Ухвала

Іменем України

28 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 212/6396/17

провадження №61-41789ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі -

ПАТ «Кривбасзалізрудком»), приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», (далі - ПрАТ «ЦГЗК»), публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») про відшкодування моральної шкоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилався на те, що він протягом тривалого періоду часу, починаючи з лютого 1986 року по 20 вересня 2011 року, на підприємствах міста обіймав різні посади з важкими та небезпечними умовами праці, внаслідок чого захворів на професійні захворювання.

Зазначене, а також отримання ним 01 березня 2006 року виробничої травми внаслідок нещасного випадку в шахтобудівельному управлінні ВАТ «Кривбасзалізрудком» (правонаступником якого є ПАТ «Кривбасзалізрудком») призвело до значної втрати ним професійної працездатності та встановлення йому третьої групи інвалідності. У зв'язку з цим він змушений проходити численні медичні огляди та відновлювальні процедури, чим йому спричинено моральну шкоду, яку ним оцінено у розмірі 640 000 грн, яку він просив стягнути з відповідачів. Крім того, з відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» просив стягнути спричинену моральну шкоду, внаслідок нещасного випадку, у розмірі 32 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 липня

2018 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_4: моральну шкоду у зв'язку з нещасним випадком на виробництві у розмірі 11 169 грн, та моральну шкоду у зв'язку з професійним захворюванням у розмірі 37 230 грн. Стягнуто з ПрАТ «ЦГЗК» шкоду у зв'язку з професійним захворюванням 7 446 грн. Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у зв'язку з професійним захворюванням у розмірі 3 723 грн.

Рішення суду першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, мотивоване тим, що ушкодження здоров'я, яке ОСОБА_4 отримав під час виконання трудових обов'язків, йому було заподіяно моральні та фізичні страждання, що призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що моральна шкода завдана позивачу у зв'язку з порушенням підприємствами-відповідачами вимог законодавства про охорону праці та встановлених нормативів щодо мікроклімату на виробництві.

У серпні 2018 року ПАТ «Кривбасзалізрудком» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалені у справі судові рішення в частині стягнення з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь позивача моральної шкоди, та ухвалити нове рішення, яким у цій частині позовних вимог відмовити.

Касаційна скарга ПАТ «Кривбасзалізрудком» мотивована тим, що положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» (в редакції, чинній на момент встановлення висновком МСЕК втрати працездатності позивача) обов'язок відшкодування моральної шкоди покладено на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві (далі - Фонд). Крім того, ПАТ «Кривбасзалізрудком» не є правонаступником майнових прав та обов'язків шахт, на яких працював позивач, і не повинно нести відповідальність за завдану шкоду.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із установлених судами обставин справи вбачається, що з 11 лютого 1986 року по 20 вересня 2011 року, ОСОБА_4, працюючи на підприємствах міста та обіймаючи різні посади з важкими та небезпечними умовами праці, захворів на професійні захворювання: радикулопатія, хронічний бронхіт, нейросенсорна приглухуватість, та був вимушений проходити відновлювальне лікування.

Під час роботи підземним електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування в шахтобудівельному управлінні ВАТ «Кривбасзалізрудком» (правонаступником якого є ПАТ «Кривбасзалізрудком»), внаслідок нещасного випадку, позивачем було отримано широку рвану рану V пальця лівої кисті з ушкодженням лівої фаланги. Висновком медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) від 23 березня 2007 року йому встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 5 %.

За виявленими професійними захворюваннями позивача ПАТ «Кривбасзалізрудком» складено Акт № 18 розслідування від 23 червня 2011 року, згідно якого підставою для встановлення професійного характеру захворювань є робота позивача на підприємствах відповідачів, під час перебігу якої виконувані позивачем роботи характеризувались важкою фізичною працею з причин обмеженості підземного робочого простору, не забезпечуючого можливості застосування засобів малої механізації та перебував в зоні діючих машин і обладнання, які по своїм конструктивним недолікам є джерелом шуму, рівень якого перевищував ГДР.

Після встановлення у ОСОБА_4 професійного захворювання в 2011 році та відповідно до висновку МСЕК від 03 листопада 2016 року йому було встановлено 60 % втрати професійної працездатності, із них 5 % по трудовому каліцтву, 30 % по радикулопатії, 15 % по хронічному бронхіту, 10 % по туговухості строком до 1 жовтня 2018 року та продовжено третю групу інвалідності, встановлену висновком МСЕК від 06 жовтня 2014 року.

Страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, є одним із видів загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 4 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР), правове регулювання якого здійснювалося, зокрема, прийнятим відповідно до цих Основ Законом України № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року (далі - Закон № 1105-XIV).

Норми вказаного Закону в редакції, чинній з моменту прийняття цього Закону і до внесення змін Законом України від 23 лютого 2007 року № 717-V, передбачали обов'язок Фонд відшкодовувати моральну шкоду застрахованим і членам їх сімей.

З огляду на положення статей 21, 28, 30, 34, 35 Закону № 1105-XIV право на отримання потерпілим страхових виплат у разі настання стійкої втрати працездатності, у тому числі виплати за моральну шкоду, виникає в особи з дня встановлення їй такої стійкої втрати працездатності вперше висновком МСЕК.

Пунктом 27 статті 77 Закону України від 20 грудня 2005 року № 3235-IV «Про Державний бюджет України на 2006 рік» та пунктом 22 статті 71 Закону України № 489-V від 19 грудня 2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію вказаних норм Закону № 1105-XIV, які передбачали виплату Фондом потерпілому страхової виплати за моральну шкоду, було зупинено на 2006 та 2007 роки.

Законом України від 23 лютого 2007 року № 717-V, що набрав чинності з 20 березня 2007 року, до Закону № 1105-XIV внесено зміни, згідно з якими були виключені норми про здійснення Фондом потерпілому страхової виплати за моральну шкоду.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 77-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» Закон № 1105-XIV було викладено у новій редакції, а також змінено назву на Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до частини восьмої статті 36 Закону № 1105-XIV (у редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VIII) відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України.

Наведене законодавче положення не містить вказівку на зворотну дію закону в часі, а отже не суперечить змісту частини першої статті 58 Конституції України та статті 5 ЦК України.

Так, з позовом до ПАТ «Кривбасзалізрудком», ПрАТ «ЦГЗК», ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я на виробництві, ОСОБА_4 звернувся у жовтні 2017 року. З цього часу виникли правовідносини, на які поширює свою дію Закон № 1105-XIV в редакції, чинній з 01 січня 2015 року. Оскільки на час виникнення спірних правовідносин вказаний Закон покладав відповідальність за відшкодування моральної шкоди на роботодавця і не передбачав можливості такого відшкодування Фондом, правові підстави для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ПАТ «Кривбасзалізрудком» моральної шкоди відсутні.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що порушення прав ОСОБА_4 на безпечні умови праці, внаслідок неналежного виконання відповідачем ПАТ «Кривбасзалізрудком» обов'язку щодо охорони праці, а також нещасний випадок на виробництві призвели до втрати ним нормальних життєвих зв'язків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Професійні захворювання, які позивачем отримано під час його перебування у трудових відносинах з відповідачами, та, зокрема, виробнича травма, яку ОСОБА_4 зазнав під час роботи в Шахтобудівельному управлінні ВАТ «Кривбасзалізрудком», стали причиною втрати професійної працездатності позивача.

Враховуючи характер, глибину та тривалість моральних страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача, з урахуванням принципів справедливості і розумності, суд дійшли вірного висновку про стягнення з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь позивача моральної шкоди, що пропорційна відпрацьованому стажу роботи, а також моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок отримання виробничої травми під час роботи на вказаному підприємстві.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

В.В. Пророк

І.М. Фаловська