Провадження № 2/521/393/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Кіліян О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом, а саме просить суд встановити факт належності (володіння) на праві приватної власності ОСОБА_3, померлому 30 червня 2009 року, житлового будинку літ. А», який розташований за адресою: 3-й Деревообробний провулок, №50 в м. Одеса, що складається з двох житлових кімнат площею 8,7 кв. м. та площею 8.1 кв. м., коридору площею 4,4 кв. м.; санвузлу площею 1,9 кв. м., всього загальною площею 23,1 кв. м., із них житловою площею 16,8 кв. м., допоміжна площа 6,3 кв. м., Літера «Б» гараж площею 15,0 кв. м., літера «В» сарай площею 12,7кв.м., літера «Г» площею 6,0 кв. м., літера «Д» сарай площею 11,8 кв. м., літера «Е» літній душ площею 1,7 кв. м., літера «Г» замощення асфальтобетон, огорожа черепашник, метал, розташовані за адресою: 3-й Деревообробний провулок, №50 в м. Одеса, на земельній ділянці площею 331кв. м.; та визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок літ. «А», який розташований на земельній ділянці площею 331кв. м., за адресою: 3-й Деревообробний провулок, №50 в м. Одеса, що складається з двох житлових кімнат площею 8,7 кв. м. та площею 8.1 кв. м., коридор площею 4,4 кв. м., санвузол площею 1,9 кв. м., всього загальною площею 23,1 кв. м., із них житловою площею 16,8 кв. м., допоміжна площа 6,3 кв. м., Літера «Б» гараж площею 15,0 кв. м., літера «В» сарай площею 12,7кв.м., літера «Г» площею 6,0 кв. м., літера «Д» сарай площею 11,8 кв. м., літера «Е» літній душ площею 1,7 кв. м., літера «Г» замощення асфальтобетон, огорожа черепашник, метал.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначила, що 30.06.2009р. помер її чоловік ОСОБА_3. В установлений законом строк позивач звернулася до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, після чого було відкрито спадкову справу. 02.02.2010 року нею було отримано свідоцтво на право на спадщину за законом на спадкове майно: земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: м. Біляївка вул. Зелений Хутір, 17, яка надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; земельну ділянку площею 0,0426 га, що розташована за адресою: м. Біляївка вул. Зелений Хутір, 17, яка надана для ведення особистого, селянського господарства; житловий будинок, що розташований за адресою м. Біляївка, вул. Зелений Хутір, 17. Її донька ОСОБА_2, яка теж являється спадкоємцем першої черги, відмовилась від своєї частки спадщини, що підтверджується заявою, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи. Також після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок, що розташований за адресою: 3-й Деревообробний провулок № 50 в м. Одеса, згідно технічного паспорту на будинок та господарчі споруди, але на день смерті спадкодавцем не було зареєстровано право власності на житловий будинок відповідно до закону. Тому ці підстави стали причиною звернення до суду із відповідним позовом.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надав заяву, в якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, слухати справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними обставинами.

Так судом встановлено, що 30.06.2009р. помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого міститься в матеріалах справи. (а.с. 136)

ОСОБА_1 являється дружиною ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. (а.с. 137)

Яка відповідно до вимог законодавства, у встановлений термін, ОСОБА_1, звернулася до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадкового майна, а саме житлового будинку № 17 по вул. Зелений Хутір в м. Біляївка Одеської області, земельної ділянки площею 0,0426 га, розташованої за адресою: Одеська обл., Біляївський р-н, м. Біляївка, вул. Зелений Хутір, 17; земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої за адресою: Одеська обл., Біляївський р-н, м. Біляївка, вул. Зелений Хутір, 17 та також легкового автомобіля марки «ИЖ 412ИЄ», 1990 року випуску. (а.с. 135)

Крім того, як встановлено матеріалами спадкової справи № 514/2009 заведеної щодо майна ОСОБА_3, який помер 30.06.2009р., ОСОБА_1 не була єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка, так до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області звернулася з заявою ОСОБА_4, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Базаєва», та яка являлася померлому донькою, яка відмовилася від належної їй частки спадкового майна, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_3, який помер 30.06.2009р., на користь його дружини, яка в свою чергу являється її матірю - ОСОБА_1 (а.с. 11, 148, 149)

02.02.2010 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво на право на спадщину за законом на спадкове майно: земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: м. Біляївка вул. Зелений Хутір, 17, яка надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; земельну ділянку площею 0,0426 га, що розташована за адресою: м. Біляївка вул. Зелений Хутір, 17, яка надана для ведення особистого, селянського господарства; житловий будинок, що розташований за адресою м. Біляївка, вул. Зелений Хутір, 17; автомобіль марки «ИЖ 412ИЄ», 1990 року випуску; права на грошовий вклад з належними відсотками, компенсаціями та індексаціями, що знаходиться на зберіганні у відділенні ощадбанку № 5422 в м. Біляївка. (а.с. 179, 180, 181, 182, 183)

Також після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок, що розташований за адресою: 3-й Деревообробний провулок № 50 в м. Одеса, згідно технічного паспорту на будинок та господарчі споруди, але на день смерті спадкодавцем не було зареєстровано право власності на житловий будинок відповідно до закону.

Листом № 493067.72.18 від 26.03.2018р. КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, повідомлено, що відсутня реєстрація інвентаризаційної справи на обєкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. 3-й Деревообробний, 50 (колишній № 38а). (а.с. 112)

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, які виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається, зокрема, внаслідок смерті особи.

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернуться до нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач в передбаченому законом порядку звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину по незалежним від нього причинам, у звязку з чим порушуються права позивача.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини.

Крім того, суд враховує, що в Постанові №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року в п. 5 вказано, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

За змістом Закону України від 07 грудня 1990 року № 533-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве та регіональне самоврядування», постанови Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду Української РСР» в зазначених нормативних актах встановлено, що виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Так, ст. 86 ЦК ( в редакції 1963 року ) право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Стаття 15 Закону України «Про власність» вказує, що наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сімї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України.

Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 р. N 1952-IV та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, яке затверджено наказом Міністерства юстиції України від 7.02.2002 р. № 7/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 p. за № 157/6445 передбачені умови та порядок здійснення реєстрації прав на нерухоме майно.

Частиною 5 ст. 3 вказаного Закону передбачено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до постанови КМ України від 17.10.2013 року №868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» документом , що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на обєкт нерухомого майна.

ОСОБА_3, який помер 30.06.2009 року, фактично був власником вказаного житлового будинку, його права на цей будинок ніким не оспорювалось, будинок знаходився в повному володінні та користуванні померлого та членів його сім`ї .

З квітня 1976 року ОСОБА_3 постійно проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишній № 38а) в м.Одеса, разом з дружиною ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1) ОСОБА_5.

Факт того, що житловий будинок, що розташований за адресою: 3-й Деревообробний провулок, №50 (колишній № 38а) в м. Одеса, належав померлому ОСОБА_3 підтверджується: технічною документацією, рішенням виконавчого комітету Іллічівської районної ради № 763 від 27.10.1952 року, рішенням Іллічівської районної ради № 1717 від 07.12.1953 року, рішенням Іллічівської районної ради від 26.09.1990 року, довідкою про результати розгляду скарг, договором № 240237 про користування електричною енергією на імя ОСОБА_3, платіжним повідомленням про сплату податку за землю на імя ОСОБА_3, квитанціями про сплату за електроенергію на імя ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України,кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 76-80, 95, 247, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт належності (володіння) на праві приватної власності ОСОБА_3, померлому 30 червня 2009 року, житлового будинку літ. А», який розташований за адресою: 3-й Деревообробний провулок, №50 в м. Одеса, що складається з двох житлових кімнат площею 8,7 кв. м. та площею 8.1 кв. м., коридору площею 4,4 кв. м.; санвузлу площею 1,9 кв. м., всього загальною площею 23,1 кв. м., із них житловою площею 16,8 кв. м., допоміжна площа 6,3 кв. м., Літера «Б» гараж площею 15,0 кв. м., літера «В» сарай площею 12,7кв.м., літера «Г» площею 6,0 кв. м., літера «Д» сарай площею 11,8 кв. м., літера «Е» літній душ площею 1,7 кв. м., літера «Г» замощення асфальтобетон, огорожа черепашник, метал, розташовані за адресою: 3-й Деревообробний провулок, №50 в м. Одеса, на земельній ділянці площею 331кв. м.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії КЕ854078, виданий 05.12.1997р. Біляївським РВ УМВС України в Одеській області, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_3), право власності на житловий будинок літ. «А», який розташований на земельній ділянці площею 331кв. м., за адресою: 3-й Деревообробний провулок, №50 в м. Одеса, що складається з двох житлових кімнат площею 8,7 кв. м. та площею 8.1 кв. м., коридору площею 4,4 кв. м., санвузлу площею 1,9 кв. м., всього загальною площею 23,1 кв. м., із них житловою площею 16,8 кв. м., допоміжна площа 6,3 кв. м., Літера «Б» гараж площею 15,0 кв. м., літера «В» сарай площею 12,7кв.м., літера «Г» площею 6,0 кв. м., літера «Д» сарай площею 11,8 кв. м., літера «Е» літній душ площею 1,7 кв. м., літера «Г» замощення асфальтобетон, огорожа черепашник, метал.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН