на ОСОБА_5, а з 8 серпня 2015 року нею перереєстрований на ОСОБА_7, тому заборона повинна стосуватися і неї.; автомобіль марки „НІСАНА" модель „ ТИДА" номерний знак НОМЕР_4, колір сірий, 2007 року випуску,, зареєстрований на ОСОБА_5; автомобіль „Фундуй" модель „Соната", номерний знак НОМЕР_5. Дані технічного паспорту невідомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши матеріали заяви, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1, п.2 та п.3 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб ; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Так з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 141958491 від 19.10.2018 року вбачається, що квартира АДРЕСА_3, на яку позивач просить накласти арешт, знаходиться в Іпотеці у ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» на підставі відповідного договору від 31.07.2007 року, що унеможливлює накладення арешту на вказану нерухомість, так як даний арешт може порушиьти права осіб, не залучених до участі у справі.

Також позивач просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_4, проте відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 141957233 від 19.10.2018 року вказана квартира на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_9, ОСОБА_2 та ОСОБА_10.

Таким чином, в разі накладення арешту на вказану квартиру можуть будуть порушенні права осіб, які не приймають участь у справі, так як частка відповідача у спірній квартирі не виділена.

Окрім того, у своїй заяві позивач просить накласти арешт на гараж №218, розташований біля житлового будинку №48 в м. Одесі по вул. Шишкіна, проте як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 120358703 від 12.04.2018 року за ОСОБА_4 зареєстрований гараж № 118 за вказаною адресою, в той час як відомості щодо належності йому гаражу під номером 218 в матеріалах справи відсутні.

Також, на думку суду, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо накладення арешту на автомобіль марки „ТОЙОТА", модель „AURION", номерний знак НОМЕР_3, колір сірий, 2007 року випуску та автомобіль „HYUNDAI " модель „SONATA", номерний знак НОМЕР_5, оскільки, з листа Регіонального сервісного центру в Одеській області від 27.06.2018 року вбачається, що власниками даних транспортних засобів є стороні особи, які не приймають у участь у справі.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

З урахуванням викладеного, враховуючи розяснення Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006року, приймаючи до уваги викладені обставини у заяві про забезпечення позову, суд вважає за необхідне клопотання про забезпечення позову задовольнити частково та накласти арешт на майно відповідача, а саме: автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», модель «308D» номерний знак НОМЕР_6, колір жовтий, 1994 року випуску, двигун № НОМЕР_7 та автомобіль марки «NISSAN», модель «TIDA» номерний знак НОМЕР_8, колір сірий, 2007 року випуску, двигун № HR16272915А, в іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. . 76, 77, 81, 84 149-154, 157, 353 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання права власності на обовязкову долю в спадщині та її стягнення задовольнити частково.

Вжити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на обовязкову долю в спадщині та її стягнення - заходи забезпечення позову.

Наслати арешт на: автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», модель «308D» номерний знак НОМЕР_6, колір жовтий, 1994 року випуску, двигун № НОМЕР_7 та автомобіль марки «NISSAN», модель «TIDA» номерний знак НОМЕР_8, колір сірий, 2007 року випуску, двигун № HR16272915А.

В іншій частині у задоволенні клопотання - відмовити.

Обов`язок пред`явлення даної ухвали до виконання покласти на позивача ОСОБА_1

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси

Суддя Куриленко О. М.