Справа № 308/3650/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого -судді Данко В.Й.,

при секретарі Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанси», третя особа: Районний відділ Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанси», третя особа: Районний відділ Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивує тим, що 30 липня 2008 року між нею та закритим акціонерним товариством «Електрон Банк» було укладено кредитний договір №KF 51194, відповідно до якого банк надав їй кредит в розмірі 17000,00 доларів США. 31.07.2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між нею та ЗАТ «Електрон Банк» було укладено іпотечний договір, відповідно до якого предметом іпотеки виступило нерухоме майно,а саме земельна ділянка, що знаходиться за адресою Закарпатська область, Ужгородський район, мікрорайон «Східний», кадастровий номер №НОМЕР_1, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку. У зв'язку з простроченням зобов'язання за кредитним договором банк звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом про стягнення з неї заборгованості. Так, 29.11.2010 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області винесено рішення про стягнення з неї грошових коштів в розмірі 153778,12 грн. за договором кредиту, а також понесених позивачем витрат в розмірі 120,00 грн. та 1700 грн. державного мита.

Вказує, що у зв'язку з важким матеріальним становищем вона немала змоги виконувати дане рішення суду, однак влаштувалась на роботу та на даний час вищевказане рішення виконується шляхом утримання коштів із заробітної плати.

Незважаючи на те, що є рішення суду по кредитному договору, банк звернувся до приватного нотаріуса Барбуляк Х.М., яка 01.08.2014 року вчинила виконавчий напис №2817 по іпотечному договору, який передбачає звернення стягнення на нерухоме майно - земельну ділянку за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, мікрорайон «Східний», кадастровий номер №НОМЕР_1, що належить їй на праві власності

Зазначає, що нотаріусом всупереч вимогам закону, не було з'ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу, штрафу, пені та відсотків за користування кредитом, не було з'ясовано даного питання з боржником про суму заборгованості. Крім того, нотаріусом не було взято до уваги, що за умовами кредитного договору строк виконання зобов'язання не настав. Також вказує, що згідно чинного законодавства України, банк за один місяць до подання документів для вчинення нотаріального напису зобов'язаний повідомити іпотекодавця належним чином про вчинення цих дій, однак її не було повідомлено, чим були порушені її права на захист. Також вказує, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження на підставі виконавчого напису нотаріуса відповідно до ст.26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (у редакції, чинній до внесення змін, згідно із законом від 22.09.2011 року ) не передбачалось.

З посиланням на викладене, позивач просила суд визнати виконавчий напис №2817 від 01.08.2014 року, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., відносно майна, що було передано за договором KF №51194 від 30.08.2008 року, в іпотеку для забезпечення кредиту, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ «Електрон Банк» таким, що не підлягає виконанню

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.06.2018 року залучено до участі у справі правонаступника відповідача - Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанси».

В судовому засіданні позивач не з'явилася, однак надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідач приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. не з'явилася, хоча належним чином повідомлялися про час та місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомила, надіслана на адресу суду відзив на позовну заяву, згідно якого вказує, що нею при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису було дотримано всіх вимог ЗУ «Про заставу», ЗУ «Про іпотеку», Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

В судове засідання представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанси» не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, однак надав суду заяву, в якій вказує, що на сьогоднішній день реалізовано предмет іпотеки - земельну ділянку, загальною площею 0,090 га, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, мікрорайон «Східний», що виступала забезпеченням виконання зобов'язань боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №KF51194 від 30.07.2008 року. У зв'язку з цим просить врахувати наведене, в також заперечення на позовну заяву отриманих судом 15.05.2017 року подані ПАТ «Ві Ес Банк» та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову. Одночасно просили провести судове засідання, без участі їх представника.

В матеріалах справи наявні письмові заперечення первісного відповідача ПАТ «ВіЕс Банк», згідно яких банк вважає позовні вимоги безпідставними і просив відмовити в задоволенні позову. На обґрунтування заперечень, посилається на те, що виконавчий напис вчинено 01.08.2014 року Барбуляк Х.М., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу. Пунктами 16. 17 Іпотечного договору, який було укладено між позивачем і ЗАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк», посвідченого 31.07.2008 року Форкош М.М., приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу, за реєстровим №3257, передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за вибором Заставодержателя. в тому числі і на підставі виконавчого напису нотаріуса. ПАТ «ВіЕс Банк» набув безспірне право на звернення стягнення на предмет застави по кредиту ОСОБА_1, у зв'язку з неналежним виконанням Позичальником умов п.п.5.2.2., 5.2.3., Кредитного договору №KF51194 від 30 липня 2008 року, а саме: у зв'язку з виникненням простроченої заборгованості за кредитом та у зв'язку з виникненням простроченої заборгованості за процентами. На дату вчинення виконавчого напису, станом на 01.08.2014 року, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» по кредитному договору №KF51194 від 30 липня 2008 року складала 41578,25 доларів США, з урахуванням всіх проведених проплат на дату вчинення виконавчого напису. У виконавчому написі чітко вказана розширена заборгованість по кредиту. Відповідно, приватним нотаріусом, було дотримано всіх вимог Закону України «Про іпотеку», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, отримано документи, що підтверджують невиконання ОСОБА_1, своїх зобов'язань. Вважає, що підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню по даній справі немає.

Представник третьої особи - Районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.07.2008 року, між ВАТ «Електрон Банк» (правонаступником якого є ПАТ "ВіЕс Банк") та ОСОБА_1, було укладено кредитний договір № KF 51194, відповідно до умов якого позивач отримала кредитні кошти у розмірі 17000,00 доларів США, на строк до 28.07.2023 року, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 13,50 % річних.

31.07.2008 року між ВАТ «Електрон Банк» (правонаступником якого є ПАТ "ВіЕс Банк") та ОСОБА_1, було укладено іпотечний договір, згідно з яким остання з метою виконання основного зобов'язання за кредитним договором № KF 51194, передала в іпотеку нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 0,09 га., шо розташована за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, мікрорайон «Східний», кадастровий номер №НОМЕР_1, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Пунктами 16. 17 іпотечного договору, передбачено, що звернення стягнення за цим договором здійснюється на підставі : рішення суду; виконавчого напису; шляхом позасудового врегулювання , згідно умов цього договору та вимог ЗУ «Про іпотеку». Право вибору способу звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно цього договору належить іпотекодержателю.

Судом встановлено, що у зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов'язань за договором №KF 51194 від 30.07.2008 року банк звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» заборгованість за кредитним договором №KF 51194 від 30.07.2008 року в розмірі 153778,12 грн.

01.08.2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 2817 за іпотечним договором від 31.07.2008 року, укладеним між ВАТ «Електрон Банк» (правонаступником якого є ПАТ ВіЕс Банк) та ОСОБА_1, в забезпечення виконання позичальником ОСОБА_1 умов кредитного договору № KF 51194 від 30.07.2014 року.

Згідно з виконавчим написом запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно разом з усіма його приналежностями, а саме земельну ділянку площею 0,09 га, що розташована за адресою : Закарпатська область, Ужгородський район, мікрорайон «Східний», цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер №НОМЕР_1, що належить боржнику ОСОБА_1

07.06.2018 року державним виконавцем Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області відкрито виконавче провадження за виконавчим написом №2817 виданого 01.08.2014 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М.

Як встановлено судом, відповідно до умов Договору відступлення прав вимоги від 29 грудня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ТРАСТ ФІНАНС" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1, яка є боржником Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк

З позовної заяви вбачається, що підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивачка зазначала наявність спору щодо її заборгованості за кредитним договором, не надання нотаріусу документів, які підтверджують безспірність заборгованості та не направлення вимоги про усунення порушень основного зобов'язання, а також на те, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження на підставі виконавчого напису нотаріуса відповідно до ст.26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (у редакції, чинній до внесення змін, згідно із законом від 22.09.2011 року ) не передбачалось.

Згідно із ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», передбачено умови вчинення виконавчих написів, згідно із якими нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Судом встановлено, що 25.06.2014 року ПАТ "ВіЕс Банк" направив ОСОБА_1 повідомлення - вимогу № 09-3/13961 в порядку ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» про усунення порушення зобов'язання та сплату заборгованості, яка складає 16530,00 дол. США - прострочення боргу, 2872,22 дол. США - прострочена заборгованість за процентами., а в разі невиконання даної вимоги Банк буде ініціювати звернення стягнення на майно, що було передано в заставу, згідно з договором іпотеки.

Вказана вимога надіслана банком рекомендованим листом ОСОБА_1 і така 27.06.2014 року нею отримана, що стверджується наявною в матеріалах справи копією повідомлення про вручення поштового направлення .

Відповідно до затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення боржника.

Відповідно до п. 2.1. глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається відповідна заява.

На виконання вказаних вимог ПАТ «ВіЕс Банк» було надано приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису документи на підтвердження безспірності заборгованості, а саме: заяву на вчинення виконавчого напису; кредитний договір № KF 51194 від 30 липня 2008 року; іпотечний договір від 31.07.2008 року; розрахунок заборгованості; вимогу про усунення порушень за № KF 51194 від 30 липня 2008 року з підтвердженням її направлення; копія реєстру поштового відправлення від 26 лютого 2014 року; довіреність представника Банку; копія заяви на видачу готівки.

Згідно п. 2.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Отже, відповідачем ПАТ «ВіЕс Банк» було надано приватному нотаріусу всі необхідні документи, у відповідності до вимог чинного законодавства України, для вчинення виконавчого напису за кредитним договором № KF 51194 від 30 липня 2008 року.

При цьому доказів, які б свідчили, що на час вчинення нотаріусом оспорюваного позивачем виконавчого напису між нею та відповідачем існував будь-який спір щодо розміру заборгованості за вказаним кредитним договором, позивачкою не надано.

Посилання позивачки на ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (у редакції, чинній до внесення змін згідно із Законом України від 22.09.2011р. №3795-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо регулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг») є безпідставними, оскільки у відповідності до ст. 1 цього Закону він визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна.

Крім того, згідно пп.16, 17 іпотечного договору сторони встановили, що звернення стягнення за цим договором здійснюється на підставі : рішення суду; виконавчого напису; шляхом позасудового врегулювання , згідно умов цього договору та вимог ЗУ «Про іпотеку». Право вибору способу звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно цього договору належить іпотекодержателю.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

У відповідності до ст. 33 ЗУ «Про Іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису були додержані вимоги чинного законодавства України, що регулюють зазначену нотаріальну дію, а позивач не надав суду об'єктивних доказів, які б могли бути підставою для задоволення його позовних вимог.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, суд приходить до переконання про відсутність підстав для визнання виконавчого напису №2817 від 01.08.2014 року, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., відносно майна, що було передано за договором KF №51194 від 30.08.2008 року, в іпотеку для забезпечення кредиту, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ «Електрон Банк» таким, що не підлягає виконанню

Керуючись с. 33, 35, 87, 88 ЗУ «Про іпотеку», ст.ст. 10, 81, 89, 141, 263-265, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанси», третя особа: Районний відділ Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Данко В.Й.