Справа № 562/13/17
провадження №2-др/562/6/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"10" вересня 2018 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів Рівненської області заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна в натурі та усунення перешкод у користуванні майном, -

в с т а н о в и в:

У поданій заяві позивачі просять винести додаткове рішення, яким вирішити питання про повернення кожному з позивачів судовий збір в сумі по 480 грн.

Свою заяву мотивують тим, що ними сплачено судовий збір в сумі 2560 грн., тобто кожний з них сплатив по 1280 грн., що підтверджується відповідними квитанціями. Проте при ухваленні рішення про затвердження мирової угоди суд вирішив повернути їм лише по 160 грн.

У судове засідання сторони не зявилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялися завчасно та належним чином, їх неприбуття не перешкоджає розгляду заяви.

Зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч.2 ст.270 ЦПК України).

Установлено, що у поданій в суд позовній заяві, уточненій у судовому засіданні заявою від 20 лютого 2018 року, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили визнати за ними право власності на спадкове майно, а саме: по 1/4 частині самовільно збудованої частини нежитлового приміщення кафе «Літнє» по вул.Івана Гончара у м.Здолбунів Рівненської області площею 8,4 м2, та поділити указане приміщення кафе «Літнє» загальною площею 22,9 м2 у натурі, виділивши їм у спільну часткову власність приміщення площею 7,1 м2 та частину приміщення площею 15,8 м2, яке на поверховому плані закреслено олівцем площею 4,35 м2, обґрунтовуючи тим, що спірне приміщення належить сторонам, однак у добровільному порядку згоди на його поділ не досягнуто.

У частині вимог про усунення перешкод у користуванні майном позивачі відмовилися.

16 квітня 2018 року сторони подали мирову угоду, яку просили затвердити, а провадження у справі закрити.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 квітня 2018 року мирову угоду, укладену 16 квітня 2018 року між позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3, затверджено на визначених нею умовах, чим задоволено три вимоги майнового характеру, а саме про визнання права власності за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2, а також поділ майна між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до квитанцій від 23 січня 2017 року позивачами оплачено 640 грн. за вимогу майнового характеру про поділ майна та 640 грн. за вимогу немайнового характеру про усунення перешкод в користуванні належним їм майном , а квитанціями від 19 травня 2017 року оплачено судовий збір в розмірі по 640 грн. кожний за вимогу майнового характеру про визнання права власності.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У звязку із затвердженням мирової угоди відповідно до положень ст.142 ЦПК України вирішено повернути позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з державного бюджету 50 відсотків суми сплаченого ними 23 січня 2017 року судового збору в сумі 640 грн. при поданні позову, тобто по 160 грн. 00 коп. кожному.

Ураховуючи ті обставини, що відмова від частини позовних вимог позову відбулась під час судового розгляду, який розпочинається по суті з оголошенням головуючим судового засідання відкритим (ч.3 ст.217 ЦПК України), підстави для повернення половини сплаченого позивачами судового збору за вимогу немайнового характеру в сумі 640 грн. суперечить вимогам ст.142 ЦПК України.

Водночас, судові витрати в частині сплаченого позивачами судового збору 19 травня 2017 року в сумі по 640 грн. за вимогу майнового характеру про визнання права власності при ухваленні судового рішення 16 квітня 2018 року не вирішено, які відповідно до положень ст.142 ЦПК України підлягають поверненню у розмірі 50 відсотків, тобто по 320 грн. кожному.

З оглядку на викладене заява позивачів підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.142, 270 ЦПК України суд

у х в а л и в :

Заяву позивачів про ухвалення додаткового рішення задоволити частково.

Повернути позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з державного бюджету 50 відсотків суми судового збору, сплаченого ними 19 травня 2017 року на рахунок 0171 при поданні позову, тобто по 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. кожному.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 (п'ятнадцяти) днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди ( п.п.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в редакції, що набрала чинності 15 грудня 2017 року).

Суддя: