Справа № 158/1413/18
Провадження № 2/0158/534/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2018 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді - Костюкевича О.К.

секретаря - Сороки І.Є.

за участю позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивачів - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

представника відповідача - ОСОБА_5

представника третьої особи - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів - орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів - орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що 23 жовтня 2013 року їх син ОСОБА_9 зареєстрував шлюб із ОСОБА_10, від даного шлюбу у в них народився син - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім даної дитини у ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилась донька - ОСОБА_7. Всі вони проживали однією сім'єю до квітня 2014 року. Пізніше подружжя з дітьми жили окремо. Відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 21.07.2016 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 було розірвано. Остання нехтувала сімейними цінностями, вела аморальний спосіб життя, вступила у позашлюбні відносини з іншим чоловіком, від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 року народила сина ОСОБА_11, після чого їх син ОСОБА_9 почав зловживати алкогольними напоями, поступово також усунувся від виховання дітей. З січня 2016 року діти знаходяться на їхньому утриманні та вихованні, батьки повністю усунулись від виконання батьківських обов'язків, хоча відповідач ОСОБА_4 й надалі продовжує отримувати соціальну допомогу на дітей, які з нею не проживають, матеріально вона їх також не забезпечує, тому вони протягом 2016-2018 років неодноразово звертались у відповідні державні органи для вжиття ними заходів до відповідачів, однак будь-яких позитивних результатів вжиті заходи не дали.

Тому, просять суд позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9 - відносно його сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також залишити ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, на вихованні та утриманні їх діда ОСОБА_1 та баби ОСОБА_2.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_3 в судовому засіданні просили суд позовні вимоги задоволити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечували, оскільки вона повноцінно не має можливості займатися дітьми, так як працює, раніше часто забирала дітей, однак на даний час з позивачами погіршились відносини, вони не йдуть на контакт, тому дітей забрати проблематичніше. Проживає у будинку, який має намір добудовувати, з батьками, співмешканцем та спільною дитиною. Її дохід в місяць становить близько 5 тисяч гривень, що дозволяє їй утримувати дітей.

Представник позивача органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації ОСОБА_6 в судовому засіданні позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, враховуючи висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно неповнолітніх дітей. Оскільки на значну роботу, проведену ними для збереження сім'ї, належного результату не дали, відповідачі висновків не зробили, тому в інтересах дітей залишитись із дідусем та бабусею.

Заслухавши учасників судового розгляду, проаналізувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Зокрема ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у разі ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_3 від 18.01.2014 року (а.с. 12), свідоцтвом про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії НОМЕР_4 від 14.10.2011 року (а.с. 13), їхньою матір'ю є ОСОБА_4, відповідач по справі, а батьком ОСОБА_8 - ОСОБА_9.

Відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 21.07.2016 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 було розірвано (а.с. 14).

Відповідно до висновку Ківерцівської районної державної адміністрації № 12/02-18 від 03.04.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_9 (а.с. 28) - позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9 відносно ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, є доцільним та відповідає інтересам дітей.

Відповідно до роз'яснень Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року в постанові № 3, позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питань, що стосуються дітей, згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї.

З показів свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_9, а також актів обстеження умов проживання, наявних в матеріалах справи (а.с. 15-23) вбачається, що батьки вихованням дітей не займаються.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_9 взагалі самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, його місце знаходження невідоме, відповідач ОСОБА_4 належним чином не виконує своїх обов'язків по вихованню своїх дітей - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а саме: не належним чином цікавиться навчанням дітей, станом їх здоров'я, діти протягом двох років проживають з дідусем та бабусею - позивачами по справі, відповідач ОСОБА_4 рідко бачиться з дітьми, рідко забирає їх до себе додому, хоча діти гарно ставляться до матері, однак ображаються на маму у з в'язку з постійними її обманами, забезпеченням навчання та виховання дітей займаються позивачі, що свідчить про їх неналежне ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків та ухилення від їх виконання. Відповідач ОСОБА_4 отримує соціальну допомогу на дітей, однак не витрачає їх на потреби дітей, повне матеріальне утримання дітей лежить на позивачах. Наявність у власності відповідача ОСОБА_4 житлового будинку, постійного місця роботи, де вона характеризується позитивно, стабільного доходу не може свідчити про належне виконання нею своїх батьківських обов'язків, тому судом до уваги не береться.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то судові витрати, слід стягнути з відповідачів в дохід держави.

На підставі ст.ст. 150, 155, 164 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 «Конвенції про права дитини», керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позбавити ОСОБА_9 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Залишити ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, на вихованні та утриманні їх діда ОСОБА_1 та баби ОСОБА_2 до вирішення органом опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації питання про надання їм статусу дітей, позбавлених батьківського піклування.

Стягнути із ОСОБА_4 та ОСОБА_9 в дохід держави по 704 (сімсот чотири) грн. 60 коп. судового збору з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ІНПП: НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_8, виданий Ківерцівським РВ УМВС України у Волинській області 13.05.1997 року.

ОСОБА_2, АДРЕСА_1, ІНПП: НОМЕР_9;паспорт серії НОМЕР_7, виданий Ківерцівським РВ УМВС України у Волинській області 24.11.1998 року.

Відповідач:

ОСОБА_9, АДРЕСА_1, ІНПП: НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_5, виданий Ківерцівським РВ УМВС України у Волинській області 24.05.2007 року.

ОСОБА_4, АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_6, виданий Ківерцівським РС УДМС України у Волинській області 13.11.2013 рокую

Третя особа: орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області, м. Ківерці вул. Незалежності, 20 Волинської області.

Суддя

Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич

Повне судове рішення складене 17.10.2018 року