Справа № 522/9685/16-ц
Провадження № 2/522/3834/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді Чернявської Л.М.,

при секретарі судового засідання Ткаченко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, третя особа Публічне акціонерне товариство «Київстар» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 і просить стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (код 14360570) заборгованість у розмірі 36107,58 грн. за кредитним договором № SAMDN5218 від 03.10.2013 року, яка складається з: 26601,18 грн. заборгованості по кредиту; 7310,80 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; штрафів 500,00 грн. (фіксована частина), 1695,60 грн. (процентна ставка), а також стягнути судові витрати в сумі 1378,00 грн.

Провадження у справі відкрито 17 червня 2016 року.

13 жовтня 2016 року до справи було залучено третю особу ПАТ «Київстар».

Позивач мотивує свої вимоги тим, що відповідно до договору № SAMDN5218 від 03.10.2013 року про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної картки ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,40% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту.

Відповідно до п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає банку право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Своїм підписом під договором № SAMDN5218 від 03.10.2013 року ОСОБА_1 підтвердив своє ознайомлення і згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також тарифами банку, та зазначивши, що ці документи були надані йому в письмовому вигляді.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Одночасно, пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід?ємних частин договору, зокрема, відсоткової ставки, який може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов?язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов?язання за договором та угодою виконав, надавши ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому договором.

Однак, ОСОБА_1, в порушення вимог п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг не надав банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості ОСОБА_1

Відповідач 11 квітня 2017 року надав заперечення вказавши, що письмовий договір № SAMDN5218 від 03.10.2013 року не відповідає встановленій формі та не є підтвердженням того, що було відкрито картковий рахунок на ім?я ОСОБА_1; було укладено договір про відкриття кредитної лінії; було ознайомлено ОСОБА_1 з правилами користування кредитною карткою; було отримано саму кредитну картку; було ознайомлено ОСОБА_1 з текстом Умов та правил надання банківських послуг та Умов кредитування, на які посилається позивач.

Крім того, відповідач посилається на те, що ОСОБА_1 не отримував в письмовому вигляді вказані Правила, а тому не був знайомий з їх положеннями. Також сума відсотків, які нараховані банком (37,2%) не відповідає заявленій в позові (26,4%) та прописаній в договорі (2,2%).

Враховуючи заперечення ОСОБА_1, представник позивача 02 червня 2017 року та 12 червня 2017 року надав до суду письмові пояснення в яких зазначив, що відповідно до вимог ст. 634 ЦК України, враховуючи положення ч.2 ст. 639 ЦК України, договір № SAMDN5218 від 03.10.2013 року є договором приєднання та таким, що укладено у формі, яка фактично погоджена сторонами.

Крім того, ОСОБА_1 при укладенні договору були надані для ознайомлення всі необхідні додаткові нормативні документи, зокрема, правилами користування кредитною карткою та Умови та правила надання банківських послуг, що ОСОБА_1 підтвердив своїм підписом на договорі.

Щодо отримання банківської картки та отримання кредитних коштів, то ці факти підтверджені відповідними довідками та матеріалами кредитної справи, зокрема, про рух коштів по рахунку. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки Відповідача баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції). Крім того, банком надані такі докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов'язань: копія кредитного договору; розрахунок заборгованості; фото клієнта; копія паспорта Відповідача, за яким був оформлений кредитний договір, наказ, яким були затверджені відповідні Умови та Правила надання банківських послуг, які діяли на момент виникнення правовідносин. Протягом дії кредитного договору відбувалася часткова сплата щомісячних платежів по кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи.

11 жовтня 2017 року представник ОСОБА_1 подала пояснення, в яких вказала, що позивач дійсно підписував договір № SAMDN5218 від 03.10.2013 року на відкриття рахунку №47944, однак йому Умови та правила надання банківських послуг не надавалися, з договору їх положення були не зрозумілі, ні заява-анкета ані пам?ятка клієнта ОСОБА_1 не вручалися. Крім того, розмір відсотків 37,2% не відповідає відсоткам в поясненнях банку 26,4% та відсоткам в договорі 2,2%.

Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний - процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року. Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

02 січня 2018 року представником позивача надані пояснення, в яких представник вказує, що ОСОБА_1 особисто поставив свій підпис під пунктом про те, що він ознайомлений з відповідними Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку. Виписка з карткового рахунку підтверджує те, що ОСОБА_1 використовував платіжну картку та погашав заборгованість, чим фактично підтвердив правила використання коштів, а тому всі заяви позивача з приводу не ознайомлення з правилами чи не отримання роз?яснень щодо користування карткою є голослівними намаганнями уникнути відповідальності за невиконання обв?язків повернути борг.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, просила задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов банку не визнали, просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на необґрунтованість. Також, окрім раніше викладених заперечень щодо позову, представник відповідача заявив про застосування позовної давності до вимог про стягнення неустойки у вигляді штрафу.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що ПАТ «Київстар» не має відношення до суті спору та погодився з рішенням суду в рамках закону.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 03.10.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір № SAMDN5218 про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної картки (далі Договір).

