Справа № 598/1268/18
провадження № 2/598/464/2018
РІШЕННЯ

іменем України

"01" жовтня 2018 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Щербатої Г.Р.

секретаря Довбуш М.Ю.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Збаражі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб із відповідачем не склався із-за різних поглядів на сімейні відносини, що призвело до припинення шлюбних стосунків. З травня 2013 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарства не ведуть, зберегти сім`ю та примиритися між собою не бажають.

В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить постановити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу розгляди у його відсутності, позовні вимоги визнає, просить шлюб розірвати та постановити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 20 травня 1986 року у Залужанській сільській раді Збаразького району Тернопільської області, актовий запис № 1.

Від цього шлюбу в подружжя неповнолітніх дітей немає.

Відносини між подружжям свідчать про те, що сім`я розпалася.

Між сторонами склалися неприязні стосунки, що призвело до неможливого подальшого спільного проживання у шлюбі, а тому тривалий час вони проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть та миритися не бажають.

Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Проаналізувавши докази по даній справі, суд вважає, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, і стверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, тому відновлювати подружні стосунки між собою не бажають, що суперечить інтересам сторін і має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу.

Керуючись ст.ст. 24, 56, 104, 105, 109, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, 12, 81, 189, 196-198, 200, 263, 265, 268, 352 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 09 серпня 2005 року у відділі РАЦС Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис № 1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 01 жовтня 2018 року.

Суддя Г.Р.Щербата