Провадження № 2о/712/199/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі

головуючого - судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя. Свої вимоги обґрунтовують тим, що вони зареєстрували шлюб 25.04.2002 у Черкаському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 498. Від шлюбу мають дитину: неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають, тому за спільною згодою вирішили розірвати шлюб. Заявниками досягнуто згоди щодо постійного поживання дитини з матір'ю, батько бере на себе обов'язок приймати участь у вихованні та утриманні сина, про що свідчить договір про розмір аліментів на дитину та умови здійснення батьком права на особисте виховання від 04.09.2018. Також, ними укладено договір про розмір аліментів на дітей, вказана угода посвідчена нотаріально. За таких обставин, просили шлюб, укладений між ними, розірвати.

Заявники в судове засідання не з'явилися, скерували заяви про розгляд справи без їх участі, заяву про розірвання шлюбу підтримали.

У зв'язку з неявкою сторін фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 N 11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Судом встановлено, що заявники 25.04.2002 Черкаському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 498. Від даного шлюбу у них народилася дитина: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про розмір аліментів на дитину та умови здійснення батьком права на особисте виховання від 04.09.2018. Зі змісту даного договору вбачається, що вони досягли згоди та засвідчують своє волевиявлення, що після розірвання шлюбу між ними, дитина буде проживати разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. Батько зобовязується щомісячно сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 10000 грн., але не менше від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленої законом на момент здійснення платежу. Крім аліментів батько зобовязується брати участь у додаткових витратах на дитину. Таким чином, спорів щодо порядку виховання та утримання дитини між заявниками немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Таким чином, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Враховуючи обставини наведені вище, з врахуванням того, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, рішення заявників про розлучення є виваженим та свідомим, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя.

Керуючись ст. ст. 110, 109 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 293 - 294, 78, 81, 89, 263-265, 293 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_4 Івановича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25 квітня 2002 року у Черкаському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 498 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий