АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2018 року м. Чернівці

справа № 725/5436/17

Апеляційний суд Чернівецької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Собчук І.Ю.

з участю представника відповідача ОСОБА_1, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2

учасники справи

позивач благодійна організація «Благодійний фонд «Форпост Надія»

відповідач ОСОБА_3

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна фірма «Ріка», ОСОБА_2

за апеляційною скаргою благодійної організації «Благодійний фонд «Форпост Надія» на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 19 квітня 2018 року, головуючий у першій інстанції ОСОБА_4,

встановила:

Благодійна організація «Благодійний фонд «Форпост Надія» у грудні 2017 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про повернення грошових коштів, одержаних на виконання нікчемного правочину.

Зазначала, що рішенням Чернівецької міської ради від 01 березня 2017 року №613 благодійній організації «Благодійний фонд «Форпост Надія» надано земельну ділянку по вул.Руська,214 м.Чернівці площею 0,3917 га для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку в

Справа№725/5436/17

Провадження №22-ц/794/666/18 Головуючий у 1 інстанції Федіна А.В.

Категорія 19 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

оренду терміном на 5 років та рекомендовано знести житлові будинки 214, 214-б, 216, 218 і відселити мешканців за рахунок забудовника до 1 березня 2017 року.

Чернівецькою міською радою та благодійною організацією «Благодійний фонд «Форпост Надія» укладено договір оренди землі 4 травня 2017 року №10481.

ОСОБА_3 належить право власності на квартиру АДРЕСА_1

Благодійною організацією «Благодійний фонд «Форпост Надія» та ОСОБА_3 досягнуто згоду щодо купівлі-продажу жилого приміщення.

Благодійною організацією «Благодійний фонд «Форпост Надія» сплачено ОСОБА_3 вартість квартириАДРЕСА_1 в сумі 1223950 грн.

Благодійна організація «Благодійний фонд «Форпост Надія» посилаючись на те, що правочин оформлений протоколом погодження та розпискою, ОСОБА_3 відмовився від оформлення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, зазначає про нікчемність договору.

Просила стягнути з ОСОБА_3 на користь благодійної організації «Благодійний фонд «Форпост Надія» грошові кошти, одержані на виконання нікчемного правочину, в сумі 1223950 грн.

Залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна фірма «Ріка», ОСОБА_2 ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 18 січня 2018 року.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 19 квітня 2018 року у позові відмовлено.

Благодійна організація «Благодійний фонд «Форпост Надія» в апеляційній скарзі просить рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 19 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, стягнути з ОСОБА_3 на користь благодійної організації «Благодійний фонд «Форпост Надія» грошові кошти, одержані на виконання нікчемного правочину, в сумі 1223950 грн.

Вказує на те, що висновки суду першої інстанції щодо недосягнення благодійною організацією «Благодійний фонд «Форпост Надія» та ОСОБА_3 згоди щодо істотних умов договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 не відповідають обставинам справи.

Водночас судом першої інстанції встановлено досягнення благодійною організацією «Благодійний фонд «Форпост Надія» та ОСОБА_3 згоди щодо розміру компенсації на порушення норм ст.16 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об»єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності».

Посилається на те, що дії благодійної організації «Благодійний фонд «Форпост Надія» та ОСОБА_3 були спрямовані на укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, благодійною організацією «Благодійний фонд «Форпост Надія» передано ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 1223950 грн. з метою оплати вартості квартири, а розмір компенсації вартості жилого приміщення відповідно звіту суб»єкту оціночної діяльності ОСОБА_5 від 13 лютого 2017 року №56 становить 585126 грн.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга благодійної організації «Благодійний фонд «Форпост Надія» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог благодійної організації «Благодійний фонд «Форпост Надія» до ОСОБА_3 про повернення грошових коштів, одержаних на виконання нікчемного правочину, суд першої інстанції керувався положеннями ч.2 ст.215, ч.1 ст.220, статей 655, 657 ЦК України та дійшов висновку про відсутність підстав для застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на недоведеність досягнення благодійною організацією «Благодійний фонд «Форпост Надія» та ОСОБА_3 згоди щодо істотних умов договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення такого договору.

Разом з тим суд першої інстанції вважав встановленим домовленість між благодійною організацією «Благодійний фонд «Форпост Надія» та ОСОБА_3 про компенсацію ОСОБА_3 примусового відселення з квартири АДРЕСА_1.

Водночас суд першої інстанції зазначив про те, що визнання ОСОБА_3 позову частково не відповідає вимогам закону.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

На підставі частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Правові наслідки недійсності договору передбачені статтею 216 ЦК України.

Положення статті 216 ЦК України застосовуються також при вирішенні вимог про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Так, згідно з частинами першою, п'ятою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов»язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абз. п.5 постанови від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Судом встановлено, що рішенням Чернівецької міської ради від 01 березня 2017 року №613 благодійній організації «Благодійний фонд «Форпост Надія» надано земельну ділянку по вул.Руська,214 м.Чернівці площею 0,3917 га для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку в оренду терміном на 5 років та рекомендовано знести житлові будинки 214, 214-б, 216, 218 і відселити мешканців за рахунок забудовника до 1 березня 2017 року.

Чернівецькою міською радою та благодійною організацією «Благодійний фонд «Форпост Надія» укладено договір оренди землі 4 травня 2017 року №10481.

Відповідно свідоцтва про право власності, виданого департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради 10 травня 2006 року №44583, ОСОБА_3 належить право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

На підставі ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч.3 ст.640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

За змістом абз.1-4 п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №7 «Про судову практику розгляду цивільних справах про визнання правочинів недійсними» не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Зокрема, не є укладеним правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Згідно зі частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

На підставі частини 1 статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

До матеріалів справи приєднано протокол погодження, вчинений благодійною організацією «Благодійний фонд «Форпост Надія» та ОСОБА_3 16 лютого 2017 року, відповідно якого сторони засвідчили досягнення згоди про розмір компенсації та умови відселення.

З приєднаної до матеріалів справи розписки ОСОБА_3 від 7 березня 2017 року вбачається, що ОСОБА_3 отримав від благодійної організації «Благодійний фонд «Форпост Надія» компенсацію за квартиру АДРЕСА_1 в сумі 1223950 грн. та зобов»язується звільнити квартиру до 10 березня 2017 року.

Таким чином благодійною організацією «Благодійний фонд «Форпост Надія» та ОСОБА_3 фактично досягнуто домовленості про відчуження нерухомого майна, зокрема, благодійною організацією «Благодійний фонд «Форпост Надія» сплачено ОСОБА_3 грошові кошти за квартиру АДРЕСА_1 в сумі 1223950 грн., ОСОБА_3 зобов»язується звільнити жиле приміщення до 10 березня 2017 року.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_3 зазначав про те, що не погоджував компенсацію за квартируАДРЕСА_1, вчиняючи протокол погодження. Не відмовляється від оформлення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 належним чином (а.с.58).

Зі змісту рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 19 квітня 2018 року вбачається, що представник відповідача ОСОБА_1 визнавав, що розписка ОСОБА_3 про отримання компенсації свідчить про намір укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в майбутньому (а.с.160).

З огляду на наведене недоведеність досягнення благодійною організацією «Благодійний фонд «Форпост Надія» та ОСОБА_3 згоди щодо істотних умов договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення такого договору не відповідають обставинам справи.

Відповідно до ст.171 ЖК Української РСР у разі знесення жилих будинків, що є в приватній власності громадян, у зв'язку з вилученням земельних ділянок для державних або громадських потреб зазначеним громадянам, членам їх сімей, а також іншим громадянам, які постійно проживають у цих будинках, надаються за встановленими нормами квартири в будинках державного або громадського житлового фонду. Крім того, власникам жилих будинків на їх вибір або сплачується вартість будинків, будівель та пристроїв, що зносяться, або надається право використати матеріали від розбирання цих будинків, будівель та пристроїв за своїм розсудом.

Аналіз змісту ст.171 ЖК Української РСР дає підстави для висновку про те, що метою цієї норми є, по-перше, захист житлових прав власника будинку та інших громадян, які постійно проживають у будинку, і які позбавляються житла у зв'язку із знесенням цього будинку, що є місцем постійного їх проживання, шляхом надання цим особам для проживання іншого жилого приміщення; та, по-друге, захист майнових прав власника будинку шляхом відшкодування йому вартості будинку, що зноситься.

Частиною 5 ст. 41 Конституції України проголошено, що примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі та в порядку, встановлених законом, і за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості.

Стаття 346 ЦК України визначає перелік підстав припинення права власності, у тому числі в п. 6, в якому передбачено, що право власності припиняється, в разі примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 та ч. 6 ст. 12 Закону України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду»реалізація інвестиційних проектів комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду здійснюється за умови попереднього і повного відшкодування вартості власникам жилих приміщень втрат шляхом надання за їх згодою іншого житла або грошової компенсації.

Відселення власників (наймачів) жилих (нежилих) приміщень будинків, що реконструюються, здійснюється за умови згоди цих власників (наймачів) відповідно до договорів, які інвестор-забудовник укладає з кожним власником (наймачем) цих приміщень.

Відповідно до частини 4 та 5 цієї статті розмір грошової компенсації за жиле (нежиле) приміщення визначається на основі експертної оцінки жилого (нежилого) приміщення, проведеної відповідно до закону

Спори щодо вилучення жилого (нежилого) приміщення, розміру

викупної вартості або інших умов компенсації, визначеної згідно з цією статтею, вирішуються в судовому порядку.

На підставі ст.13 Закон України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду» виконання досягнутої та попередньо погодженої органом місцевого самоврядування домовленості про умови та строки припинення права власності на нерухоме майно, в тому числі права власності та права на оренду земельних ділянок, з його власником, проводиться відповідно до оформлених договорів. У разі недосягнення домовленості спір про припинення прав власності розв'язується у судовому порядку.

У матеріалах справи відсутні докази про припинення права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 з інших підстав знесення будинку у зв'язку з відведенням земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності, ніж купівлі-продажу.

За змістом п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи.

У такому разі рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 19 квітня 2018 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Оскільки благодійною організацією «Благодійний фонд «Форпост Надія» та ОСОБА_3 при укладенні договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 не дотрималися нотаріальної форми договору, яка є обов'язковою, тому такий договір є нікчемним.

Тому ОСОБА_3 зобов'язаний повернути другій стороні благодійній організації «Благодійний фонд «Форпост Надія» все, що він одержав на виконання правочину.

Посилання ОСОБА_3 на те, що грошові кошти були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором, спростовуються розпискою ОСОБА_3 від 7 березня 2017 року.

Ураховуючи наведене підлягає захисту право благодійної організації «Благодійний фонд «Форпост Надія» на повернення ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 1223950 грн., які одержано на виконання нікчемного правочину.

Згідно частин 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до абз.1, 5, 6 п.35 постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позов благодійної організації «Благодійний фонд «Форпост Надія» до ОСОБА_3 про повернення грошових коштів, одержаних на виконання нікчемного правочину задоволено.

Встановлено, що благодійною організацією «Благодійний фонд «Форпост Надія» сплачено судовий збір при подачі позову в сумі 18360 грн. та при поданні апеляційної скарги в сумі 27540 грн. (а.с. 1, 166).

Отже, з ОСОБА_3 на користь благодійної організації «Благодійний фонд «Форпост Надія» підлягають стягненню судові витрати в сумі 45900 грн.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу благодійної організації «Благодійний фонд «Форпост Надія» задовольнити.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 19 квітня 2018 року скасувати.

Позов благодійної організації «Благодійний фонд «Форпост Надія» до ОСОБА_3 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна фірма «Ріка», ОСОБА_2 про повернення грошових коштів, одержаних на виконання нікчемного правочину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь благодійної організації «Благодійний фонд «Форпост Надія» грошові кошти в сумі 1223950 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь благодійної організації «Благодійний фонд «Форпост Надія» судові витрати в сумі 1223950 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 23 серпня 2018 року.

Головуючий - підпис (Половінкіна Н.Ю.)

Судді - підписи (Кулянда М.І., Одинак О.О.)

З оригіналом згідно: