Справа № 263/9691/18
Провадження № 4-с/263/33/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі: головуючого - судді Папаценко П.І., при секретарі Шереметі А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Родовід Банк» ОСОБА_1 на дії державного виконавця Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду зі скаргою, в якій просить: скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 22.06.2018 року у виконавчому провадженні №38909474; постановити ухвалу про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/263/786/2013 від 25.03.2013 року, виданого Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Родовід Банк» судового збору у розмірі 815,69 грн.

В обґрунтування заявленої скарги посилається на те, що 02.07.2018 року АТ «Родовід Банк» отримало копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 22.06.2018 року у виконавчому провадженні №38909474 щодо примусового виконання виконавчого листа №2/263/786/2013 від 25.03.2013 року, виданого Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області про стягнення з відповідача Давидова О.С. на користь АТ «Родовід Банк» судовий збір у розмірі 815,69 грн.

22.06.2018 року головним державним виконавцем Мангушського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу та на початку липня 2018 року направлено на адресу стягувача, що підтверджується інформацією з офіційного сайту УППЗ «Укрпошта». Підставою для повернення виконавчого провадження є п.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».Отже постанова про повернення вищезазначеного виконавчого документу мала бути направлена на адресу стягувача не пізніше 23.06.2018 року.

Також державним виконавцем не вчинялись перевірки майнового стану боржника за періодичністю, встановленою ст.48 ч.8 ЗУ «Про виконавче провадження» та взагалі державним виконавцем не проведено жодних дій, направлених на примусове виконання вищезазначеного виконавчого листа.

Представник АТ «Родовід Банк» в судове засідання не зявився, але у скарзі просив розглянути справу без його участі.

Державний виконавець Сапах Ю.А. у судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Фіксація судового процессу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Як встановлено судом, 25.03.2013 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області був виданий виконавчий лист за рішенням суду від 25.03.2013 року у цивільної справи №2/263/768/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення зборгованості та за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Родовід Банк» в особі відділення «Донецького регіонального департаменту АТ «Родовід Банк» в м.Маріуполі про визнання договору поруки припиненим, третя особа:ОСОБА_3 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» судового збору у розмірі 815,69 грн.

Головним державним виконавцем Мангушського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області винесено постанову від 22.06.2018 року про повернення виконавчого документу про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» судового збору у розмірі 815,69 грн. Копія даної постанови була направлена стягувачу та отримана ним 02.07.2018 року.

Частиною 1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на момент відкриття та здійснення виконавчого провадження, передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», в новій редакції, яка діяла на момент повернення виконавчого документа та діє на даний час, заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. (п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обов'язки і права державних виконавців.

Так, державний виконавець зобов'язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про розяснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій субєктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Таким чином, законодавцем наділено державних виконавців необхідними функціональними правами та обовязками, які останні можуть використовувати для виконання рішення суду під час здійснення виконавчого провадження.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

З огляду на вищевикладене вбачається, що вжитими державним виконавцем виконавчими заходами було встановлено, що транспортний засіб ЗАЗ DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1, 2006 року випуску, чорний, що належить боржнику, оголошено в розшук постановою державного виконавця ВДВС Першотравневого РУЮ про розшук майна боржника від 03.09.2013 року. Станом на 22.06.2018 року транспорнтй засіб боржника не виявлено, у боржника відсутні доходи, рахунки та інше майно, на які можливо звернути стягнення для погашення заборгованості по виконавчому документу, стягнень не було.

Судом були здійснені виклики головному державному виконавцю Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2. у судові засідання призначені на 06.08.2018 року, 20.09.2018 року та 18.10.2018 року, однак державний виконавець в судове засідання не зявилася, письмових заперечень суду не надала. Крім того, для повного та всебічного зясування обставин, що мають істотне значення для справи, судом були неодноразово направлені ухвала суду та письмові запити начальнику Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій областіі про надання для огляду в судовому засіданні виконавче провадження № 38909474, однак, вказана вимога суду залишена без уваги.

Отже, представник Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не представив суду жодних доказів обґрунтованості прийняття рішення про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, враховуючи відсутності будь-яких відомостей щодо проведених державним виконавцем виконавчих дій по виконанню рішення суду, враховуючи покладення обов'язку здійснення таких виконавчих дій на державного виконавця, суд приходить до висновку про скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 22.06.2018 року у виконавчому провадженні №38909474; про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/263/786/2013 від 25.03.2013 року, виданого Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Родовід Банк» судового збору у розмірі 815,69

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення скарги ПАТ «Родовід Банк».

Керуючись ст.ст. 258-260, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В :

Cкаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Родовід Банк» ОСОБА_1 на дії державного виконавця Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу стягувачу від 22.06.2018 року у виконавчому провадженні №38909474.

Відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/263/786/2013 від 25.03.2013 року, виданого Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Родовід Банк» судового збору у розмірі 815,69 грн.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: П.І.Папаценко