Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
16 жовтня 2018 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд
Тернопільської області в складі:
головуючого судді Малярчук В.В.
при секретарі Зіньковській Н.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПОП Іванівське, третя особа: Управління держкомзему у Теребовлянському районі про визнання договору оренди недійсним,-
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на те, що в договорі від 11 лютого 2011 року укладеного між ним та ПОП «Іванівське» відсутні пункти, в яких би мали бути вказані істотні умови.
В судовому засіданні представник ПОП Іванівське заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що договір укладений 11 лютого 2011 року між ОСОБА_1 та ПОП «Іванівське» містить істотні умови та відповідає чинному законодавству.
Представник третьої особи: Управління держкомзему у Теребовлянському районі в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але не повідомив суд про причини своєї неявки.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.
Як вбачається з договору оренди землі від 11 лютого 2011 року, що між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ОСОБА_2, ПОП Іванівське укладено договір оренди землі, згідно якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на десять років з сплатою оренди в розмірі 1254 грн. 09 коп. щорічно.
Вказана земельна ділянка знаходиться на території Іванівської сільської ради, і на підставі державного акту серії ЯА № 014533 належить ОСОБА_1.
Згідно ст.13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно ст.16 Закону України Про оренду землі- укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.
23 вересня 2017 року, зі слів сторін, позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача ПОП Іванівське із заявою про дострокове розірвання договору оренди за згодою сторін.
Однак, між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПОП Іванівське не було досягнуто згоди про розірвання договору оренди за згодою сторін.
14 березня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Теребовлянського районного суду з позовом про визнання договору оренди нікчемним на підставі ч. 1 ст. 215 ЦК України, так як під час укладання договору не було дотримано істотних умов.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що в п. 2 Договору оренди землі від 11 лютого 2011 року відсутня якісна характеристика земельної ділянки та її склад за угіддями вказано лише розмір земельної ділянки. В п.п.3,4,5 вказаного договору не заповнені. Зокрема, п.6 Договору оренди землі від 11 лютого 2011 року, в якому зазначається, що земельна ділянка, яка передається в оренду, має такі недоліки, що можуть перешкоджати її ефективному використанню, у тому числі інші особливості обєкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини, має незакінчену, не заповнену графу. На даний час зі змісту цього пункту слідує, що земельна ділянка дійсно має недоліки, дефекти і т.д. Розділ Орендна плата не відповідає вимогам ст.15 Закону України «Про оренду землі» зокрема не вказано порядок внесення плати, її перегляд, та відповідальності за її несплату. Не вказані форми платежу також не вказана відповідальність за несплату орендної плати п. 13 вказаного договору встановлено що розмір орендної плати переглядається раз в два роки, про те, розмір орендної плати жодного разу не переглядався. В п.п. 15, 16 та 17 вказаного договору також не відповідають вимогам чинного законодавства про обовязкову наявність зазначених у них істотних умов. Так в п. 17 не вказано умови використання земельної ділянки, в п.16 не вказано цільове призначення земельної ділянки.
Однак, у судовому засіданні, встановлено, що під час укладення договору в 2011 році та до часу звернення із заявою до відповідача ПОП Іванівське про розірвання договору у позивача ОСОБА_1 не було жодних претензій до самого договору, умов його укладення та сплати орендної плати як грошовими коштами так і в натуральній формі також встановлено, що заборгованість по сплаті оренди відсутня.
Дані обставини у судовому засіданні не заперечив позивач ОСОБА_1
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
ВВідповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), строк дії договору оренди, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.
Так, у постанові Верховного Суду України від 09.12.2015 р. у справі № 6-849цс15, у якій позивачем виступала сторона правочину, Верховний Суд України зазначає, що суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача та, залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову у їх задоволенні. Суд вищої інстанції звертає увагу, що у справі про визнання недійсним договору оренди землі, з підстав відсутності у ньому істотних умов, суд має установити, чи дійсно порушуються права орендодавця, у звязку з відсутністю у договорі оренди таких умов, визначити істотність цих умов, а також зясувати, у чому саме полягає порушення його законних прав.
Верховний Суд України в постанові від 09 грудня 2015 року у справі № 6-849цс15, яка є обовязковою для усіх субєктів правозастосування, вказав, що з урахуванням ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Відповідно до постанови Верховного Суду України від 09 грудня 2015 року у справі № 6-849цс15 визнається нікчемним договір лише за умови відсутності істотних умов договору, які влинули на права позивача.
Позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні не наведено обставин, які б свідчили про порушення його прав внаслідок відсутності істотних умов договору, які він вказав у позові.
Згідно ст. 35 Закону Про оренду землі спори повязані з орендою землі вирішуються в судовому порядку.
Таким чином, враховуючи вище наведене у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПОП Іванівське, третя особа: Управління держкомзему у Теребовлянському районі про визнання договору оренди недійсним відмовити, у зв'язку з безпідставністю.
Керуючись ст..ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 203, 215 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 6, 13, 16, 35 Закону України "Про оренду землі", суд,-
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПОП Іванівське, третя особа: Управління держкомзему у Теребовлянському районі про визнання договору оренди недійсним відмовити, у зв'язку з безпідставністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Тернопільського апеляційного суду.

Розяснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий: