Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/481/18

Провадження №2-о/377/14/18

11 жовтня 2018 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Прядко Н.М.,

заявників: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_3, ОСОБА_2, заінтересована особа Сасинівська сільська рада Пирятинського району, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

УСТАНОВИВ:

18 липня 2018 року до суду надійшла зазначена заява про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій заявник ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_3 та заявник ОСОБА_2 просять встановити факт належності ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року в с. Линовиця Прилуцького району Чернігівської області, Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, загальною площею 2,31 у.к.га на землях Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, яка належала ВАТ «Пирятинська птахофабрика», і виданого на підставі розпорядження Пирятинської РДА від 19.07.1996 року № 209 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 857 від 19.08.1996 року.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла рідна баба заявників - ОСОБА_4, після її смерті спадщину прийняв її син, батько заявників ОСОБА_5, але спадщину не оформив. ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер ОСОБА_5, а спадкове майно в рівних частках прийнято його дочками - ОСОБА_1 та ОСОБА_2. В подальшому заявниками переоформлено було право власності на земельну ділянку (пай) та отримано Державні акти на право власності на земельну ділянку. Проте, залишилось непереоформленим право на земельну частку (пай), що належала ОСОБА_4 і яку за життя не переоформив батько заявників, в зв'язку з чим заявник ОСОБА_1 звернулась до Прилуцької районної державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Листом державного нотаріуса Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 24.04.2018 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на спадкове майно - право на земельну частку (пай), що перебуває в колективній власності ВАТ «Пирятинська птахофабрика», яке залишилось після смерті ОСОБА_4, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай). Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_4, втрачений. З інформації, наданої Міжрайонним управлінням у Гребінівському та Пирятинському районах ГУ ДГК у Полтавській області, вбачається, що на ім'я ОСОБА_4 сертифікат не виготовлявся, однак існує запис в Книзі реєстрації видачі сертифікатів на земельну частку (пай) по ВАТ «Пирятинська птахофабрика», про те, що на ім'я ОСОБА_6 виготовлявся сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1. Таким чином, існує помилка, яка свого часу перешкодила в оформленні спадкових прав ОСОБА_5, оскільки в даному сертифікаті ім'я бабусі заявників зазначено як ОСОБА_6, тоді як правильно повинно бути ОСОБА_4. Враховуючи викладене, заявники вимушені були звернутися до суду з даною заявою.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити. Суду пояснила, що після смерті бабусі ОСОБА_4 її батько - ОСОБА_5 прийняв спадщину, але не оформив право на спадщину, зокрема, не оформив право на спадщину на земельну частку ( пай), тому що в сертифікаті допущена описка в написанні імені, так як ім'я їхньої бабусі було ОСОБА_4, а в сертифікаті було зазначено її ім'я як ОСОБА_6. Після смерті їхнього батька, вони з сестрою ОСОБА_2 оформили в рівних частках право на спадщину, крім права на спадщину у виді земельної частки( пай), оскільки в сертифікаті на вказану земельну частку ( пай) була допущена помилка в написанні імені бабусі та його було втрачено. Встановлення вказаного факту необхідно для оформлення права на спадщину.

Представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити. В судовому засіданні пояснив, що для оформлення заявниками права на спадщину, а саме на земельну частку ( пай), яка належала бабусі заявників - ОСОБА_4, яку прийняв їх батько, але не оформив її, необхідно встановити факт належності сертифікату ОСОБА_4, який втрачений. Відповідно до інформації , наданої міжрайонним управлінням у Гребінківському та Пирятинському районах ГУ ДГК у Полтавській області сертифікат на ім'я ОСОБА_4 не виготовлявся, проте існує запис в Книзі реєстрації видачі сертифікатів на земельну частку(пай) по ВАТ «Пирятинська птахофабрика» на ім'я ОСОБА_6. Надані суду документи підтверджують, що під час складання списків членів ВАТ «Пирятинська птахофабрика», які підпадали під розпаювання, була допущена помилка в написанні імені покійної бабусі заявників, та зазначено ім'я ОСОБА_6, тоді як її ім'я було ОСОБА_4, тому у сертифікаті зазначено, що його було видано ОСОБА_6, замість ОСОБА_4.

Заявник ОСОБА_2 підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити. Суду пояснила, що при видачі бабусі ОСОБА_4 сертифікату на земельну частку ( пай), яка знаходиться на землях Сасинівської сільської ради, було допущено помилку в написанні її імені, а саме замість ОСОБА_4, її ім'я було зазначено як ОСОБА_6. З цих підстав не міг в свій час оформити право на спадщину у виді земельної частки( пай) її батько - ОСОБА_5, який фактично її прийняв. Після смерті їхнього батька, вони з сестрою ОСОБА_1 оформили в рівних частках право на спадщину, крім права на спадщину у виді земельної частки( пай), оскільки сертифікат на вказану земельну частку (пай) було втрачено. Встановлення вказаного факту необхідно для оформлення права на спадщину.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що під час розпаювання землі ВАТ «Пирятинська птахофабрика» вона працювала обліковцем в Першотравневому відділенні ВАТ «Пирятинська птахофабрика». На даний час ВАТ «Пирятинська птахофабрика» не існує. Вона добре знала ОСОБА_4, яка працювала також у Першотравневому відділенні ВАТ «Пирятинська птахофабрика». В її присутності в 1996 році ОСОБА_4 отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай), що знаходиться на землях Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Привозив її за сертифікатом син ОСОБА_5. У всіх документах на фабриці її ім'я було записано як ОСОБА_4, а в сертифікаті її ім'я було зазначено як ОСОБА_6, на що вона звернула увагу. Вказана помилка була допущена можливо з тих причин, що в селі, в якому проживала бабуся заявників, її називали ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона працює начальником земельного відділу ТОВ ПКЗ АГПУ в м.Пирятині Полтавської області з 2004 року. Вказане товариство орендувало в людей землю. Земельна частка ( пай), що належала ОСОБА_4, яка працювала у ВАТ «Пирятинська птахофабрика», теж оброблялася ТОВ ПКЗ АГПУ. Для того, щоб оформити договір оренди на вказану земельну частку (пай), вона розшукала сина ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_9 померла, ОСОБА_5. Коли він приїхав із сертифікатом на вказану земельну частку(пай), то вона звернула увагу, що в цьому сертифікаті була допущена помилка в написанні імені, замість ОСОБА_9, було написано ім'я його матері ОСОБА_10. Тоді вона порадила ОСОБА_5 звернутися в районну держадміністрацію для виправлення помилки, оскільки її відомо, що помилки в таких сертифікатах виправляли в держадміністрації, ставили надпис «виправлено вірно» і скріплювали печаткою, а потім звернутися до нотаріуса для оформлення спадщини на земельну частку (пай), що належала його матері. Згодом їй стало відомо, що ОСОБА_5 помер, так і не оформивши право на спадщину.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, до суду від заінтересованої особи надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, в якому зазначено, що вимоги заявників є безпідставними, оскільки у заявників було достатньо часу для оформлення спадкових прав на земельну ділянку, а факту непереборних обставин, які б перешкодили здійсненню оформлення спадщини за ці роки заявниками не надано. Достовірних відомостей про належність правовстановлюючого документу та його легітимність Сасинівська сільська рада не має.

Заслухавши пояснення заявників та представника заявника ОСОБА_1, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити заяву з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого повторно 28 січня 1977 року відділом записів актів громадянського стану виконавчого комітету Маневицької районної ради Волинської області, ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 року в с. Лісове Маневицького району Волинської області, про що зроблено відповідний запис № 7. Її батьком записаний ОСОБА_12, матір'ю - ОСОБА_13 (а. с. 19).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_3, 22 квітня 1977 року укладено шлюб між ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - ОСОБА_14, дружині - ОСОБА_14 (а. с. 19).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 1 від 28.03.2018 року, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 року. Його матір'ю записана ОСОБА_4 (а. с. 20).

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, ОСОБА_16 народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 року в с. Линовиця Прилуцького району Чернігівської області. Її батьком записаний ОСОБА_5, матір'ю - ОСОБА_17 (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5, виданого 20 листопада 1993 року відділом ЗАГСу Славутицького міськвиконкому Київської області, 10 листопада 1993 року укладено шлюб між ОСОБА_18 та ОСОБА_16. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - ОСОБА_18, дружині - ОСОБА_18 (а. с. 8).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6, ОСОБА_19 народилася ІНФОРМАЦІЯ_11 року в с. Линовиця Прилуцького району Чернігівської області. Її батьком записаний ОСОБА_5, матір'ю - ОСОБА_17 (а. с. 10).

17 червня 1989 року між ОСОБА_20 та ОСОБА_19 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_7, виданим 17 червня 1989 року Линовицькою селищною радою Прилуцького району Чернігівської області. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - ОСОБА_20, дружині - ОСОБА_20 (а. с. 10).

13 червня 1992 року помер ОСОБА_20, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 15 червня 1992 року відділом записів актів громадянського стану виконкому Харківської міської ради народних депутатів УССР( а.с. 10 зв. ст.).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_8, виданого повторно 26 січня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області, 24 липня 1993 року укладено шлюб між ОСОБА_21 та ОСОБА_22. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - ОСОБА_21, дружині - ОСОБА_21 (а. с. 11).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9, виданого 21 квітня 1998 року виконкомом Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року в с. Линовиця Прилуцького району Чернігівської області (а. с. 12).

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10, виданого 03 грудня 2004 року виконкомом Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року в с. Линовиця Прилуцького району Чернігівської області (а. с. 12).

Згідно довідки виконкому Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області № 2437 від 11.12.2017 року, ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, з 1990 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Разом з нею проживав і був зареєстрований її син ОСОБА_5 (а. с. 13).

11 жовтня 2005 року державним нотаріусом Прилуцької районної державної нотаріальної контори видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом серії НОМЕР_12 на 1/2 частку майна ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Спадкове майно складається з земельної ділянки площею 3,7781 га, що розташована на території Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту серії НОМЕР_11 на право приватної власності на землю, виданого Линовицькою селищною радою 02 липня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю № 445 (а. с. 14).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 23 грудня 2005 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 1,8891 га, що розташована на території Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області (а. с. 15).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_13, виданого 11 жовтня 2005 року державним нотаріусом Прилуцької районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 є спадкоємицею 1/2 частки майна ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Спадкове майно складається з земельної ділянки площею 3,7781 га, що розташована на території Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту серії НОМЕР_11 на право приватної власності на землю, виданого Линовицькою селищною радою 02 липня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю № 445 (а. с. 16).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 23 грудня 2005 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 1,8891 га, що розташована на території Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області (а. с. 17).

Згідно листа Прилуцької районної державної нотаріальної контори № 709/01-16 від 24.04.2018 року видати свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), що перебуває в колективній власності ВАТ «Пирятинська птахофабрика», що залишилась після смерті ОСОБА_4, спадкоємцем якої був її син ОСОБА_5, який прийняв спадщину після смерті своєї матері, але не оформив своїх спадкових прав, не видається можливим в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_4 (а. с. 5).

Як вбачається з листа Держгеокадастру Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 257/120-18 від 22.02.2018 року, Сертифікат на ОСОБА_4 не виготовлявся. Відповідно до запису в Книзі реєстрації видачі сертифікатів на земельну частку (пай) по ВАТ «Пирятинська птахофабрика», на підставі розпорядження Пирятинської районної адміністрації від 19.07.1996 року за № 209 на ім'я ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, виготовлявся сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, зареєстрований в книзі 19.08.1996 року за № 857. Земельна частка (пай) в умовах кадастрових гектарах площею 2,31 га розташована на території Сасинівської сільської ради. Сертифікат видано на руки власнику, про що свідчить підпис у книзі. Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_6 не виготовлявся (а. с.67).

