РІШЕННЯ

іменем України

"30" серпня 2018 р. 145/1213/18

2/145/746/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Тиврів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та дружину,

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем у даній справі ОСОБА_2.

В шлюбі з відповідачем у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вони з відповідачем проживають окремо, син ОСОБА_3 проживає з нею і перебуває на її утриманні.

Вона перебуває у декретній відпустці, з сином проживає за рахунок виплат на дитину та допомоги її матері. Цих доходів недостатньо для належних умов проживання та розвитку дитини.

Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Її чоловік працездатний, працює на пилорамі та стабільно отримує заробітну плату. Інших утриманців не має.

Вважає, що за таких умов відповідач повинен, відповідно до вимог 183 СК України, сплачувати аліменти в частці від його доходу, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів, який відповідає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на утримання сина ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття.

Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утриманні від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вона позбавлена можливості працювати. На її думку відповідач має можливість надавати кошти на її утримання до досягнення сином трьохрічного віку. Вважає, що ОСОБА_2 може надавати кошти на її утримання в розмірі 1/5 частки його доходу щомісяця до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Сума аліментів, яку вона просить присудити з відповідача на утримання сина та її утримання, суттєво не погіршить матеріального становища відповідача.

Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частки його доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, до його повноліття, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом.

Стягувати з відповідача на її користь щомісячно аліменти на її утримання розмірі 1/5 частки його доходу до досягнення сином ОСОБА_3 трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 400 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць допустити до негайного виконання.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснила, що вона проживає з дитиною, отримує допомогу по 800 грн. на місяць, даних грошей не вистачає, іноді їй допомагав чоловік, з яким вона не розлучена, але не регулярно.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, пояснив, що працює, отримує по 3018 грн. на місяць.

Суд, вислухавши позивачку, відповідача, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Сторони перебувають у шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3, що стверджується його свідоцтвом про народження (а.с. 4).

Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою Гніванського КП "Гніваньводопостач" № 2477 від 26.06.2018 р. (а.с. 5) та актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 10.06.2018 р. (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов'язком обох батьків.

Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 р." прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1559 грн.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму.

Сама позивачка не в змозі забезпечити належні умови проживання й виховання дитини, її нормальний розвиток.

Відповідач працює у ФОП ОСОБА_5, отримує заробітну плату в розмірі 3750 грн. на місяць, що стверджується довідкою ФОП від 15.08.2018 р., інших утриманців не має, а тому взмозі брати участь в утриманні дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та утримувача; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Оскільки позивачкою суду не надано жодних доказів про сплату нею 400 грн. на правову допомогу, позовні вимоги позивачки в цій частині до задоволення не підлягають.

На підставі ст.ст.4, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, 84, 180-182, 183 СК України, керуючись ст.ст. суд ,

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти, в розмірі 1/3 усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 06.07.2018 року до повноліття дитини.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, в розмірі 1/5 усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 06.07.2018 року до досягнення сином ОСОБА_3 трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення в межах платежу за один місяць допустити до негайоного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд з дня виготовлення повного тексту рішення, тобто з 07.09.2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мазурчак А. Г.