Відповідно до п.1 Договору банк відкриває ОСОБА_1 карткові рахунки і видає клієнту платіжні картки.

Видача платіжних карт підтверджується довідкою ПАТ КБ «Приватбанк», що міститься в матеріалах справи, а отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку підтверджується випискою руху коштів по картрахунку, що міститься в матеріалах справи.

Відповідно до п.1.3. Договору, строк дії крединого ліміту відповідає строку дії картки, тобто жовтень 2015 року. Базова відсоткова ставка по кредитному ліміту на момент підписання Договору, склала 2,2 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту.

Судом встановлено, що своїм підписом під договором № SAMDN5218 від 03.10.2013 року ОСОБА_1 підтвердив своє ознайомлення і згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також тарифами банку, та підтвердивши, що ці документи були надані йому в письмовому виді.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Суд знаходить, що за своїми ознаками Договір № SAMDN5218 є договором приєднання, а тому ОСОБА_1, підписавши цей Договір, погодився із встановленими банком умовами, які викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою, а також тарифами банку.

В Договорі про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки зазаначено, що Я ознайомлений та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також тарифами банку, які були мені надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку.

Позивачем надано докази, що Відповідача було ознайомлено саме із зазначеними Умовами та правилами надання банківських послуг та наказ Банку від 06.03.2010 р. яким були затвердженні зазначені Умови та Правила надання банківських послуг.

При цьому суд критично ставиться до заяви відповідача про те, що йому не було надано вказані Умови та Правила, так як підпис ОСОБА_1 на Договорі не оспорюється, а доказів, що ці Умови та Правила ОСОБА_1 не надавалися в письмовому вигляді, відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Суд знаходить, що певної форми для даного Договору не встановлено, а тому наявність домовленості сторін укласти договір саме у такій формі, є підтвердженням його укладення після підписання сторонами у цій формі.

Пунктом 21 Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин роз'яснено, що Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов'язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії.

Крім того, ОСОБА_1 як клієнт по даному Договору, здійснюючи погашення використаних кредитних коштів, фактично підтвердив свою згоду як з умовами Договору так і його формою.

Крім того, відповідно до п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає банку право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Одночасно, пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід?ємних частин договору, зокрема, відсоткової ставки, який може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов?язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов?язання за договором та угодою виконав, надавши ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому договором.

Однак, ОСОБА_1, в порушення вимог п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг не надав банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості ОСОБА_1

Крім того, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобо?язань, передбачених договором більш ніжна тридцять днів, позичальник зобов?язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

З розрахунку заборгованості та виписки по рахунку, судом встановлено, що станом на 05.05.2016 року, сума заборгованості ОСОБА_1 перед банком становить 36107,58 грн. за кредитним договором № SAMDN5218 від 03.10.2013 року, яка складається з: 26601,18 грн. заборгованості по кредиту; 7310,80 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; штрафів 500,00 грн. (фіксована частина), 1695,60 грн. (процентна ставка).

Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мінюсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі Перелік № 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Із виписки вбачається, що Відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи.

Однак, суд враховує, що передбачені п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафи, які банк просить стягнути з ОСОБА_1 є неустойкою, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 549 ЦК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Суд встановив, що нарахування неустойки банк почав здійснювати з 25.06.2014 року, що підтверджено випискою з карткового рахунку, а отже, звернувшись до суду лише 31.05.2016 року, банк пропусти спеціальний строк позовної давності для стягнення неустойки, а отже у задоволенні вимог про стягнення штрафу має бути відмовлено, відповідно до положень ч.4 ст. 267 ЦК України, за якими сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд робить висновок про обґрунтованість вимог ПАТ КБ «Приватбанк» і задовольняє їх частково.

Згідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором.

Враховуючи норми закону та докази що містяться в матеріалах справи можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов'язання не виконані та кредитором не прийняті.

Відповідно статті 141 ЦПК України, суд також стягує з ОСОБА_1 на користь банку суму сплаченого судового збору в розмірі 1378,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 258, 267, 530, 549, 599, 612, 625, 629, 634, 639 ЦК України, ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, за участі третьої особи Публічного акціонерного товариства «Київстар» про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () заборгованість за кредитним договором № SAMDN5218 від 03.10.2013 року в сумі 33911 (тридцять три тисячі дев?ятсот одинадцять) гривень 98 копійок, яка складається з: 26601 (двадцять шість тисяч шістсот одна) гривня 18 копійок заборгованості по кредиту; 7310 (сім тисяч триста десять) гривень 80 копійок заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19 жовтня 2018 року.

Суддя Л.М. Чернявська

16.10.2018