Провадження 4-с/522/56/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року Приморський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

Головуючого судді Чернявської Л.М.,

при секретарі судового засідання Ткаченко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на постанову Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області про арешт майна боржника від 22.05.2017 року за виконавчим листом №522/12252/16, виданим Приморським районним судом м. Одеси 10.05.2017 року, заінтересована особа стягувач ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

06 червня 2017 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_2 та, після уточнення 26 червня 2017 року своєї скарги, просить визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області про арешт майна боржника від 22.05.2017 року за виконавчим провадженням №53988305; зобовязати Приморський відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області зняти арешт з усього майна, належного ОСОБА_2 (дата народження: 16.09.1960 р., адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1), який був накладений постановою про арешт майна боржника від 22.05.2017 року за виконавчим провадженням №53988305.

Заявник мотивує вимоги тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року № 522/12252/16 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики задоволено та вирішено стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) заборгованість за договором позики від 01.07.2013 року в загальному розмірі 1932270 (один мільйон девятсот тридцять дві тисячі двісті сімдесят) гривень, стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) суму сплаченого судового збору в розмірі 6890 (шість тисяч вісім сот девяносто) гривень. 11.04.2017 року рішення Приморського районного суду м. Одеси залишено без змін апеляційною інстанцією. 22.05.2017 року головним державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області, на підставі виконавчого листа №522/12252/16-ц, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 10.05.2017 року, було винесено постанову про арешт майна боржника, якою було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження у розмірі 2 133 176,00 грн. 26.05.2017 року, ОСОБА_2, було отримано копію даної постанови. 19.05.2017 року, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було зупинено виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року по цивільній справі №522/12252/16-ц (відповідно до яких було відкрито виконавче провадження та було накладено арешт на майно боржника) до закінчення касаційного провадження у справі.

Заявник вказує на те, що зазначена вище ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ була винесена 19.05.2017 року, тобто на 3 (три) дні раніше ніж постанова державного виконавця про арешт майна боржника від 22.05.2017 року, відповідно державний виконавець не мав правових підстав для накладення арешту на належне ОСОБА_2 майно. А тому, дана постанова була винесена неправомірно, без належних правових підстав.

В червні 2017 року до Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_2 було подано заяву із вимогою скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника від 22.05.2017 року, внаслідок ухвалення рішення Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.05.2015 року про зупинення виконання зазначених рішень. Однак, вимоги викладені у даній заяві були повністю проігноровані держаним виконавцем з підстав того, «…що при відкритті виконавчого провадження він не знав про рішення ВССЦКС…». Відповідно, жодних заходів, щодо скасування зазначених постанов та закриття виконавчого провадження вчинено не було, внаслідок чого скаржник вимушений захищати свої порушені права в судовому порядку.

Окрім того, 27.02.2018 року ОСОБА_2 було виконано боргове зобовязання перед стягувачем ОСОБА_3 за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2017 року по цивільній справі №522/12252/16-ц. При цьому, ОСОБА_2 та ОСОБА_3В, які є сторонами по цивільній справі №522/12252/16-ц, добровільно дійшли згоди про виконання боргового зобовязання, без застосування будь-яких виконавчих дій чи заходів примусу, щодо виконання зазначеного рішення суду. Тобто, ОСОБА_2 вважає, що фактично сторони дійшли мирової згоди самостійно, без вчинення будь-яких виконавчих дій, а чи будь-якої участі державного виконавця, який всупереч вимогам рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.05.2017 року (про зупинення виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року) розпочав виконавче провадження та неправомірно наклав арешт на усе, належне ОСОБА_2 майно. Відповідно, зазначені вище рішення суду були виконані останнім, добровільно. Ухвалою Верховного суду України від 27.06.2018 року по справі №522/12252/16-ц було прийнято відмову ОСОБА_2 від касаційної скарги та касаційне провадження було закрите.

Заявник посилається на те, що оскаржувана постанова про арешт майна боржника від 22.05.2017 року була винесена державним виконавцем з грубим порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», а дії державного виконавця по проведенню виконавчих дій є противоправними, з огляду, на те, що відповідно до ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Заявник вважає, що державним виконавцем при накладенні арешту на все майно, що належить, ОСОБА_2, було грубо порушено положення ч.ч. 1,2,5 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження», так, як держаний виконавець, перед накладенням арешту, жодним чином не пересвідчився щодо наявності/відсутності у боржника грошових коштів чи інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача. Також, заявник вважає, що постановою про арешт майна від 22.05.2017 року, було накладено арешт на належне ОСОБА_2 нерухоме майно, чим було прямо порушено положення ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якої, звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. Також, відповідно до ч. 6 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. Як наслідок, накладаючи арешт на все належне ОСОБА_2 майно, державним виконавцем взагалі не було враховано положення наведеної вище норми закону. Адже загальна вартість усього належного майна є неспівмірною (тобто є більшою) із сумою, яка підлягає стягненню, що, в свою чергу, обмежує право власності ОСОБА_2, гарантованого йому Конституцією України та Цивільним кодексом України.

Так, постановою про накладення арешту від 22.05.2017 року було накладено арешт на: - на квартиру АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2; - на квартиру АДРЕСА_3, нежилі підвальні приміщення №503 в будинку № 48 по вул. Рішельєвській в м.Одесі. Відтак, ринкова вартість лише нежилих підвальних приміщень № 503 загальною площею 121,1 кв.м. в будинку № 48 по вул. Рішельєвській в м.Одесі, на сьогодні становить близько 2 000 000 грн. (з урахуванням того, що на дату купівлі продажу даного приміщення, 06.03.2007 року, його вартість становила 51 461 тисяч доларів; а станом, на сьогоднішній день, в даному приміщенні були здійснені покращення у вигляді ремонтних робіт.) Тобто вартість одного лише обєкта нерухомого майна перевищує розмір суми, яка підлягає стягненню. Окрім того, відповідно до ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для проведення оцінки майна. Враховуючи це, заявник зазначає, що оцінка вартості усього належного ОСОБА_2, майна державним виконавцем не проводилася, відтак накладення арешту є необґрунтованим та не співмірним.

Провадження у справі відкрито 27 червня 2017 року.

09 листопада 2017 року до суду подані заперечення державного виконавця на скаргу, в яких той посилається на наступне.

На примусовому виконані у Другому Приморському відділі державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавче провадження № 53988305 з примусового виконання виконавчого листа № 522/12252/16-ц від 10.05.2017, що видав Приморський районний суд м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІПН - НОМЕР_2) заборгованість за договором позики від 01.07.2013 року в загальному розмірі 1932270 (один мільйон девятсот тридцять дві тисячі двісті сімдесят) гривень та суму сплаченого судового збору в розмірі 6890 (шість тисяч вісімсот дев'яносто) гривень.

19.05.2017 року на адресу відділу надійшла заява представника ОСОБА_3 про примусове виконання виконавчого листа № 522/12252/16-ц від 10.05.2017, що видав Приморський районний суд м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІПН - НОМЕР_2) заборгованість за договором позики від 01.07.2013 року в загальному розмірі 1932270 гривень та суму сплаченого судового збору в розмірі 6890 гривень.

22.05.2017 року головним державним виконавцем відділу, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53988305 по виконанню виконавчого листа № 522/12252/16-ц від 10.05.2017, що видав Приморський районний суд м. Одеси. Копія вищевказаної постанови направлена боржнику до виконання та стягувачу до відома. Цією ж датою державним виконавцем направлено запити, до реєструючих установ, стосовно виявлення майна боржника, грошових коштів на рахунках боржника.

22.05.2017 року головним державним виконавцем відділу, керуючись статтею 57 Закону, винесено постанову про арешт майна боржника № 53988305, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження у розмірі 2133176,00 грн. (пункт 1 зазначеної постанови). Відомості про накладення арешту на майно боржника внесені до відповідних реєстрів та направленні на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника. Копія вищевказаної постанови направлена сторонам виконавчого провадження до відома. 25.05.2017 постанову про відкриття виконавчого провадження № 53988305 та постанову про арешт майна боржника № 53988305 отримано особисто боржником ОСОБА_2.

22.05.2017 головним державним виконавцем відділу направлено виклик державного виконавця боржнику ОСОБА_2, а також боржника повідомлено про обовязок письмово повідомляти про повне чи часткове самостійне виконання рішення, виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну реєстрації), а також про зміну місця роботи. Згідно відповіді Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб, інформація стосовно боржників фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня. Згідно відповіді Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями - платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває. Згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії та про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про останнє місце роботи, - інформацію не знайдено. Згідно довідки ОСОБА_4 України в Одеській області, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, кв. 62.15.06.2017 року головним державним виконавцем відділу повторно направлено виклик державного виконавця боржнику. Згідно довідки Територіальний сервісний центр № 5141 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області, за боржником зареєстровано транспортні засоби: VOLKSWAGEN PASSAT, н/з 62127ОК, 2000 р. виг., HYUDAI I30, н/з НОМЕР_3, 2012 р. виг. 15.06.2017 головним державним виконавцем відділу, керуючись статтею 36 Закону, винесено постанову про розшук майна боржника № 53988305, відповідно до якої оголошено в розшук майно боржника: VOLKSWAGEN PASSAT, н/з 62127ОК, 2000 р. виг., HYUDAI I30, н/з НОМЕР_3, 2012 р. виг., що належить боржнику (пункт 1 зазначеної постанови). Копія вищевказаної постанови направлена сторонам виконавчого провадження до відома. Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, за боржником зареєстроване рухоме майно фотолабораторія FRONTIER 350, що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21. 19.06.2017 головним державним виконавцем відділу складено акт державного виконавця, відповідно до якого на момент виходу виконавця за адресою м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21, фотолабораторія FRONTIER 350 знаходиться у вищевказаному приміщенні, однак, у зв'язку з відсутністю на момент виходу особи, яка може бути відповідальною особою, провести опис та арешт вищевказаного майна не представляється можливим. Вищевказаний акт підписано головним державним виконавцем Вельковим О.В. та понятими. Боржник ОСОБА_2 від підпису відмовився. 26.06.2017 року до відділу надійшла заява боржника, до якої додано ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.05.2017 року. Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.05.2017 року, суд ухвалив виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року зупинити до закінчення касаційного провадження у справі.

03.07.2017 року головним державним виконавцем відділу, керуючись п. 2 частини першої статті 34, статтею 35 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, якою зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 522/12252/16-ц від 10.05.2017, що видав Приморський районний суд м. Одеси до розгляду питання по суті (пункт 1 зазначеної постанови). Враховуючи вищевикладене, підстав для скасування постанови про арешт майна боржника № 53988305 від 22.05.2017 у відповідності до Закону не має.

09 лютого 2018 року у зв?язку з відстороненням від посади судді Свяченої Ю.Б. на підставі протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями, справа надійшла в провадження судді Чернявської Л.М.

Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року.

Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (Законом України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою від 13 лютого 2018 року суддею прийнято до свого провадження справу за скаргою ОСОБА_2 на постанову від 22 травня 2017 року головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 про арешт майна боржника та призначено проведення судового засідання.

Сторони та заінтересована особа в судове засідання не зявились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника скаржника надійшла заява про розгляд скарги за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року № 522/12252/16 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики задоволено та вирішено стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) заборгованість за договором позики від 01.07.2013 року в загальному розмірі 1932270 (один мільйон девятсот тридцять дві тисячі двісті сімдесят) гривень, стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) суму сплаченого судового збору в розмірі 6890 (шість тисяч вісімсот девяносто) гривень.

11.04.2017 року рішення Приморського районного суду м. Одеси залишено без змін апеляційною інстанцією.

19.05.2017 року на адресу Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області надійшла заява представника ОСОБА_3 про примусове виконання виконавчого листа № 522/12252/16-ц від 10.05.2017, що видав Приморський районний суд м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІПН - НОМЕР_2) заборгованість за договором позики від 01.07.2013 року в загальному розмірі 1932270 (один мільйон девятсот тридцять дві тисячі двісті сімдесят) гривень та суму сплаченого судового збору в розмірі 6890 (шість тисяч вісімсот дев'яносто) гривень.

Згідно п. 10 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція), місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону.

Згідно частини першої ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно частини четвертої ст. 24 Закону, виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Згідно частини четвертої ст. 4 Закону, Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно п. 5 розділу III Інструкції, у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно частини п'ятої ст. 26 Закону, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

22.05.2017 року головним державним виконавцем відділу, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53988305 по виконанню виконавчого листа № 522/12252/16-ц від 10.05.2017 р., що видав Приморський районний суд м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІПН - НОМЕР_2) заборгованість за договором позики від 01.07.2013 року в загальному розмірі 1932270 (один мільйон девятсот тридцять дві тисячі двісті сімдесят) гривень та суму сплаченого судового збору в розмірі 6890 (шість тисяч вісімсот дев'яносто) гривень.

Копія вищевказаної постанови направлена боржнику АДРЕСА_1 - до виконання та стягувачу ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_4 - до відома.

Цією ж датою державним виконавцем направлено запити, до реєструючих установ, стосовно виявлення майна боржника, грошових коштів на рахунках боржника.

Згідно частини першої ст. 10 Закону, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно частини другої ст. 13 Закону, арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Згідно п.1 частини другої ст. 18 Закону, виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п.6 частини третьої ст. 18 Закону, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно частини першої ст. 56 Закону, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно частини другої ст. 56 Закону, арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Згідно частини третьої ст. 56 Закону, арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

22.05.2017 року головним державним виконавцем відділу, керуючись статтею 57 Закону, винесено постанову про арешт майна боржника № 53988305, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження у розмірі 2133176,00 грн. (пункт 1 зазначеної постанови). Відомості про накладення арешту на майно боржника внесені до відповідних реєстрів та направленні на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника.

Копія вищевказаної постанови направлена сторонам виконавчого провадження до відома.

25.05.2017 року постанову про відкриття виконавчого провадження № 53988305 та постанову про арешт майна боржника № 53988305 отримано особисто боржником ОСОБА_2, що свідчить з копії повідомлення про вручення поштового відправлення.

ОСОБА_2 вважає цю постанову протиправною та просить скасувати.

Посилається на те, що 19.05.2017 року, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було зупинено виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року по цивільній справі №522/12252/16-ц (відповідно до яких було відкрито виконавче провадження та було накладено арешт на майно боржника) до закінчення касаційного провадження у справі. Тобто, зазначена вище ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ була винесена 19.05.2017 року, на 3 (три) дні раніше ніж постанова державного виконавця про арешт майна боржника від 22.05.2017 року, відповідно державний виконавець не мав правових підстав для накладення арешту на належне ОСОБА_2 майно. А тому, дана постанова була винесена неправомірно, без належних правових підстав. Окрім того, 27.02.2018 року ОСОБА_2 було добровільно виконано боргове зобовязання перед стягувачем ОСОБА_3 Тобто, фактично сторони дійшли мирової згоди самостійно, без вчинення будь-яких виконавчих дій, а чи будь-якої участі державного виконавця.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини пятої статті 74 Закону, рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Оскільки, ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на вказану постанову 06.06.2017 року, суд вважає, що строк звернення до суду заявником не пропущено, а тому він не потребує поновлення.

Однак, судом встановлено, що 22.05.2017 року головним державним виконавцем відділу направлено виклик державного виконавця боржнику відповідно до якого ОСОБА_2 зобов'язано зявитись до виконавця у приймальний день, а саме що вівторка, за адресою: Приморський відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Одеській області, м. Одеса вул. Пастера 58 (1 поверх), з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні. Крім того, боржника повідомлено про обовязок письмово повідомляти про повне чи часткове самостійне виконання рішення, виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну реєстрації), а також про зміну місця роботи.

Крім того, державним виконавцем було отримано відповіді Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб, інформація стосовно боржників фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня; відповіді Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями - платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває; відповіді Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії та про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про останнє місце роботи, - інформацію не знайдено.

Згідно довідки ОСОБА_4 України в Одеській області, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки Територіальний сервісний центр № 5141 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області, за боржником зареєстровано транспортні засоби: VOLKSWAGEN PASSAT, н/з 62127ОК, 2000 р. виг., HYUDAI I30, н/з НОМЕР_3, 2012 р. виг.

15.06.2017 головним державним виконавцем відділу, керуючись статтею 36 Закону, винесено постанову про розшук майна боржника № 53988305, відповідно до якої оголошено в розшук майно боржника: VOLKSWAGEN PASSAT, н/з 62127ОК, 2000 р. виг., HYUDAI I30, н/з НОМЕР_3, 2012 р. виг., що належить боржнику (пункт 1 зазначеної постанови).

Копія вищевказаної постанови направлена сторонам виконавчого провадження до відома.

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, за боржником зареєстроване рухоме майно фотолабораторія FRONTIER 350, що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21.

19.06.2017 року головним державним виконавцем відділу складено акт державного виконавця, відповідно до якого на момент виходу виконавця за адресою м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21, фотолабораторія FRONTIER 350 знаходиться у вищевказаному приміщенні, однак, у зв'язку з відсутністю на момент виходу особи, яка може бути відповідальною особою, провести опис та арешт вищевказаного майна не представляється можливим.

Вищевказаний акт підписано головним державним виконавцем Вельковим О.В. та понятими. Боржник ОСОБА_2 від підпису відмовився.

Лише 26.06.2017 року до відділу державної виконавчої служби надійшла заява боржника, до якої додано ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.05.2017 року.

Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.05.2017 року, суд ухвалив виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року зупинити до закінчення касаційного провадження у справі.

Відповідно до п.2 частини першої ст. 34 Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Відповідно до частини першої ст. 34 Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

Відповідно до частини четвертої ст. 34 Закону, арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадку, передбаченого пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

03.07.2017 року головним державним виконавцем відділу, керуючись п. 2 частини першої статті 34, статтею 35 Закону, винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, якою зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 522/12252/16-ц від 10.05.2017, що видав Приморський районний суд м. Одеси до розгляду питання по суті (пункт 1 зазначеної постанови).

Згідно частини четвертої ст. 59 Закону, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Таким чином, суд встановив, що виносячи оскаржувану ухвалу державний виконавець діяв в рамках закону, так як примусове виконання рішення суду вже розпочалося, а відсутність в його розпорядженні на день винесення оскаржуваної постанови ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.05.2017 року, свідчить про те, що законних підстав для зупинення виконавчих дій у державного виконавця не було.

Сама по собі ухвала про арешт майна боржника є лише документом, яким державний виконавець забезпечує можливість примусового виконання рішення суду, а не свідчить про здійснення самого примусового виконання, що мало бути проведене відповідно до вимог ст.ст. 48, 50, 57 Закону України «Пров виконавче провадження».

Крім того, незважаючи на повне погашення ОСОБА_2 боргу перед ОСОБА_3, у зв?язку з проведенням примусового виконання виконавчого документу, державним виконавцем винесено постанову про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в порядку ч.3 ст.40 Закону, який боржником не оплачений.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що підстав для визнання протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника № 53988305 від 22.05.2017 року у відповідності до Закону не має.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 13, 18, 24, 25, 26, 27, 40, 48, 50, 57 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області про арешт майна боржника від 22.05.2017 року за виконавчим листом №522/12252/16, виданим Приморським районним судом м. Одеси 10.05.2017 року, заінтересована особа стягував ОСОБА_3.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста ОСОБА_1 протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Л.М.Чернявська

18.10.2018