Справа № 537/5551/17
Провадження № 2/524/1295/18
29.08.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого - судді Предоляк О.С.
при секретарі Гладкій К.О.
за участю позивача - ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,
розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, позбавлення батьківських прав,
До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, визначених рішенням суду та позбавлення батьківських прав. Зазначає, що від шлюбних відносин з відповідачем мають доньку ОСОБА_4. Після розірвання шлюбу місце проживання доньки визначено з нею. Рішенням Автозаводського районного суду м Кременчука від 17 січня 2008 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 450 гривень щомісячно, починаючи з 27.08.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що розмір аліментів, які встановлені у рішенні суду є мізерним по відношенню до встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини та є недостатньою для забезпечення її належного матеріального утримання. У зв'язку з наведеним, зміною її матеріального стану, враховуючи потреби дитини позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з 450 грн. до 930 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Стверджує, що розмір заборгованості ОСОБА_3 по утриманню доньки становить 50 400 грн. Батько дитини її життям не цікавиться, не телефонує, школу не відвідує. Незважаючи, що у неї з відповідачем та його батьками скалилася добрі відносини, останній уникає спілкування з донькою.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Зазначила, що з 28 рудня 2013 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, з яким разом виховує трьох дітей. Родина є багатодітною. Стверджує, що весь тягар утримання доньки несе вона з ОСОБА_5 Натомість батько дитини - ОСОБА_3 нехтує батьківськими обов'язками, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Вказані обставини на її думку свідчать про невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. На підставі цього просить позбавити відповідача батьківських прав щодо доньки.
Просить задовольнити позовні вимоги з наведених у позовній заяві правових підстав.
Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позов підтримує.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не прибув. Про час розгляду справи повідомлявся як за останні відомим місцем проживання так і опублікуванням оголошення на сайті судової влади
Представник третьої особи з самостійними вимогами на стороні позивача виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради, як орган опіки та піклування, у судове засідання не прибув.
Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне.
Судом установлено, що 17 січня 2008 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.Від шлюбних відносин мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Автозаводського районного суду м Кременчука від 17 січня 2008 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 450 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27 серпня 2007 року.

Рішення набрало законної сили, на виконання вказаного рішення суд видав виконавчий лист та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби Драбівського районного управління юстиції від 03.03.2008року

Статтею 192 СК України закріплено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 182 СК України визначаються обставини, які повинен врахувати суд при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 травня по 30 листопада 2017 року - 1777 гривень, з 1 грудня 2017 року - 1860 гривень.

При цьому розмір прожиткового мінімуму хоча і може бути врахований під час з'ясування розміру витрат на дитину, проте законом не передбачений як обов'язкова межа для вставлення їх розміру.

Згідно з вимогами ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як це передбачено ст. 182 СК України.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України№ 789-ХІІ від 27лютого 1991року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Суд вважає за необхідне зазначити, що з часу прийняття рішення судом щодо стягнення аліментів з відповідача - 22 вересня 2010 року, змінився стан здоров»я дитини, збільшився рівень споживчих цін, змінився розмір прожиткового мінімуму та матеріальний стан позивача.

Позивач зазначає, що відповідач не сплачує аліменти, її матеріальне становище погіршилося, а донька потребує значно більше матеріальних коштів на утримання, у зв'язку з чим збільшуються витрати.

Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір аліментів запропонований позивачем в розмірі 930 гривень, в межах позовних вимог, відповідає засадам розумності та є необхідний для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, та підлягає задоволенню, так як це може призвести до порушення прав дитини.

За таких обставин, аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні підстави для збільшення розміру аліментів, що стягнуті рішенням суду. Саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов'язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Згідно п. 16 постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно висновку Кременчуцької міської ради як органу опіки та піклування від 25.09.2017 року вважають за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно дитини доньки ОСОБА_4, 2006 року народження

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини ст. 166 Сімейного кодексу. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

У судовому засіданні допитана неповнолітня ОСОБА_4, яка пояснила суду, що виховується у багатодітній родині. Свого батька ОСОБА_3 не пам»ятає. Спілкується з бабою, його матір»ю, жодного разу батько не виявив бажання її побачити. ЇЇ вихованням, досягненнями, здоров»ям не цікавиться. Жодного разу не телефонував їй. Позбавлена батьківського піклування зі сторони ОСОБА_3.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки ОСОБА_5 з 2013 року виховує дитину, утримує її, бажання його стати батьком і є позитивними змінами в житті дитини, на переконання суду, в разі застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав.

Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, інтересів ОСОБА_4, суд дійшов висновку, що позбавлення ОСОБА_3В, батьківських прав відносно неповнолітньої дитини буде відповідати меті такого заходу: захисту інтересів дитини та стимулювання батьком щодо належного виконання своїх обов'язків. Відповідач самоусунувся від виховання та утримання дитини, піклування про її фізичний і духовний розвиток.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Судові витрати по справі у виді судового збору у сумі 640 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5120 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

З відповідача підлягають стягненню витрати у виді сплати судового збору у сумі 640 грн. від сплати яких позивач звільнена

Керуючись ст. ст. 160-165, 180, 182, 192, Сімейного Кодексу України, ст.ст. 258, 264, 265,352, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Автозаводського районного суду Кременчука від 17 січня 2008року у справі № 2-214 збільшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 кошти у розмірі 930 гривень щомісячно починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позбавити ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 5760 грн

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір 640 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.С. Предоляк