єдиний унікальний номер справи 423/3530/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2018 року

Попаснянський районний суд Луганської області

у складі:

головуючої судді Архипенко А.В.

при секретарі Іваненко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Попасна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного нотаріусу Попаснянської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що постановою від 01 серпня 2017 року державний нотаріус Попаснянської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 відмовила їй у вчинені нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка.

В поданому позові позивачка зазначає, що 27.01.2009 року помер чоловік позивача ОСОБА_4, якому на підставі біржового контракту №2412-01 від 24 грудня 1998 року належало домоволодіння № 8 по вул. О.Кошового у м. Гірське Луганської області, який було зареєстровано у Первомайському МГБТІ 20 січня 1999 року.

На той час Закон України "Про товарну біржу" передбачав, що угоди укладені на біржі не потребують нотаріального посвідчення, а відповідно до Правил державної реєстрації об»єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних осіб (затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13.12.1995р., зареєстрованих в Міністерстві юстиувї України 19.01.1996р. за № 31) договори купівлі-продажу, зареєстровані біржою, були підставою для їх державної реєстрації.

Позивачка зазначає, що її померлий чоловік виконав всі умови зазначеного договору купівлі-продажу і даний договір не визнавався недійсним з підстав недотримання нотаріальної формию

Так, позивачка зазначає, що спадкодавець (її померлий чоловік) набув право власності на зазначений будинок, а позивачка виконала вимоги закону щодо прийняття спадщини.

За викладених обставин, позивачка вказує, що вищезазначена постанова від 01 серпня 2017 р. підлягає скасуванню, оскільки державний нотаріус безпідставно (неправомірно) відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії, тому просить скасувати вказану постанову та зобов'язати нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідачем по справі державним нотаріусом ОСОБА_3 на позовну заяву про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, надано відзив, у якому відповідач зазначає наступне.

Згідно зі ст. 47 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених у законі.

Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди.

До нотаріально посвідчених документів прирівнюються документи, складені згідно з вимогами ст. 40 Закону України «Про нотаріат».

Угоди, зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, у звязку з чим необхідно дотримуватися законодавчо встановленої форми угод про відчуження нерухомого майна незалежно від місця, де ці угоди укладаються.

Згідно зі ст..ст. 227, 242 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) для договорів купівлі-продажу, міни жилого будинку у разі, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, установлено обовязкову нотаріальну форму.

Таким чином, договори щодо придбання на біржових торгах житлових будинків вимагають оформлення у письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню і недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору.

У ч.2 ст.47 Цивільного кодексу Української РСР ( в редакції 1963 року) зазначено, що «якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагатиметься».

Проте позивачем, ОСОБА_1 , нотаріусу рішення про визнання угоди дійсної надано не було. і тому нотаріус просить відмовити у позові ОСОБА_1

Позивачем надано відповідь на відзив державного нотаріуса ОСОБА_3 у якому зазначено, що відповідно до ст..224 ЦК УРСР (1963) року за договором купівлі - продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов»язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов»язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку ( квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Згідно ст..15 Закону України « Про товарні біржі» в редакції , чинній на момент виникнення спірних правовідносин, не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Таким чином, реєстрація Первомайським міським госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_4 права власності на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на січень 1999 року не суперечила чинному законодавству.

Покупець ОСОБА_4 повністю виконав умови договору купівлі-продажу домоволодіння, сплатив за придбане майно 8694грн., договір у відповідності з вимогами ч.2 ст.227 ЦК УРСР зареєстрований у Первомайському МГ БТІ, у передбаченому законом порядку, та угода купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом недійсною не визнавалася, ОСОБА_4 на підставі ст..ст.128,153 ЦК УРСР і ст. 49 Закону України « Про власність» набув право власності на спірний будинок і правомірно володів ним.

В наданій відповіді позивачка зазначає, що на теперішній час за даною категорією справ існує судова практика і посилається на рішення Апеляційного суду Донецької області від 21.09.2017р. № 263/7290/17, яким було скасовано постанову державного нотаріусу від 22..09.205р та зобов»язано Маріупольську державну нотаріальну контору вирішити питання щодо видасі свідоцтва про право на спадщину

За викладних обставин у відповіді на відзив, позивачка вважає необґрунтованою відмову державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка на домоволодіння №8 по вул..О.Кошового в м. Гірске Луганської області

Позивачка у судове засідання не прибула, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності на розсуд суду із врахуванням заперечень у своєму відзиві на позовну заяву позивача про скасування постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 01.08.2017 року.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України , суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом даного позову є вирішення питання видачі нотаріусом особі свідоцтва про право на спадщину, що регулюється законодавством про нотаріат.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_5 11 липня 1986 року уклала шлюб із ОСОБА_4. Андрійовичем та змінила прізвище на ОСОБА_4.

ОСОБА_4 помер 27 січня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 серії 1-ЕД № 192322, після чого відкрилась спадщина.

На підставі біржового контракту № 2412-01 від 24.12.1998 року ОСОБА_4 придбав будинок № 8 по вул.О.Кошового в м. Гірське та відповідно до реєстраційного свідоцтва зареєструвала право власності у МГБТІ м.Первомайська.

Позивач із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на будинок 8 по вул. О.Кошового в м.Гірське за законом звернулася до Попаснянської державної нотаріальної контори.

Відповідно до постанови Попаснянської державної нотаріальної контори від 01.08.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на її ім'я на вищезазначений будинок, оскільки реєстрація права власності БТІ на підставі біржової угоди не відповідає вимогам законодавства, діючого на той час , ст. 227 ЦК УСРС передбачала нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку та відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не приймає документів, які не відповідають вимогам законодавства.

Відповідно до ст.68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Відповідно до Глави 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5: п.1 нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства.

Закон України «Про нотаріат» є спеціальним законом у даному виді правовідносин, а тому у своїй діяльності нотаріус повинен керуватися ним.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, видають свідоцтва про право на спадщину.

Підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії можуть встановлюватися тільки Законом.

Частиною 1 статтею 49 Закону України «Про нотаріат» визначено виключні підстави відмови у вчиненні нотаріальних дій, а саме Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо:

1) вчинення такої дії суперечить законодавству України;

2) не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії;

3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії;

4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства;

5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень;

6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності;

7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення;

8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням;

9) в інших випадках, передбачених цим Законом.

У відповідності до ч.3 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

За вимогами ч. 3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на скарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За вимогами ст. 227 ЦК УСРС в редакції, яка діяла на час укладення біржового контракту, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Вимогами ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

А так, враховуючи визначені правові положення суд вважає, що державний нотаріус ОСОБА_3, відмовляючи у вчинені нотаріальних дій (видачі свідоцтва про право на спадщину ) позивачці - виходив із вимог законодавства, а саме тому, що позивачем не надано державному нотаріусу документів на підтвердження права власності спадкодавця на зазначений жилий будинок, які відповідають вимогам законодавства.

При цьому суд відхиляє посилання позивача на вимоги Закону України "Про товарну біржу", який передбачав, що угоди укладені на біржі не потребують нотаріального посвідчення, оскільки це стосується до загального переліку угод, а вимогами наведеного законодавства спеціально для жилого будинку, де стороною є громадянин, було передбачено і на час укладення угоди, на час оформлення спадщини та на час розгляду позову обов'язкове нотаріальне посвідчення.

Також суд відхиляє ствердження позивачки про те, що за даною категорією справи існує судова практика з посиланням на конкретне рішення Апеляційного суду Донецької області, тому що у відповідності з положеннями ст..10 ЦПК України суд, при розгляді справи, застосовує правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, практику Європейського суду з прав людини.

А так, суд вважає, що рішення Апеляційного суду Донецької області від 21.09.2017р. № 263/7290/17, на яке посилається позивачка в своїй відповіді на відзив в межах даного судового розгляду її позову не може бути визначено судовою практикою, на яку можливо посилатися при розгляді даної справи.

Таким чином суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, іншого способу захисту своїх спадкових прав, визначених діючим ЦПК, позивачка , в межах , в межах , не обирала.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89, 263, 264, 265, 352,354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до Державного нотаріусу Попаснянської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії -відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення складений 13.08.2018 року.

Суддя А.В. Архипенко