Згідно розпорядження голови Пирятинської РДА від 19.07.1996 року № 209 «Про затвердження розрахунків вартості земельної частки (паю) по колективному сільгосппідприємству ім. Артемата АТ «Пирятинська птахофабрика» затверджено розрахунки вартості земельної частки та її розміри в умовних кадастрових гектарах по сільськогосподарському підприємству ім. Артема та АТ «Пирятинська птахофабрика».

Копією домової книги підтверджено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, була зареєстрована в с. Першотравневе Пирятинського району Полтавської області з 02.10.1979 року( а.с. 21-22).

Відповідно до копії архівної довідки від 03.10.2018 року № 04-10/329 в книгах нарахування заробітної плати по Пирятинській птахофабриці Пирятинського району Полтавської області, які передані на постійне зберігання до Трудового архіву Пирятинської районної ради, значиться ОСОБА_4 1922 року народження( а.с. 63).

Зазначені обставини підтверджені копією «Розрахунково-платіжної відомості за місяць травень 1977 року по Першотравневому відділенню».

Вирішуючи заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, суд виходить з наступного.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності або відсутності неоспорюваних прав (частина 1).

Згідно пункту 5 частини 2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 статті 319 цього Кодексу у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Як встановлено судом, відповідно до запису в Книзі реєстрації видачі сертифікатів на земельну частку ( пай) по ВАТ «Пирятинська птахофабрика» сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, зареєстрований в книзі 19.08.1996 року за № 857, який виданий на підставі розпорядження Пирятинської районної адміністрації від 19.07.1996 року за № 209, було виготовлено на ім'я ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. Копією «Розрахунково-платіжної відомості за травень 1997 року по Першотравневому відділенню», підтверджено, що ОСОБА_4 працювала у Першотравневому відділенню ВАТ «Пирятинська птахофабрика». При цьому дата народження ОСОБА_6, яка зазначена у довідці міжрайонного управління у Гребінківському та Пирятинському районах ГУ ДГК в Полтавській області від 22.02.2018 року № 257/120-18, співпадає із датою народження ОСОБА_4. Показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтверджено, що сертифікат на земельну частку( пай) серії НОМЕР_1, зареєстрований в книзі 19.08.1996 року за № 857, виданий на підставі розпорядження Пирятинської районної адміністрації від 19.07.1996 року за № 209, було виготовлено на ім'я ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, проте виданий він був ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що свідчить про допущену помилку в імені особи, на користь якої він був виданий, оскільки ім'я зазначено «ОСОБА_6», тоді як правильне ім'я «ОСОБА_6».

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд дійшов висновку про доведеність того факту, що сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, зареєстрований в книзі 19.08.1996 року за № 857, виданий на підставі розпорядження Пирятинської районної адміністрації від 19.07.1996 року за № 209, належить ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року в с. Линовиця Прилуцького району Чернігівської області, що є підставою для задоволення заяви. Вказаний факт необхідний заявникам для оформлення спадщини, оскільки згідно ст. 1261 ЦК України заявники є спадкоємцями за законом першої черги після смерті свого батька ОСОБА_5, який в свою чергу прийняв, але не оформив право на спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4.

За правилом частини статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішень у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 293, 294, 319ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року в с. Линовиця Прилуцького району Чернігівської області, Сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, загальною площею 2,31 га, розташованої на території Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, яка належала ВАТ «Пирятинська птахофабрика», виданого на підставі розпорядження Пирятинської районної державної адміністрації від 19.07.1996 року за № 209 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) 19.08.1996 року за № 857.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 16 жовтня 2018 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька