Постанова

Іменем України

29 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 760/11553/16-ц

провадження № 61-21384св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Кармен Трейдінг»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року у складі судді Коробенка С. В. та рішення Апеляційного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Стрижеуса А. М., Антоненко Н. О., Шкоріної О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кармен-Трейдінг» (далі - ТОВ «Кармен-Трейдінг») про визнання недійсними штатних розкладів.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_3 працював у ТОВ «Кармен-Трейдінг» на посаді головного бухгалтера. У лютому 2015 року відповідач затвердив новий штатний розклад, згідно з яким встановив посадові оклади працівників в іноземній валюті - євро, з виплатою заробітної плати у національній валюті. Проте у штатному розкладі не врегульовано, за яким курсом та на яку дату мав обчислюватись розмір заробітної плати. Відповідач затверджував нові штатні розклади відповідно за травень, червень та липень 2015 року за курсом, який не відповідає офіційному курсу Національного банку України гривні до іноземної валюти станом на 01 травня, 01 червня та 01 липня 2015 року. Позивач вважав, що зазначені обставини погіршують умови праці, що є порушенням статті 97 КЗпП України, оскільки відбулась зміна розміру заробітної плати у односторонньому порядку без попередження працівника про таку зміну за два місяці.

З цих підстав позивач просив визнати такими, що не відповідають чинному законодавству та погіршують умови праці: наказ від 26 лютого 2015 року № 2 про затвердження штатного розкладу та додаток до нього - штатний розклад; штатні розклади від 01 травня, від 01 червня, від 01 липня 2015 року з моменту їх складання.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач не попередив працівників за два місяці про зміну (зменшення) посадових окладів, крім того, оспорювані штатні розклади затверджені генеральним директором з перевищенням повноважень, оскільки відповідно до Статуту підприємства зазначене питання належить до компетенції колективного органу (дирекції) ТОВ «Кармен-Трейдінг». Проте позивач пропустив строк звернення до суду для вирішення трудового спору, оскільки про порушення своїх трудових прав дізнався під час ознайомлення зі штатними розкладами та отримуючи заробітну плату у меншому розмірі.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року скасовано рішення суду першої інстанції. У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено з інших підстав.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що позивач обрав неналежний спосіб захисту, оскільки суд не може визнавати правочин таким, що не відповідає законодавству, та закон не визначає правові наслідки у разі такого визнання.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_3 просить скасувати рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року та задовольнити позов.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував пункти 3, 4, 7 статті 16 ЦК України, дійшовши висновку про те, що позивач обрав неналежний спосіб захисту. Також ОСОБА_3 зазначає, що позов заявлявся з підстав порушення законодавства про оплату праці, тому суд першої інстанції мав виходити з необмеженого строку для звернення з цим позовом. Крім того, рішення суду першої інстанції оскаржувалось у апеляційному порядку ОСОБА_4 в інтересах позивача та особисто ОСОБА_3 Проте суд апеляційної інстанції прийняв рішення за результатами розгляду лише апеляційної скарги представника позивача, не розглянув доводи ОСОБА_3, не відхилив апеляційну скаргу та не залишив її без розгляду.

У червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення ТОВ «Кармен-Трейдінг» про залишення без задоволення касаційної скарги, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Заперечення на касаційну скаргу мотивовані тим, що рішення суду апеляційної інстанції відповідає закону та зібраним у справі доказам, оскільки позивач обрав неналежний спосіб захисту прав та інтересів. Крім того, суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні позову за необґрунтованістю та наслідки спливу строку позовної давності у справі не застосовувались.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суди встановили, що ОСОБА_3 працював у ТОВ «Кармен-Трейдінг» на посаді головного бухгалтера.

29 грудня 2014 року у ТОВ «Кармен-Трейдінг» було затверджено нову облікову політику підприємства, відповідно до якої штатний розклад складається, виходячи з даних, затверджених у бюджеті підприємства на поточний рік, в євро; перерахунок заробітної плати здійснюється щомісяця за курсом Національного банку України на останній день місяця та виплачується у гривні.

Наказом по ТОВ «Кармен-Трейдінг» від 02 лютого 2015 року № 1 затверджено новий штатний розклад.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у статті 16 ЦК України.

Статтею 232 КЗпП України визначено, що безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами, зокрема працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частини 3 статті 221 і статті 222 цього Кодексу; працівників у питанні застосування законодавства про працю, яке відповідно до чинного законодавства попередньо було вирішено власником або уповноваженим ним органом і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації (підрозділу) в межах наданих їм прав.

З 01 травня 2015 року наказом по ТОВ «Кармен-Трейдінг» від 26 лютого 2015 року № 2 введений в дію новий штатний розклад, згідно з яким посадовий оклад головного бухгалтера встановлювався у розмірі 1 381,00 євро.

01 травня, 01 червня та 01 липня 2015 року заробітна плата ОСОБА_3 перераховувалась в гривні.

Фактичним предметом спору є здійснений відповідачем перерахунок посадового окладу (заробітної плати) з Євро у національну валюту України.

Законом не передбачено такого матеріально-правового способу захисту права, як оскарження штатного розкладу чи розміру посадових окладів працівників, які встановлюються штатним розкладом.

Ураховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову у справі, яка розглядалася, через невідповідність обраного позивачем способу захисту, передбаченим статтею 16 ЦК України способам.

Касаційна скарга не містить доводів, які б свідчили про неправильне застосування судом норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Щодо доводів касаційної скарги про те, що суд не розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3 та не зазначив у резолютивній частині судового рішення про результат розгляду цієї апеляційної скарги, то з огляду на зміст вступної, описової та мотивувальної частин рішення суду апеляційної інстанції, зазначена обставина є технічною помилкою (опискою), що може бути виправлена у порядку, передбаченому статтею 269 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції не застосував пункти 3, 4 та 7 статті 16 ЦК України не заслуговують на увагу, оскільки заявлені позивачем вимоги не забезпечують поновлення порушеного права, що не виключає можливості захисту права чи інтересу, у разі доведення позивачем факту такого порушення, в інший, передбачений законом спосіб.

За таких обставин касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Відповідно до частини третьої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька

Судді:А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

В. В. Пророк

С. П. Штелик