Справа № 740/666/18
Провадження № 2-о/740/77/18
РІШЕННЯ

Іменем України

29 серпня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Шадура І.Ю.,

представника заявника ОСОБА_1-ОСОБА_2, представника заінтересованої особи Ніжинської міської ради-Лях О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа-Ніжинська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім'єю,

встановив:

В поданій заяві ставиться питання про встановлення факту постійного проживання однією сім»єю ОСОБА_3, який помер 09 листопада 1996 року, із ОСОБА_4, яка померла 12 квітня 2001 року, не менше п»яти років до часу відкриття спадщини ОСОБА_3. Заява обґрунтована тим, що заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем до майна ОСОБА_4 за її заповітом від 20 листопада 1996 року, яка з 10 січня 1941 року проживала у шлюбі з ОСОБА_3. Квартира 46 буд.15 а по вул.Московська м.Ніжина належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Спадщина ОСОБА_3 прийнята ОСОБА_4, документи на підтвердження реєстрації шлюбу між останніми не збереглися. Встановлення факту необхідне заявникові для реалізації спадкових прав після ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 підтримала заяву за вищевикладених обставин, просила встановити факт проживання ОСОБА_3, який помер 09 листопада 1996 року, із ОСОБА_4, яка померла 12 квітня 2001 року, однією сім»єю з 09 листопада 1991 року у кв.46 буд.15 а по вул.Московська м.Ніжина Чернігівської області до часу відкриття спадщини ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були подружжям, останні разом постійно проживали з 1963 року у кв.46 буд.15 а по вул.Московська м.Ніжина, після смерті ОСОБА_3 у даній квартирі проживала ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були подружжям, останні разом постійно проживали у кв.46 буд.15 а по вул.Московська м.Ніжина, після смерті ОСОБА_3 у даній квартирі проживала ОСОБА_4.

Представник заінтересованої особи Ніжинської міської ради ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

Заявником по справі є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який згідно заповіту ОСОБА_4 від 20 листопада 1996 року є спадкоємцем до її майна.

Докази на підтвердження зміни, скасування чи визнання недійсним даного заповіту станом на час розгляду справи відсутні.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 08 квітня 1993 року кв.46 буд.15 а по вул.Московська м.Ніжина належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Останні проживали у даній квартирі з 1978 року, що підтверджується копіями будинкової книги по вказаній квартирі.

ОСОБА_3 помер 09 листопада 1996 року в м.Ніжині Чернігівської області.

ОСОБА_4 померла 12 квітня 2001 року в Красноярськ Російської Федерації.

Відповідно до копії постанови приватного нотаріуса Ніжинського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 02 лютого 2018 року заявнику ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на кв.46 буд.15 а по вул.Московська м.Ніжина у зв»язку з ненаданням документів на підтвердження прийняття спадщини ОСОБА_3-ОСОБА_4.

Докази на підтвердження інших осіб, які здійснили дії у встановленому порядку щодо прийняття спадщини ОСОБА_3 та ОСОБА_4,-станом на час розгляду справи відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

За правилами ст.293 ЦПК України окреме провадження -це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем, суд розглядає в порядку окремого провадження. За положеннями ст.4 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто суд розглядає спори у разі, якщо є особа (фізична, чи юридична), яка порушила або не визнає право позивача.

Із врахуванням вищезазначених доказів, які є належними та допустимими, показань в судовому засіданні свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, наявні підстави для висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 09 листопада 1991 року були повязані спільним побутом укв.46 буд.15 а по вул.Московська м.Ніжина, мали взаємні права та обовязки. Докази про наявність інших спадкоємців та спору про спадщину ОСОБА_3 та ОСОБА_4, інших осіб, які порушили або не визнають право заявника щодо предмету заяви,-відсутні, тобто встановлення факту не пов'язане з вирішенням спору про право, при цьому наявний спір про факт, який має безспірний характер і необхідний заявникові для реалізації спадкових прав після ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст.4, 13, 293, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_3, який помер 09 листопада 1996 року, із ОСОБА_4, яка померла 12 квітня 2001 року, однією сім»єю з 09 листопада 1991 року у кв.46 буд.15 а по вул.Московська м.Ніжина Чернігівської області до часу відкриття спадщини ОСОБА_3 09 листопада 1996 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя В.Олійник

Повне рішення суду складене 07 вересня 2018 року.