РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді - Полонця С.М.,

секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Гаррієвича про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами і зареєстрований 14.07.2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №940, посилаючись на те, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини, подальше сумісне життя, примирення між сторонами не можливе і відповідач відмовляється розірвати шлюб у позасудовому порядку, оскільки подружжя не має спільних дітей.

В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не надав, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 14.07.2006 року, відповідно до свідоцтва про шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №940. В матеріалах справи відсутні докази наявності у сторін неповнолітніх дітей.

Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільно не проживають. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Керуючись ст.ст.110-112 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 82, ч.4 ст.223, 259, 263, 265, гл.11 розд.3 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 14 липня 2006 року, актовий запис №940, укладений між ОСОБА_3 Гаррієвичем, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя: С.М. Полонець