Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1441/17
Провадження № 2-з/280/18/18
У Х В А Л А

13 вересня 2018 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Янчук В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Більковецьке", Коростишівської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області, Коростишівської міської ради про визнання права власності на земельну частку (пай),-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області з жовтня 2017 року перебуває вищевказана цивільна справа.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2018 р. головуючого у даній справі визначено суддю Янчук В.В.

12.09.2018 через канцелярію суду позивачем ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник ОСОБА_6 подано заяву про забезпечення позову відповідно до якої просить заборонити Головному управлінню Держгеокадастру в Житомирській області, Коростишівській районній державній адміністрації Житомирської області та Коростишівській міській раді Житомирської області передавати земельні ділянки із земель запасу на території Коростишівської обєднаної територіальної громади Житомирської області, у власність або у користування іншим особам та вчиняти будь-які дії, спрямовані на передачу вищевказаних земельних ділянок іншим особам, до прийняття рішення у даній справі та набрання ним законної сили.

Заяву мотивує тим, що в разі незастосування вказаних заходів може не вистачити земельних ділянок для реалізації позивачами права на отримання земельної частки (паю) та отримання земельних ділянок за рішенням суду.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, приходжу до наступного висновку.

Згідно з приписами ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

П. 1 ч. 1 ст.150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно з ч.3 ст. 150 ЦПК види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачам, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди іншим заінтересованим особам, в тому числі і відповідачам.

Однією із підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, обгрунтування позивача на факт того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду як на підставу задоволення заяви про забезпечення позову є недоведеним та приймаючи до уваги той факт, що права відповідачів в частині заборони передачі земельних ділянок іншим особам можуть бути істотно порушені у зв'язку із застосуванням заходів забезпечення позову про які просить позивач, заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими вимогами, а тому суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.151-153 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р. суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя: В.В.Янчук