Єдиний унікальний номер 725/1452/18
Номер провадження 2/725/212/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2018 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

за участю секретарів: Майстрюк В.О., Марчука Д.М.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

представника третьої особи: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа: Перша Чернівецька державна нотаріальна контора про зміну черговості спадкування та визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа: Перша Чернівецька державна нотаріальна контора про зміну черговості спадкування та визнання права власності на майно в порядку спадкування.

У поданій заяві посилалася на те, що являється молодшою сестрою покійної ОСОБА_6, яка померла 12 серпня 2017 року.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: будинковолодіння №5, що по вул. Ковпака м. Чернівці та прилеглу до нього земельну ділянку.

Вказане будинковолодіння було побудовано їх бабусею та дідусем. У подальшому там проживали їх батьки. Від їх шлюбу народилося троє дітей: вона, померла ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Усе своє дитинство та молодість позивач провела у цьому будинку. У серпні 1970 року вона одружилась, змінила прізвище на «Приходько» та, створивши власну сімю, почала проживати окремо.

В 1965 році її померла сестра здійснила капітальний ремонт будинку та 29.04.1970 отримала свідоцтво про право власності на житловий будинок по вул. Ковпака, 5 м.Чернівці. Тут після одруження залишилась проживати ОСОБА_6. У неї було двоє синів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Відповідач ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_8 та онукою померлої ОСОБА_6

ОСОБА_5 вона вперше побачила 13 років тому, коли та приїжджала до сестри за документами. Позивач просила, щоб відповідач залишилась проживати з бабусею та доглядала за нею, оскільки остання потребувала стороннього догляду, проте ОСОБА_5 відмовилась і майже не приїжджала.

Діти спадкодавця ОСОБА_8 та ОСОБА_9 померли ще у 2004 році від хвороб. Позивач вказувала на те, що їх похованням займалася саме вона та її донька.

У подальшому, коли у 2017 році сестра померла, вона також займалася її похованням. Відповідач не була присутньою на похоронах бабусі та зявилася пізніше з метою прийняття спадщини.

Зазначила, що ОСОБА_6 останнім часом потребувала сторонньої допомоги, їй доводилося залишатися у неї та здійснювати догляд, оскільки остання перебувала у безпорадному стані в силу свого похилого віку, мала хронічні захворювання, групу по зору. Крім того, в останній рік свого життя померла не усвідомлювала своїх дій та не могла керувати ними, майже нічого не бачила. Вона забезпечувала її ліками та допомагала вести господарство.

Після смерті ОСОБА_6 позивач є спадкоємцем другої черги, проте ОСОБА_5 прийняла спадщину за право представлення на ту частку спадщини, яка б за законом належала її батькові ОСОБА_8 та є спадкоємцем першої черги.

Вважає, що вона має право на спадщину, а тому на підставі ч.2 ст.1259 ЦК України просила змінити черговість спадкування після померлої ОСОБА_6 та надати їй, спадкоємцю другої черги, право на спадкування після померлої сестри разом із спадкоємцем за правом представлення ОСОБА_5

Також просила визнати за нею право власності в порядку спадкування після померлої 12.08.2017 року ОСОБА_6 на будинковолодіння №5, що по вул.Бориславській м. Чернівці та прилеглу до неї земельну ділянку.

Відповідачем ОСОБА_5 було подано відзив на позов, в якому остання позов не визнала. Вказувала на те, що спілкувалася з бабусею, цікавилась її здоровям та за потреби та можливості допомагала їй, оскільки здійснювала догляд за малолітньою дитиною. Вони підтримували сімейні та дружні відносини. Їй відомо, що бабуся отримувала пенсію, яку забирала сестра ОСОБА_1 Тобто позивач матеріально не забезпечувала її бабусю, а лише використовувала її пенсію. Вважає, що позивач не довела наявність обставин для зміни черговості спадкування.

Ухвалою суду від 20.03.2018 року за клопотанням позивача було вжито заходів забезпечення доказів та витребувано від Першої Чернівецької державної нотаріальної контори копію спадкової справи, та від медичних закладів відомості про стан здоровя померлої.

Ухвалою суду від 24.05.2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила, викладені в ньому обставини. Пояснила суду, що допомагала сестрі, приходила до неї двічі на тиждень, приносила їжу та після смерті похоронила її. ОСОБА_6 проживала сама, незважаючи на те, що з нею на одному подвірї проживав її колишній чоловік. Просила позов задовольнити.

Представник позивача також позов підтримала. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у поданому до суду відзиві на позов. Пояснив, що відповідач здійснює догляд за малолітньою дитиною та проживає в іншій області, а тому не мала змоги переїхати проживати до бабусі. Вважає, що позивач не довела тієї обставини, що ОСОБА_6 перебувала у безпорадному стані, внаслідок чого потребувала постійного стороннього догляду. Просив відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи у судовому засіданні відніс вирішення спору на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що мешкає по сусідству із позивачем. Він часто підвозив ОСОБА_1 до сестри ОСОБА_6 Позивач возила їй їжу та корм для тварин.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що є родичкою позивачки. Вона відвідувала покійну, але частіше до неї приходила ОСОБА_1, приносила їжу та ліки.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що її чоловік частко підвозив ОСОБА_1 до сестри.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що часто підвозив позивачку до сестри. Вона возила останній їжу.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що онука ОСОБА_5 бабусю не провідувала та не була присутня під час її поховання.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, судом було встановлено наступні фактичні обставини справи та спірні правовідносини.

