Справа № 308/3391/18
Ужгородський міськрайонний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі Вереш А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: заступник начальника відділу Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області, ПАТ « Універсал Банк» на бездіяльність державного виконавця та зобов'язання вчинити певні дії в межах виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця та зобов'язання вчинити певні дії в межах виконавчого провадження.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представник повторно не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки не повідомляли, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судові засідання призначені на 23.08.2018 р. о 13 год. 45 хв., 14.09.2018 р. о 10 год. 35 хв. та 18.10.2018 року о 15 год. 00 хв. заявник та її представник не зявилися, про причини неявки не повідомляли, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи.

Заяв про зміну місця проживання під час провадження справи від учасників судового процесу не надходило.

Представник заявника ОСОБА_2 про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, що стверджується зворотніми повідомленнями , наявними в матеріалах справи. Заяв про розгляд справи у відсутності заявника та представника заявника до суду не надходило. Навпаки, представник заявника 14.09.2018 року надіслав через канцелярію суду заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку із перебуванням на лікарняному та неотриманням жодного відзиву на скаргу. Доказів перебування представника на лікарняному до суду не надано. Окрім того, представник заявника 18.10.2018 року повторно не зявився на розгляд справи і надіслав через канцелярію суду заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку із участю в іншому судовому процесі. Суд вважає, вказані представником причини неявки до суду не поважними.

Разом з тим, заявник про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, що стверджується зворотніми повідомленнями які повернулися з відміткою Укрпошти причина повернення за закінченням терміну зберігання за №4, №049, та зворотнім повідомленням про вручення №299 наявними в матеріалах справи.

Заяв про розгляд справи у відсутності заявника до суду не надходило.

Згідно із ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Через неодноразову неявку заявника та представника заявника у судове засідання порушуються передбачені ЦПК України, строки розгляду цивільної справи.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обовязок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії».

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Наведене свідчить про недобросовісність здійснення заявником ( представником заявника) своїх процесуальних прав.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Зважаючи на викладене, виходячи з вимог п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, яка визначає наслідки повторної неявки позивача ( представника) , від заявника не надійшла до суду заява про розгляд справи у його відсутності, зважаючи на норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду, суд приходить до висновку, що є всі підстави для залишення скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: заступник начальника відділу Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області , ПАТ « Універсал Банк» на бездіяльність державного виконавця та зобов'язання вчинити певні дії в межах виконавчого провадження - без розгляду у звязку із повторною неякою заявника та її представника на розгляд справи.

У звязку з наведеним, залишення скарги без розгляду, як це передбачено законом, а саме пунктом 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Суд розяснює заявнику (позивачу), що відповідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 257 ч.1 п.3, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: заступник начальника відділу Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області , ПАТ « Універсал Банк» на бездіяльність державного виконавця та зобов'язання вчинити певні дії в межах виконавчого провадження залишити без розгляду.

Розяснити заявнику (позивачу), що залишення позовної заяви ( скарги) без розгляду не позбавляють права повторного звернення до суду з позовом ( скаргою) в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Дата складання повного тексту ухвали 18.10.2018 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3