10 жовтня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого - судді Приступи Д.І.,
секретарів - Стрілець С.В.,
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та просить визнаи за нею право власності на ? частину автомобіля НОМЕР_1, що зареєстрований за відповідачем і є спільною власністю подружжя. Також просить стягнути з відповідача ? частину ринкової вартості вказаного автомобіля, припинивши її право власності на даний транспортний засіб.
В судовому засіданні повноважний представник позивачки позовні вимоги підтримав та просить його задовольнити, врахувавши експертний висновок, щодо ринкової вартості спірного майна.
Відповідач відзив на позов не подав, в судовому засіданні визнавав факт того, що спірний автомобіль є спільною власністю подружжя, проте, вказував, що його місцезнаходження на даний час не відоме, проти вказаної в експертному висновку вартості автомобіля заперечував.
Суд заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, приходить до висновку про обґрунтованість позову та про те що його вимоги слід задовольнити.
Як встановлено судом, сторони перебувють у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-БВ №075366.
З грудня 2016 року проживають окремо та знаходяться у процесі розлучення. Вказані обставини сторонами визнаються.
За час шлюбу, відповідачем було придбано автомобіль НОМЕР_1, та який був зареєстрований на імя відповідача. На момент подання позову місцезнаходження зазначеного автомобіля, який позивачка вважає спільною власністю подружжя, позивачці невідоме. Відповідач не може пояснити за яких обставин він його відчужив. Зазначене сторонами не оспорюється.
Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України.
Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).
Відповідно до ч.1, 2 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.
Відповідно до ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, Якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільно сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до висновку судової авто товарознавчої експертизи №092/18, середня ринкова вартість аналогічного автомобіля «Nissan Primastar», 2005 року випуску на дату оцінки складає 144 740 грн.
Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог за первісним позовом.
Враховується, що спірний автомобіль набутий за період перебування сторонами у зареєстрованому шлюбі, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами, що спірний автомобіль придбавався за його особисті кошти, не підтверджено інший розмір вартості спірного автомобіля.
За таких обставин, вказані позовні вимоги підлягають до задоволення, враховуючи експертний висновок.
Судові витрати за позовом покладаються на відповідача в звязку з задоволенням позову.
Керуючись ст.ст.141, 258, 259, 353 ЦПК України,
Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину автомобіля марки «Nissan Primastar», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_2, що зареєстрований за ОСОБА_3.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 ? частину ринкової вартості автомобіля марки «Nissan Primastar», 2005 року випуску державний номер НОМЕР_2, що зареєстрований за ОСОБА_3 в сумі 72 370 грн.
Припинити право власності ОСОБА_2 на автомобіль марки «Nissan Primastar», 2005 року випуску державний номер НОМЕР_2.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 723,70 грн. та 1 500 грн. витрат на проведення судової авто товарознавчої експертизи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 22.10.2018 року.
Суддя Приступа Д.І.