Справа № 349/194/18
Провадження № 2/349/170/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 жовтня 2018 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретарів судового засідання Берези Г.М., Сірко І.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача адвокат ОСОБА_2

відповідачка ОСОБА_3

представник відповідачки адвокат ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду №4 в місті Рогатині цивільну справу № 349/194/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Вербилівської сільської ради про визнання недійсними записів у погосподарських книгах,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3, Вербилівської сільської ради про визнання недійсними записів у погосподарських книгах.

В обгрунтування позову зазначено, що відповідачкою по справі ОСОБА_3 оспорюється право власності позивача та право власності матері позивача ОСОБА_5 на частки у домоволодінні за адресою АДРЕСА_1. Підставою оспорення права власності є помилкове віднесення двору в АДРЕСА_1 до суспільної групи "колгоспний двір". Фактично господарство за вищезазначеною адресою належало до суспільної групи "робітничий двір". Просив позов задовольнити визнати недійсними записи у погосподарських книгах Вербилівської сільської ради за 1986-1990 роки, 1990-1991 роки щодо статусу спірного домоволодіння "колгоспний двір" замість "робітничий двір" та зобов'язати Вербилівську сільську раду внести зміни в особові рахунки цього господарства.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, представник позивача адвокат ОСОБА_2, позовні вимоги підтримали повністю із підстав, які наведені у позовній заяві. Пояснили, що відповідачем - Вербилівською сільською радою помилково було віднесено домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 до суспільної групи "колгоспний двір", оскільки ніхто із членів сім'ї цього господарства не був членом колгоспу. Відповідно до записів в погосподарській книзі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 за 1986-1990 роки в домоволодінні були зареєстровані: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_1. Суспільну групу цього господарства визначено як колгоспний двір; головою двору зазначено ОСОБА_6, який на цей час був пенсіонером. Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_6 він працював на різних роботах на робітничих професіях, ніколи не був членом колгоспу. Просили позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідачка ОСОБА_3, представник відповідачки адвокат ОСОБА_9 позову не визнали зовсім. Пояснили, що ОСОБА_3 10 липня 1987 року була прийнята в члени колгоспу ім.Леніна Рогатинського району. 01 вересня 1988 року вибула на навчання. Крім того, ОСОБА_6, ОСОБА_7 після виходу на пенсію працювали в колгоспі, як члени колгоспу отримали земельні частки (паї). Їхне господарство правомірно було віднесено до суспільної групи "колгоспний двір". Просили у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник Вербилівської сільської ради - сільський голова Білоус І.М. позову не визнав. Пояснив, що господарство правомірно було віднесено до суспільної групи "колгоспний двір", оскільки ОСОБА_6, його дружина ОСОБА_7 після виходу на пенсію працювали в колгоспі. Крім того, ОСОБА_3 була членом колгоспу. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши доводи та заперечення сторін по справі, представників сторін, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із оглянутих у судовому засіданні погосподарських книг, господарство ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 за 1986-1990 роки належало до суспільної групи "колгоспний двір". В домоволодінні були зареєстровані: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_1. Головою двору зазначено ОСОБА_6. В погосподарській книзі наявна інформація про роботу ОСОБА_8 в колгоспі ім.Леніна, зазначено вид діяльності - колгоспниця.

Згідно з записів трудової книжки колгоспника серія НОМЕР_3, виданої на ім'я ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданої 28 грудня 1987 року, 10 липня 1987 року ОСОБА_8 прийнята в члени колгоспу імені Леніна Рогатинського району Івано-Франківської області. 01 вересня 1989 року виключена із членів колгоспу у зв'язку з переходом на іншу роботу. З 01.09.1988 року була зарахованою студенткою першого курсу Прикарпатського університету, де навчалась до 15.08.1993 року.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на жилий будинок від 20.02.1989, виданого виконавчим комітетом Вербилівської сільської ради народних депутатів, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами в АДРЕСА_2, належить членам колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_6.

Згідно з наданою інформацією відділу Держгеокадастру у Рогатинському районі Івано-Франківської області ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_3 на підставі розпорядження Рогатинської РДА від 16.10.2008 № 231 було виділено в натурі земельні ділянки, як власникам земельних часток (паїв) селянської спілки «Єдність».

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (Вказівки № 112/5), в подальшому Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26 та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (Вказівки № 69).

Згідно з Вказівками № 112/5 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім'ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Відповідно до абзацу 2 пункту 20 Вказівок № 112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників.

Судом встановлено, що у період з 10 липня 1987 року ОСОБА_8 була працюючим членом колгоспу імені Леніна Рогатинського району Івано-Франківської області. Таким чином віднесення господарства до суспільної групи "колгоспний двір" було правомірним.

За ч.4,5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Рішенням Рогатинського районного суду від 19 червня 2017 року, яке набуло законної сили 19 вересня 2017 року в цивільній справі №349/292/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, Вербилівської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення Вербилівської сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору дарування, визнання права власності на частку домоволодіння, встановлено правомірність віднесення господарства до суспільної групи "колгоспний двір".

Відповідно до ч.2 ст.5 Земельного кодексу України суб'єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства. Постановою Верховної Ради України "Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею" від 13.03.1992 року №2201 затверджена форма державного акта на право колективної власності на землю до якого додається за встановленою формою список громадян-співвласників цієї власності.

Відповідно до Указів Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року та "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08 серпня 1995 року землі, що належали на праві колективної власності КСП і перебували у колективній власності були розпайовані. Кожному членові КСП було видано Сертифікат, у якому визначалося: право на земельну частку(пай), розміри паю у кадастрових гектарах та у вартісному вираженні без визначення земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Указом Президента України від 08 серпня 1995 року визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами сільськогосподарського підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Внесеним до списку особам, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, видаються сертифікати на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка і проводиться їх реєстрація районною державною адміністрацією. Тобто, для набуття права на земельну частку (пай), відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720, необхідна наявність двох обставин: членство у колективному сільськогосподарському підприємстві та внесення до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

За ст.373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Суб'єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Згідно інформації відділу Держгеокадастру у Рогатинському районі Івано-Франківської облсті ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_3 на підставі розпорядження Рогатинської РДА від 16 жовтня 2008 рок у3231 було виділено в натурі земельні ділянки як власникам земельних часток (паїв) селянської спілки "Єдність", що доводить їх членство у колективному сільськогосподарському підприємстві.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі наведеного суд приходить довисновку про відмову у позові.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 208, 212-215 ЦПК України,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Вербилівської сільської ради про визнання недійсними записів у погосподарських книгах відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 19 жовтня 2018 року.

Позивач:ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, житель АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач:ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач:Вербилівська сільська рада, місцезнаходження с.Вербилівці Рогатинськогорайону Івано-Франківської області, .

Суддя: О.О.Лошак