Постанова

Іменем України

05 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 213/271/17

провадження № 61-25567св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване виробниче підприємство «Криворіждорвибухпром»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване виробниче підприємство «Криворіждорвибухпром» на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2017 року у складі судді Бондар Я. М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване виробниче підприємство «Криворіждорвибухпром» (далі - ТОВ «СВП «Криворіждорвибухпром») про відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що він, під час виконання своїх трудових обов'язків, з вини посадових осіб ТОВ «СВП «Криворіждорвибухпром», одержав тілесні ушкодження, що стало підставою для отримання ним 2 групи інвалідності та втрати 35 % працездатності. Вказані обставини призвели до фізичних і моральних страждань, тому ОСОБА_4 просив суд стягнути з ТОВ «СВП «Криворіждорвибухпром» на його користь 50 000,00 грн на відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2017 року у складі судді Алексєєва О. В. позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «СВП «Криворіждорвибухпром» на користь ОСОБА_4 35 000,00 грн на відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнуто з ТОВ «СВП «Криворіждорвибухпром» на користь держави судовий збір у розмірі 1 600,00 грн.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, ТОВ «СВП «Криворіждорвибухпром» подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «СВП «Криворіждорвибухпром» на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2017 року.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції заявник отримав 21 квітня 2017 року, а апеляційну скаргу на це рішення подав лише 02 червня 2017 року, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 294 ЦПК України 2004 року. Зазначені заявником підстави пропуску строку на апеляційне оскарження суд визнав неповажними, оскільки відсутність на підприємстві юрисконсульта та тривалий (протягом місяця) пошук особи, яка володіє спеціальними знаннями у сфері права та у змозі скласти апеляційну скаргу, не можуть бути достатньою підставою для поновлення пропущеного строку.

У касаційній скарзі ТОВ «СВП «Криворіждорвибухпром», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно визнав неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, наведені товариством, оскільки після отримання у квітні 2017 року копії рішення суду першої інстанції виникла необхідність пошуку особи із спеціальними знаннями у сфері права для підготовки апеляційної скарги і лише 20 травня 2017 року товариством було укладено договір про надання юридичних послуг, а 02 червня 2017 року подано апеляційну скаргу на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2017 року.

Відзив на касаційну скаргу позивачем не подано.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й вбачається із матеріалів справи, що ухвала апеляційного суду постановлена з дотриманням вимог процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається Цивільним процесуальним кодексом України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов'язків суб'єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

У статті 1 ЦПК України 2004 року визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 73 ЦПК України 2004 року суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Застосування передбачених цією нормою правил залежить від виду процесуального строку. У разі, коли процесуальна дія не вчинена у межах строку, встановленого законом, суд може поновити його, якщо строк пропущено з причин, визнаних судом поважними.

За положеннями частини першої статті 294 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

За частиною третьою статті 297 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Норми ЦПК України 2004 року не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов'язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Таким чином, апеляційний суд обґрунтовано, відповідно до вимог статті 297 ЦПК України 2004 року, відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «СВП «Криворіждорвибухпром» на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2017 року, оскільки наведені товариством причини пропуску строку на апеляційне оскарження були неповажними.

Колегія суддів виходить із того, що процесуальний строк апеляційного оскарження, встановлений ЦПК України, забезпечує оперативність цивільного судочинства, дисциплінуючим фактором регламентації процесуальних дій учасників справи, спрямований на не зловживання процесуальними правами. Заявник пропустив строк апеляційного оскарження виключно із суб'єктивних, неповажних причин. Більше того, навіть уклавши 20 травня 2017 року договір про надання юридичних послуг, заявник протягом встановленого ЦПК України десятиденного строку апеляційну скаргу не подав.

Доводи касаційної скарги, які зводяться до того, що заявником було наведено поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, на правильність висновку суду не впливають, оскільки спростовуються матеріалами справи і встановленими апеляційним судом обставинами.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване виробниче підприємство «Криворіждорвибухпром» залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю. В. Черняк