№ 2/263/421/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., при секретарі Гущиній О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно сплачених грошових коштів адресної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 04.11.2014 року ОСОБА_1 була взята на облік внутрішньо переміщених осіб в управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради, та 04.11.2014 року звернулась до управління з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій нею було зазначено, що ані у неї, ані у членів її родини немає у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Відповідачці була призначена і виплачувалась щомісячна адресна допомога в сумі 2400грн., як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України з 04.11.2014 року по 04.05.2016 рік, загальна сума переплати становить 43192,26 грн. В результаті проведення перевірки було встановлено, що чоловіку відповідачки з 31.05.2006 року на підставі права власності належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Управлінням соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради 11.10.2017р. було прийняте рішення по особовій справі №605409 про стягнення надмірно сплачених коштів в загальній сумі 43192,26 грн., яке було отримано відповідачем. Добровільно відповідач погасила суму в розмірі 3500 грн., залишок заборгованості становить 38692,26 грн. На підставі викладеного позивач змушений звернутись до суду з даним позовом, яким просить стягнути з відповідачки на його користь надміру сплачених грошових коштів адресної допомоги у розмірі 38 692,26 грн.

У судове засідання представник позивача не з'явився без поважних причин та без повідомлення причин неявки, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, в задоволені позову просила відмовити, вказала, що на теперішній час з чоловіком не мешкає, її родина є багатодітною, середній хлопець є інвалідом дитинства, також зазначила, що вона хворіє на цукровий діабет та є інсулінозалежною в зв'язку з чим потребує постійного лікування та нагляду лікаря.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що відповідно до довідки 04.11.2014 року ОСОБА_1 була взята на облік внутрішньо переміщених осіб в управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради, та 04.11.2014 року ОСОБА_1 була подана заява про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

На підставі «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, ОСОБА_1 виплачувалась щомісячна адресна допомога як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України щомісячно з 04.11.2014 року по 04.05.2016 року.

За період з 04.11.2014 року по 04.05.2016 року ОСОБА_1 отримано надмірно сплачену адресну допомогу у загальній сумі 43192,26 грн., що підтверджується протоколом розрахунку надмірно сплачених коштів, які підлягають відшкодуванню №605409 від 11.10.2017 року.

Відповідно до рішення управлінням соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради по особовій справі №605409 від 11.10.2017 року було прийняте рішення про стягнення з ОСОБА_1 надмірно сплачених коштів за періоди з 04.11.2014 року по 04.05.2016 року в загальній сумі 43192,26 грн., у зв'язку з наявністю у чоловіка відповідачки права власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Як вбачається зі змісту ч.1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до п.3 вказаного Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї.

Відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві приватної спільної сумісної власності з 31.05.2006 року належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», визначено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого, в тому числі, входить м. Маріуполь Донецької області.

Тобто, у власності відповідачки перебуває 1/3 частка квартири, яка розташована в населеному пункті, на території якого здійснюється антитерористична операція.

На даний час АТО триває, рішення про її припинення не прийнято. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 року, місто Маріуполь включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Таким чином, оскільки на теперішній час м. Маріуполь Донецької області згідно з затвердженим переліком є територією, де проводиться антитерористична операція, належна відповідачці та членам її родини на праві приватної спільної сумісної власності квартира, яка розташована в м.Маріуполі, тобто в районі проведення антитерористичної операції, не є підставою для відмови у призначенні адресної допомоги.

Таким чином, позовні вимоги Управління соціального захисту населення Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263,264,265,354 ЦПК України, п. п. 2, 3, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно сплачених грошових коштів адресної допомоги - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М.Томілін