Так, судом було встановлено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла 12.08.2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.27).

Спадкодавець мала двох синів: ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які померли відповідно 24.12.2004 року та 09.10.2004 року.

Відповідач ОСОБА_5 є донькою померлого ОСОБА_8 та онукою померлої ОСОБА_6 (а.с.69-70).

Позивач ОСОБА_1 була рідною сестрою ОСОБА_6 (а.с.12,13, 17).

За життя спадкодавець на підставі свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок від 29.04.1970 року набула у власність житловий будинок з належними до нього приміщеннями, що розташований по вул. Бориславській, 5 м.Чернівці (а.с.18)

Обставини набуття у власність ОСОБА_6 зазначеного будинковолодіння, незважаючи на посилання ОСОБА_1 у позовній заяві на те, що це їх родинний дім, позивачем не оспорювалися.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на вказане майно.

У визначений законом термін із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернулись її онука ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_1 (а.с. 54, 82).

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст..1216 ЦК України).

Положеннями ст. 1217 Кодексу визначено , що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 1262 Кодексу у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід з як боку батька, так і з боку матері.

Таким чином, відповідач ОСОБА_5 є спадкоємцем першої черги за правом представлення, а позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем другої черги.

Зазначені обставини сторони та їх представники не заперечували.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (ст. 1259 Кодексу).

За змістом ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником певних дій або відсутність певної події суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ст.81 Кодексу).

Таким чином, з урахуванням зазначених вище положень Закону, до предмету доказування у даній справі входить наявність підстав для зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування, зокрема: здійснення опіки над спадкодавцем; матеріальне забезпечення спадкодавця; надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, в тому числі прибирання, ремонт квартири, приготування їжі; здійснення зазначених дій протягом тривалого часу; безпорадний стан спадкодавця, під час якого він неспроможний самостійно забезпечувати свої потреби, внаслідок похилого віку, хвороби або каліцтва.

Для задоволення позову спадкоємця про зміну черговості спадкування необхідна наявність одночасно усіх вказаних вище обставин.

Саме до таких висновків дійшов Верховний Суд щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові від 18 липня 2018 року у справі №713/1528/16-ц, провадження № 61-20208св18.

Окрім того, суд приймає до уваги розяснення, викладені у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Як було встановлено судом, спадкодавець ОСОБА_6 проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначена обставина підтверджується копією її паспорта, яка наявна у матеріалах справи (а.с.14 зв.).

Позивач ОСОБА_1 проживала окремо за адресою м. Чернівці вул. Січових Стрільців, 52 (а.с. 69).

Із досліджених у судовому засіданні листа «Укрпошти» від 10.05.2018 року та відомостей про доставку та виплату пенсій видно, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з травня 2015 року по липень 2017 року отримувала пенсію у розмірі 1564 грн. 48 коп. Пенсія виплачувалась особисто ОСОБА_6 або її сестрі ОСОБА_1 (а.с.125-148).

Факт одержання спадкодавцем пенсії також підтверджується довідками Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 01.06.2018 року (а.с.184-186).

Будь-яких доказів одержання власного стабільного доходу позивачем та відомостей щодо його розміру суду надано не було. У звязку з зазначеним, суд на підставі ст. 81 ЦПК України приходить до висновку, що ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не довела факту матеріального забезпечення спадкодавця за власний кошт.

Факт неодноразового відвідування спадкодавця позивачем, під час якого ОСОБА_1 приносила їй їжу, який підтвердили свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_15 не свідчить про матеріальне забезпечення ОСОБА_6 позивачем.

Окрім того, судом було встановлено, що ОСОБА_6, згідно акту огляду СЕК. №304 від 13.10.2006 року була визнана інвалідом другої групи по зору. Група інвалідності встановлена довічно (а.с.199).

Даючи оцінку вказаній обставині, суд зауважує, що визнання спадкодавця інвалідом другої групи не свідчить про її перебування у безпорадному стані, оскільки остання фактично проживала одна, що підтверджує її здатність на той час самостійно забезпечувати свої потреби.

Аргументи позивача та її представника з приводу перебування спадкодавця у безпорадному стані не можуть бути прийняті до уваги судом, так як суду не було надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 через тяжку хворобу тривалий час була у безпорадному стані та потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317 потребу особи в сторонньому догляді визначає лише МСЕК. Підтвердження наявності таких рекомендацій стосовно ОСОБА_6 суду надано не було.

За таких обставин, суд на підставі встановлених обставини справи, що підтверджені належними та допустимими доказами у справі, приходить до висновку про недоведеність заявлених позивачем позовних вимог, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 1258, 1259 Цивільного кодексу України; ст.ст. 79-1, 86, 89, 120, 158, 186, 186-1 ЗК України, ст.ст. 4, 5, 10, 18, 80, 89, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2), яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, третя особа: Перша Чернівецька державна нотаріальна контора про зміну черговості спадкування та визнання права власності на майно в порядку спадкування відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька