АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 640/13333/17

Провадження № 22ц/790/3756/18

10 вересня 2018 року

м.Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2018 року( суддя Ніколаєнко І.В.) по справі 640/13333/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16 грудня 2013 року між Банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач належним чином свої зобов'язання за договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 03 серпня 2017 року наявна заборгованість у розмірі 55896, 47 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 4844, 35 грн.; по процентам за користування кредитом - 44564, 19 грн.; пеня - 3350 грн.; а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. -фіксована частина, 2637, 93 грн. -процентна складова.

Просить стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 16 грудня 2013 року у розмірі 55896,47 грн. та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково. Не заперечував проти задоволення в частині стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 3901, 17 грн. за період з 01 серпня 2014 року по 01 серпня 2017 року, просив застосувати позовну давніть та відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» в іншій частині позовних вимог. Розрахунок суми заборгованості є сумнівним, докази наявності заборгованості відсутні. З наданого розрахунку вбачається, що він з отриманої суми в розмірі 5000 грн. використав лише 3210, 76 грн. кредитних коштів і саме на цей залишок заборгованості повинні проводитись відповідні нарахування. Однак, позивачем нарахування проведені з суми 4844, 35 грн. Банком не надано доказів повідомлення його про зміну процентної ставки. Якщо рахувати 27,60% від суми 4844,35 грн, вказаної позивачем заборгованості за кредитом сума за 4 роки становить 1337,04х4=5348,16 грн. Якщо виходити з подвійної суми з підстав, яких позивач не зазначає, то сума становить 10696, 32 грн. З розрахунку 42% від 4844, 35 грн.: (2034, 63 грн. х 4=8138, 52 грн). Подвійна сума - 16277,04 грн. Яким чином виникає різниця 28287,15 грн. (44564,19 - 16277,04) не наведено. Нарахування комісії та пені в сумі 3350,00 грн. не обґрунтовано. Максимальний розмір процентів за користування кредитом станом на 03 серпня 2017 року становить 4418,12 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2018 року позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості в розмірі 52758, 54 грн. та судовий збір в розмірі 1600 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» - відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що відповідач не виконав зобов'язання за кредитним договором, тому стягненню з нього підлягає сума заборгованості у розмірі 52758, 54 грн. У частині стягнення штрафів позов задоволенню не підлягає, оскільки це є подвійним стягненням.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове з урахуванням доводів апеляційної скарги та обґрунтування, зазначеного у відзиві.

Банком не надано доказів щодо наявності заборгованості за тілом кредиту саме у розмірі 4844,35 грн.

При нарахуванні відсотків Банком допущено арифметичні помилки, розмір відсотків, що підлягають сплаті з урахуванням подвійних сум має складати 13447,82 грн.

Враховуючи позовну давність стягненню може підлягати 1200 грн. пені.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 16 грудня 2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач своїм підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов»язання за договором та Угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 03 серпня 2017 року Банком нарахована заборгованість 55896,47 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 4844, 35 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 44564,19 грн.; заборгованості за пенею - 3350 грн.; а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2637, 93 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно з ч. 1 ст. 1054, 509, 526, 530 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції виходив з того, що позивачем обґрунтовано наявність заборгованості за кредитом у сумі 4844,35 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 44564,19 грн.; заборгованості за пенею - 3350 грн.

Повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентами) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. За загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята цієї статті).

У кредитному договорі від 16 грудня 2013 року встановлено обов'язкові щомісячні платежі у вигляді відсотків, як плату за користування кредитом, проте договір та додатки до нього не містять деталізації повернення боргу частинами, зокрема у формі графіка погашення суми боргу, тощо.

Відповідно до пунктів 2.1.1.2.11 Правил користування платіжною карткою Картка дійсна до останнього дня місяця, вказаного на лицьовому боці.

Оскільки граничний строк дії картки (місяць і рік) зазначено на ній, вона є дійсною до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, зазначеного на картці (поле «MONTH»).

Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України у постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (статті 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Враховуючи те, що кредитним договором не встановлено обов'язку позичальника щомісячно вносити платіж з повернення суми кредиту у конкретно визначеному розмірі та не передбачено самостійної відповідальності за невиконання цього обов'язку, а строк погашення кредиту в повному обсязі у договорі визначено останнім днем місяця, зазначеного на картці (строку кредитування), то позовна давність обраховується з моменту закінчення строку кредитування, а не з часу внесення останнього платежу.

Зазначаючи про застосування позовної давності ОСОБА_2 посилається на сплив трирічного строку після несплати платежу з урахуванням пільгового періоду. Між тим, питання щодо спливу строку дії картки ним не ставиться. Отже, вважати, що строк позовної давності щодо стягнення тіла кредиту сплинув - не можна.

Посилання відповідача, що він отримав тільки 3210 грн. 76 коп. -безпідставне.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів, що окрім 3210 грн. 76 коп. він додатково у кредит(розраховувався у торгівельній мережі, знімав готівку тощо) не отримував кошти, ОСОБА_2 не надано.

Розмір заборгованості по тілу кредиту у сумі 4844 грн. 35 коп. відповідачем не спростовано, а тому ця сума підлягає стягненню.

Що стосується розміру відсотків за кредитним договором, то вони підлягають стягненню в межах трирічного строку - з 31 серпня 2014 року по 03 серпня 2017 року позовної давності за наступним розрахунком:

За 31 серпня 2014 року розмір відсотків за відсотковою ставкою 27 % річних 3 грн. 52 коп.

За період с 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року розмір відсотків за відсотковою ставкою 32,4% річних складає 909 грн. 39 коп.

За період с 01 квітня 2015 року по 03 серпня 2017 року розмір відсотків за відсотковою ставкою 42% річних складає 4771,62 грн.

Загальний розмір заборгованості по відcоткам складає 5684 грн. 53 коп.

Отже, дана сума підлягає стягненню з відповідача.

Що стосується пені, то відповідно ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється окремо за кожний день (місяць) нарахування пені. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 08 червня 2016 року по справі № 6-3006цс15.

З розрахунку заборгованості вбачається, що пеня за кредитом становить 100 грн. за кожен місяць прострочення. За період з 30 серпня 2016 року по 30 серпня 2017 року пеня становить 1200 грн. За таких обставин рішення суду в частині стягнення пені підлягає зміні зі зменшенням її розміру до 1200 грн.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15.

Рішення суду в частині відмови у стягнення штрафів відповідає вимогам закону, оскільки це є подвійним стягненням.

Загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача становить: 4844 грн. 35 коп. +5684 грн. 53 коп. +1200 грн. = 11728 грн. 88 коп.

Судові витрати підлягають перерозподілу згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2018 року -змінити.

Зменшити розмір заборгованості за кредитним договором №б/н від 16 грудня 2013 року , стягнутої з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з 52758 грн. 54 коп. до 11728 грн. 88 коп.(одинадцять тисяч сімсот двадцять вісім гривень вісімдесят вісім копійок).

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Зменшити розмір судового збору, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з 1600 грн. до 335 грн. 73 коп.(триста тридцять п'ять гривень сімдесят три копійки).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 вересня 2018 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко