Справа № 382/128/18 Головуючий у І інстанції Кисіль О. А.
Провадження № 22-ц/780/3428/18 Доповідач у 2 інстанції Фінагеєв В. О.
Категорія 26 11.09.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 вересня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області

у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Яготинського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 17 жовтня 2011 року у розмірі 12 292 грн. 42 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою отримання банківських послуг 17 жовтня 2011 року ОСОБА_4 підписала заяву, згідно якої отримала кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_4 не виконує належним чином зобов'язання за договором, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

Заочним рішенням Яготинського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 2 476 грн. 88 коп. заборгованості за кредитним договором, а також 352 грн. 40 коп. судових витрат, сплачених позивачем. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» просить змінити рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом, пені і штрафу через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права та задовольнити зазначені вимоги в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, ОСОБА_4 приєдналася до запропонованих банком Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач також підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна». Таким чином, сторони погодили всі істотні умови договору. Відповідач належним чином не виконує умови договору щодо своєчасного повернення грошових коштів. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, визнала заборгованість, частково сплативши борг. Відповідач не спростувала розрахунок, наданий банком. У суду першої інстанції не було законних підстав для часткового задоволення позову та розрахунку заборгованості за відсотками на рівні облікової ставки НБУ.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу. Однак, відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_4 не надійшов.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмово провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмово провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2011 року ОСОБА_4 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якої відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.9).

Заборгованість ОСОБА_4 перед банком станом на 31 грудня 2015 року становить 12 292 грн. 42 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 1 081 грн. 97 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 860 грн. 55 коп., заборгованість за пенею - 8 288 грн. 36 коп., фіксована частина штрафу - 500 грн., процентна складова штрафу - 561 грн. 54 коп. (а.с.7-8).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції керувався статтею 61 Конституції України, статтями 10, 536, 549, 625, 1048, 1054, 1056 ЦК України.

Апеляційний суд погоджується по суті з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ КБ «Приватбанк» зазначає, що ОСОБА_4 отримала кошти у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов договору утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути на його користь.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції стягнув на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по тілу кредиту та відсотки на рівні з обліковою ставкою НБУ. Відповідач не оскаржувала рішення суду в цій частині, а, отже, погодилася з ним.

Оскаржуючи рішення суду, в апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» вказує на те, що сторони погодили всі істотні умови договору, а тому позивач просить апеляційний суд стягнути відсотки у розмірі, зазначеному в розрахунку, а також пеню і штрафи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач не надав належних та допустимих доказів наявності між сторонами договірних відносин щодо нарахування відсотків за користування кредитом, пені та штрафів за користування кредитом.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору. Відсутність підпису відповідача на умовах та правилах надання споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Зазначення в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.

Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Позивач не надав доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву.

Отже, позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом, пені та штрафів.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення відсотків з урахуванням вимог ст. 1048 ЦК України, а доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують висновків суду.

При цьому, правильність розрахунку відсотків на рівні облікової ставки Національного банку України позивачем не заперечується, а останній вказує лише на безпідставність застосування облікової ставки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Посилання АТ КБ «Приватбанк» на довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна» є безпідставними, оскільки у вказаній довідці не визначено розмір відсотків, які нараховані банком до стягнення, а також розмір пені та штрафів.

Часткове погашення відповідачем боргу не свідчить про погодження ним умов договору щодо нарахування відсотків, пені та штрафів у розмірі, заявленому банком до стягнення.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на наявних у справі доказах, доводи апеляційної скарги не спростовують зазначених висновків, а, відтак, у відповідності до ст. 375 ЦПК України вимоги апеляційної скарги задоволені бути не можуть.

На підставі викладено та керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Яготинського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 11 вересня 2018 року.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.