Єдиний унікальний номер 725/2822/18
Номер провадження 2/725/432/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2018 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

За участю секретаря судового засідання: Майстрюк В.О.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про застосування наслідків недійсності правочину , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про застосування наслідків недійсності правочину.

Посилалася на те, що 13.12.2016 року між нею та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу нежилих приміщень. На підставі вказаного договору вона набула у власність нежилі приміщення 87-1-87-4, загальною площею 72,10 кв. м., що розташовані за адресою АДРЕСА_1. Продавцем за договором виступила відповідач.

Проте, постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 30.01.2018 року у справі №725/3028/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними було задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 Визнано недійсними договір купівлі-продажу від 05.01.2016 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_8., та договір купівлі-продажу від 13.12.2016 року, укладений між ОСОБА_4. та ОСОБА_3

Предметом зазначених договорів виступили нежилі приміщення 87-1-87-4, загальною площею 72,10 кв. м., що розташовані за адресою АДРЕСА_1. Таким чином, об'єкт нерухомості на даний час перебуває у власності ОСОБА_6

Також позивач вказувала на те, що за період користування нежилими приміщеннями нею було вкладено істотні кошти у ремонт та покращення нежилих приміщень 87-1-87-4, загальною площею 72,10 кв. м., що розташовані за адресою АДРЕСА_1. Так, відповідно до експертного висновку загальна вартість фактично виконаних будівельних робіт у нежилих приміщеннях становить 440359 гривень.

Просила застосувати наслідки недійсності правочину, а саме зобов'язати ОСОБА_4 повернути їй грошові суми одержані за договором купівлі-продажу нежилих приміщень від 13.12.2016 року у розмірі 143551 гривень, а також відшкодувати збитки у вигляді витрат на ремонт нежилих приміщень у розмірі 440359 гривень.

Також просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Відповідачем ОСОБА_4 відзиву на позов подано не було.

Ухвалою суду від 08.06.2018 року було вжито заходів забезпечення позову у справі.

Крім того, ухвалою суду від 02.07.2018 року за клопотанням представника відповідача було витребувано докази від приватних нотаріусів.

Представник позивача у судовому засіданні позовну заяву підтримав та підтвердив, викладені в ній обставини. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив суду, що звернення до суду з позовом є передчасним, оскільки постанова Апеляційного суду Чернівецької області від 30.01.2018 року оскаржується ними в касаційній інстанції.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом було встановлено наступні фактичні обставини та спірні правовідносини.

Зокрема, судом встановлено, що 13.12.2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу нежилих приміщень (а.с.115-116). Як видно з умов договору, продавець ОСОБА_4. продала, а покупець ОСОБА_3 купила нежилі приміщення №87-1-87-4, загальною площею 72,10 кв.м., що розташовані в АДРЕСА_1. Продаж приміщень здійснено за ціною 143551 грн. 00 коп. (п.2.1 Договору). Продавець підтвердив, що отримав від покупця зазначені грошові кошти у повному розмірі до моменту підписання договору, будь-яких претензій з приводу проведеного розрахунку сторони не мають.

На момент укладення даного договору нежитлові приміщення належали відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 05.01.2016 року (а.с.117-118).

За змістом ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як було встановлено судом, постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 30.01.2018 року у справі №725/3028/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними позовні вимоги ОСОБА_5 було задоволено. Визнано недійсними договір купівлі-продажу від 05.01.2016 року, укладений між ОСОБА_4. та ОСОБА_8., та договір купівлі-продажу від 13.12.2016 року, укладений між ОСОБА_4. та ОСОБА_3 (а.с.13-19). Нежилі приміщення 87-1-87-4, загальною площею 72,10 кв.м., знаходяться по АДРЕСА_1.

Згідно ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Як роз'яснено у п.п. 7, 10 Постанови пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.

Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

Таким чином, правовими наслідками недійсності правочину є реституція та відшкодування збитків.

З огляду на вказані положення Цивільного кодексу України, а також те, що договір купівлі-продажу від 13.12.2016 року, що було укладено між ОСОБА_4. та ОСОБА_3, визнано судом недійсним, суд приходить до висновку, що позивач має право на застосування реституції та відшкодування збитків.

Позивач ОСОБА_3, звертаючись до суду з позовом, вказувала на те, що на виконання умов договору купівлі-продажу від 13.12.2016 року нею було сплачено ОСОБА_4. кошти у розмірі 143551 гривень.

Вказана обставина повністю підтверджується п.2.2 договору купівлі-продажу від 13.12.2016 року та представником відповідача не заперечувалася.

Також позивач зазначала про те, що реалізуючи повноваження власника, нею було здійснено ремонт належних їй на той час нежитлових приміщень.

За змістом ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі входить встановлення факту здійснення ремонтних робіт у нежитлових приміщеннях №87-1-87-4, загальною площею 72,10 кв.м., що розташовані в АДРЕСА_1 та вартість вказаних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження заявлених позовних вимог представник позивача посилався в якості доказу на висновок експертного будівельно-технічного дослідження №ED-6604-1-1007/18 від 08.05.2018 року (а.с.22-39).

Як вбачається з зазначеного висновку, вартість фактично виконаних будівельних робіт у нежитлових приміщеннях №87-1-87-4 по АДРЕСА_1 станом на момент проведення дослідження становить 440359 гривень.

Даючи оцінку зазначеному доказу, суд виходить із положень глави 5 ЦПК України.

Зокрема, згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Вимоги до висновку експерта викладені у ст. 102 Кодексу. Так, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмету доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений за замовленням учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов'язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності (ст.ст. 77-80 ЦПК України).

Наданий суду експертний висновок №ED-6604-1-1007/18 від 08.05.2018 року відповідає зазначеним вимогам.

Представник відповідача, заперечуючи проти вартості фактично виконаних будівельних робіт заявленої позивачем, у порушення вимог ст. 81 ЦПК України, будь-якими доказами експертний висновок №ED-6604-1-1007/18 від 08.05.2018 року не спростував та не надав суду доказів на підтвердження іншої вартості фактично виконаних ремонтних робіт.

Аргументи представника відповідача щодо передчасності пред'явленого позову суду відхиляє, оскільки згідно ст. 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

До витрат, пов'язаних із розглядом справи, зокрема належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

За таких обставин суд, на підставі встановлених обставини справи, що підтверджені належними та допустимими доказами у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 доведені, а тому приходить до висновку про їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 215, 216, 319, 328 ЦК України, ст. 4, 5, 10, 18, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсності правочину - задовольнити.

Застосувати наслідки недійсності правочину, стягнувши з ОСОБА_4 (РНОКПП - НОМЕР_1), яка проживає в АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_2), яка проживає в АДРЕСА_3 кошти одержані за договором купівлі-продажу від 13.12.2016 року у розмірі 143551 гривень, а також у рахунок відшкодування збитків кошти у розмірі 440359 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 5899 грн. 61 коп., а також витрати, пов'язані з проведенням експертного будівельно-технічного дослідження у розмірі 6050 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м.Чернівці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька