Провадження № 2/229/755/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 вересня 2018 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника органу опіки та піклування Мельниченко Т.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участю органу опіки та піклування Дружківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В позовній заяві, яка надійшла до суду 22 червня 2018 року, позивач зазначила, що з 10 серпня 2013 року по 21 травня 2018 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спочатку після одруження сторони проживали в м. Горлівка, де винаймали житло. Через несерйозне ставлення до сімейних обов'язків відповідача народжувати дитину позивач була вимушена приїздити до м. Дружківка, де мешкають її батьки. В березні 2014 року позивач разом із дитиною повернулися до відповідача в м. Горлівка, але однією сім'єю проживали не довго. В липні 2014 року, з початком проведення АТО, позивач з донькою переїхали жити до м. Дружківка. Відповідач їхати з позивачем та рідною дитиною до м. Дружківка категорично відмовився, мотивуючи відмову зайнятістю на роботі і необхідно працювати, щоб утримувати сім'ю Натомість, з липня 2014 року, позивача та її дитину утримували її батьки. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надавав і не надає. Відповідач взагалі відсторонився від родини: не цікавився справами дитини, її здоров'ям, розвитком, уникав будь - якого з нею спілкування. Зі свого боку ОСОБА_1 постійно намагалася позитивно вплинути на відповідача, наголошуючи на тому, що для нормального зростання і розвитку дитина має спілкуватися з батьком. Нажаль, такі розмови постійно ставали приводом для сварок. Фактично, з липня 2014 року по квітень 2016 року відповідач приїжджав в м. Дружківка лише три рази. В квітні 2016 року відповідач приїхав в м. Дружківка, в той час вони всі разом проживали у квартирі її батьків. Відповідач звільнився з роботи в м. Горлівка, а отже відпала підстава з якої він відмовлявся жити разом з позивачем та донькою ОСОБА_4. Позивач знайшла для відповідача роботу, пропонувала винайняти квартиру та влаштовувати власне сімейне життя. Натомість, він категорично відмовлявся влаштовуватися на роботу та винаймати житло, постійно шукав привід, аби кудись поїхати, мовляв на заробітки. До доньки ОСОБА_4 відповідач ставився опосередковано, уникав спілкування наодинці з нею, не проявляв батьківської турботи та любові. Таке ставлення відповідача до доньки непокоїло, але позивач вважала, що це зумовлено рідким спілкуванням, та сподівалася, що з часом ситуація виправиться. Натомість, відповідач 13 червня 2016 року раптово поїхав до своїх родичів в м. Одесу, повідомивши позивача про прийняте рішення за декілька годин до від'їзду. Він категорично відмовився взяти дружину з дитиною до себе, лише пообіцяв це зробити після працевлаштування.

13 червня 2016 року відповідач останній раз бачився із дочкою. З того часу їх спілкування взагалі припинилося, всі контакти з сім'єю відповідач припинив, перестав відповідати на телефонні дзвінки, а повідомлення ігнорував. Всі намагання ОСОБА_1 встановити зв'язок з чоловіком виявилися марними. Навіть тоді, коли вона повідомляла відповідача про те, що їх дочка хворіє, а їй необхідно придбати ліки, відповідач ігнорував ці повідомлення. У вересні 2016 року між сторонами відбулася телефонна розмова, в якій він повідомив, що знаходиться в м. Горлівка, а також про своє бажання припинити їх сімейні стосунки і небажання виховувати дитину. Підкреслив пряму байдужість до виховання дитини. Через спільних друзів позивач дізналася про існування у відповідача у м. Горлівці іншої родини, з якою він мешкає. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 21 травня 2018 року був припинений шлюб між сторонами. 13 червня 2016 року відповідач останній раз бачився зі своєю донькою. З того часу відповідач жодного разу не поцікавився справами дитини, та станом її здоров'я. Матеріальної, чи будь-якої іншої допомоги на її утримання не надавав. Не спілкувався з дочкою, навіть за допомогою мобільного телефону.

Фактично із самого народження доньки ОСОБА_4 відповідач не проявляв бажання виховувати дитину, не цікавився її життям. Вихованням дитини під час спільного з відповідачем проживання займалася позивач одноособово. ОСОБА_3 відсторонився від виконання своїх батьківських обов'язків: не цікавиться справами дочки, не турбується про її життя, здоров'я, про її духовний та моральний розвиток. Позивач ОСОБА_1 просить суд позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно дочки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з нього аліменти, на її утримання в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила суду, що відповідач ОСОБА_3 не надає доньці ОСОБА_4 матеріальної допомоги, не цікавиться її життям та інтересами. Раніше він також не проявляв батьківської турботи та уваги. Завжди казав, що в нього немає часу, що він працює. Останній раз відкрито заявив, що вони з донькою йому байдужі. Свекруха також не проявляла бажання спілкуватися з онукою. Просить суд задовольнити її позов у повному обсязі.

Представник органу опіки та піклування Дружківської міської ради ОСОБА_5 підтримала висновок органу опіки та піклування Дружківської міської ради щодо позбавлення відповідача батьківських прав і вважає доцільним позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його неповнолітнього доньки ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином: шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Дружківського міського суду Донецької області (http://dr.dn.court.gov.ua/sud0516/novini/134822/).

Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

10 серпня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у Калінінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3, виданим Калінінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 203 від 10 серпня 2013. Після укладення ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_3 (а.с.9).

02 січня 2014 року у місті Дружківка Донецької області народилася ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 19 від 10 січня 2014 року. Батьками дитини вказані ОСОБА_3 (батько), ОСОБА_1 (матір) (а.с.10).

ОСОБА_4 відвідує групу № 7 дошкільного навчального закладу комбінованого типу ясла-садка № 34 «Дельфін» Дружківської міської ради Донецької області (а.с. 15).

Згідно з довідкою від 31 липня 2018 року б/н, виданою КНП «Центром первинної медико-санітарної допомоги» Дружківської міської ради ОСОБА_1 знаходиться під спостереженням сімейного лікаря цього закладу з моменту народження до теперішнього часу. На прийом до лікаря дитину супроводжує матір.

ОСОБА_1 працює фахівцем із соцроботи 1 категорії у територіальному центрі соціального обслуговування (надання послуг). Загальна сума її доходу за період з 01 грудня 2017 року по 31 травня 2018 року склала 25167, 92 грн.(а.с.14).

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 21 травня 2018 року № 2/229/240/2018, ЄУН 229/157/18 було розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 Визначено місце проживання малолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю ОСОБА_1.

Згідно з довідкою від 23 травня 2018 року № 1423, виданою КП «Комсервіс» Дружківської міської ради, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

З червня 2016 року і по теперішній час відповідач ОСОБА_3 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.11).

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона доводиться близькою подругою родини ОСОБА_9. З останніми вона дружить близько п'ятдесяти років. Вказала, з літа 2016 року не бачила ОСОБА_3 в м.Дружківка. ОСОБА_11 та доньці ОСОБА_4 він не надавав матеріальної допомоги. Зараз він зовсім не проявляє турботи до них. Позивачка ніколи не перешкоджала йому бачити дитину.

Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що доводиться хрещеним батьком ОСОБА_1 Розповів, що влітку 2016 року ОСОБА_3 останній раз був у м. Дружківка. Відповідач декілька разів дзвонив йому, обіцяв передати якість речі для дитини, але з невідомих причин цього не зробив. З донькою ОСОБА_4 він не спілкується, навіть їй не телефонує.

Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В статті 3 цієї Конвенції проголошено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 5 Конвенції держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов'язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім'ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. (статті 9 Конвенції).

З приведеного видно, що розгляд цивільних справ щодо неповнолітніх дітей мають бути розглянуті судом за принципом якнайкраще забезпечення інтересів дитини.

На підставі п. 2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це міра сімейно-правової відповідальності за порушення одним із батьків прав своєї дитини, нехтування її інтересами. Про винятковість позбавлення батьківських прав говорить вичерпний перелік його підстав (ст. 164 СК України).

Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Органом опіки та піклування Дружківської міської ради Донецької області складено висновок від 04 вересня 2018 року № 16/2261/01 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до його неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд дійшов до висновку, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Про це свідчать наступні обставини: у липні 2014 року через ситуацію, яка склалася в регіоні, позивач разом з дитиною переїхали до своїх батьків в м. Дружківка Донецька область. Відповідач залишився мешкати у м. Горлівка, мотивуючи свою відмову роботою. За період з липня 2014 року по квітень 2016 року спілкування подружжя ОСОБА_4 відбувалося за допомогою телефону. Відповідач відвідував доньку тричі, коштів на утримання дитини взагалі не надавав. У квітні 2016 року відповідач погодився переїхати в м. Дружківка, але вже у червні 2016 року залишив сім'ю і виїхав до м. Одеси. Саме з того часу батько з дочкою не спілкувалися, участі у її вихованні та утриманні він не приймав. У вересні 2016 року відповідач по телефону повідомив дружину, що не бажає продовжувати з нею шлюбно-сімейні відносини. Позивач ОСОБА_1 самостійно виховує доньку, забезпечує її усім необхідним та приділяє багато часу для розвитку та виховання. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, передбачені ст. 164 Сімейного кодексу України, і є всі підстави для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, а тому вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22 червня 2018 року.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 02 липня 2018 року № 2/229/755/2018, ЄУН 229/2681/18 ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору у розмірі 704,80 грн. до ухвалення судового рішення у справі за її позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину.

Суд вважає, що у зв'язку з тяжким матеріальним становищем позивача ОСОБА_1 (відсутність грошової допомоги з боку чоловіка, отримання нею щомісячної заробітної плати у розмірі 4541,65 грн. та часті хвороби доньки), її необхідно звільнити від сплати судового збору у розмірі 704,80 грн. за її позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнути судові витрати з відповідача ОСОБА_3

На підставі ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір в сумі 1409,60 грн.

Керуючись ст..ст. 2, 10-12, 80, 141, 259, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участю органу опіки та піклування Дружківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис про народження №19 від 10 січня 2014 року, зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області.

Стягувати щомісячно зі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_2, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22 червня 2018 року.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути зі ОСОБА_3 судовий збір на користь державного бюджету у сумі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 60 коп.

Копію рішення після набрання ним чинності направити до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 13 вересня 2018 року.

Суддя: С. О. Рагозіна