Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2543/18
Провадження № 2/376/1185/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2018 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Коваленка О.М.

при секретарі: Ткаченко Ю.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, що належить громадянину на праві приватної власност,

В С Т А Н О В И В:

10.10.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.06.2013 року та договором дарування житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами від 04.06.2013 року.

Дочка позивача ОСОБА_2, яка протягом тривалого часу не проживає в житловому будинку АДРЕСА_1, а саме з квітня 2012 року та її реєстрація в будинку перешкоджає йому в отриманні житлової субсидії, яка гарантована йому державою.

Позивач вважає, що на підставі ст.. 150 ЖК України та ст. 405 ЦК України відповідачка ОСОБА_2 втратила право на користування житловим будинко, а тому просить суд:

Винести рішення, яким визнати, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 втратила право користування житловим приміщенням, а саме: на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1, оскільки вона не проживає в цьому житловому будинку більше одного року без поважних причин.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду письмову,в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити їх, додаткових пояснень та доповнень не має, а також повідомив, що його донька - відповідачка по справі в будинку не мешкає з 2012 року.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення свідка, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.06.2013 року Індексний номер: 4378181 та договором дарування житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами від 04.06.2013 року. (а.с. 24-27)

За зазначеною вище адресою також зареєстровані ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповідачка ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією Будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку (а.с.16-19)

З копії довідки №2915 від 11.09.2018 року, яка видана виконавчим комітетом Сквирської міської ради Київської області вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 дійсно зареєстровано відповідачку ОСОБА_2. (а.с. 35).

Відповідно до акту депутата Сквирської міської ради Київської області ОСОБА_5 від 11.09.2018 року судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована, але фактично не проживає у АДРЕСА_1. (а.с.36).

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_6 суду пояснила, що вона з 1996 року мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та є сусідкою позивача по справі ОСОБА_2 Відповідачка по справі ОСОБА_2 є рідною донькою позивача, яку свідок не бачила в будинку позивача АДРЕСА_1 приблизно останні 10 років, а також їй відомо, що відповідачка не приймає участь у сплаті комунальних послуг за житловий будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 405 ЦК України- члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у здійсненні свого права власності. Це находить своє відображення в тому, що позивач ОСОБА_2 не може отримати субсидію по сплаті житлово - комунальних послуг у зв'язку тим, що відповідачка ОСОБА_2 фактично зареєстрована в житловому будинку, але понад 10 років без поважних причин в ньому не проживає і не бажає в майбутньому проживати.

Суд дійшов висновку, що право позивача, як власника майна, дійсно порушується тим, що в будинку, який належить йому на праві приватної власності, зареєстровано відповідачку ОСОБА_2, яка належним чином не виконує обов'язки наймача житла та не проживає в АДРЕСА_1 10 років без поважних причин.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим будинком на підставі вимог ст. 405 ЦК України.

На підставі викладеного та керуючись .ст.ст. 319,321, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 2, 4, 10-13,258,259, 263- 265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер невідомо) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, що належить громадянину на праві приватної власності - задовольнити повністю.

Визнати, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції на протязі 30 днів.

Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду- якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Текст повного рішення виготовлено 22.10.2018 року.

Суддя: О.М. Коваленко

Суддя: О. М. Коваленко