ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року

м.Суми

Справа №592/9669/16-ц

Номер провадження 22-ц/788/1361/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Естейт Селлінг», Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

представник відповідачів - Гакаль Роман Володимирович,

третя особа - ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 23 травня 2018 року, в складі судді Чернобая О.І., постановлене у м. Суми,

в с т а н о в и в:

20.10.2016 року звернувшись до суду з позовом до ТОВ «Естейт Селлінг» та ПАТ КБ «ПриватБанк», який остаточно уточнивши 27.04.2017 року, ОСОБА_1 просив визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири від 13.04.2016 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Естейт Селлінг», який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Н.С.Каримовою.

Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_1. Із позовної заяви від 18.08.2016 року ТОВ «Естейт Селлінг» до нього та ОСОБА_4 про виселення, він дізнався про те, що новим власником квартири є ТОВ «Естейт Селлінг». На його думку, ПАТ КБ «ПриватБанк» незаконно уклало договір купівлі-продажу від 13.04.2016 року з ТОВ «Естейт Селлінг», оскільки відповідно до п.4 вищезазначеного договору, продаж вказаного у п.1,2 цього договору нерухомого майна здійснюється відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 27.05.2011 року, ухвали про виправлення описки від 06.06.2011 року та рішення Апеляційного суду Сумської області від 27.07.2012 року, яким задоволені позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 29.11.2006 року в розмірі 14 051,56 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 108 197,24 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного майна ПАТ КБ «ПриватБанк» з визначеною сторонами початковою вартістю 88 375,00 грн. шляхом продажу вказаного майна ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем» (а.с. 4-7 том 2).

Проте, на даний час діє Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким визначено, що не може бути примусово стягнуте( відчужено без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки. Позивач вважає, що сторони грубо порушили ст.38 Закону України «Про іпотеку», оскільки на момент виникнення спірних правовідносин, в ст.38 даного закону зазначено, що якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. На думку позивача вищезазначений договір купівлі-продажу не відповідає ст. 203 ЦК України і тому є підстави для визнання його недійсним відповідно до ст. 215 ЦК України.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 23.05.2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за необґрунтованістю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким повністю задовольнити його позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що рішення прийнято з грубим порушенням норм матеріального, процесуального права та законодавства України. Доводів з приводу незгоди з рішенням суду в частині скасування заходів забезпечення позову апеляційна скарга не містить.

Доповнену апеляційної скаргу повернуто заявнику, як подану з пропуском строку, визначеного ч. 1 ст. 354 ЦПК України ухвалою Апеляційного суду сумської області від 09.08.2018 року (а.с.57 том 2).

Відповідачі ПАТ КБ «Приватбанк» і ТОВ «Естейт Селлінг», а також третя особа - ОСОБА_4, які отримали копію ухвали про відкриття провадження, відзиви на апеляційну скаргу до суду не направили.

Сторони та інші учасники у справі в судове засідання не з'явилися, але про час та місце розгляду справи були оповіщені належним чином.

Відповідно до п. 3 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних суддів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається із цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що 29.11. 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і позивачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №SUH0GK00190194, згідно якого останній отримав в Банку на купівлю квартири кошти в сумі 14 000 доларів США терміном на 20 років, з кінцевим строком погашення 27.11.2026 року , а також у розмірі 2 800 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3., 2.2.7 даного Договору, з сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту, відсотків за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11. даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п.6.2 даного договору (а.с. 9,10 том 1).

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 умов кредитного договору, рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 27.05.2011 року у цивільній справі №2-146/11 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа: Ковпаківський РВ СМВ УМВС України в Сумській області про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено та вирішено: 1) в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 29.11.2006 року в розмірі 14 051,56 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 108 197,24 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного майна ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; 2) виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_4, які зареєстровані і проживають у квартирі АДРЕСА_1 зі зняттям їх з реєстраційного обліку (а.с.8-12 т. 2).

27.07.2012 року рішенням Апеляційного суду Сумської області, рішення Ковпаківського районного суду від 27.05.2011 року скасовано в частині задоволення позовних вимог щодо виселення та відмовлено ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні цих вимог. Абзац другий резолютивної частини рішення змінено та викладено у новій редакції: «в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 29.11.2006 року в розмірі 14 051,56 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 108 197,24 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного майна ПАТ КБ «ПриватБанк» з визначеною сторонами початковою вартістю 88 375,00 грн. шляхом продажу вказаного майна ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем» (а.с. 4-7 том 2).

На підставі вказаного судового рішення 13.04.2016 року між відповідачами ПАТ КБ «ПриватБанк» і ТОВ «Естейт Селлінг» було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого ПАТ КБ «ПриватБанк» продало ТОВ «Естейт Селлінг» квартиру АДРЕСА_1 за 162 198, 73 грн (а.с. 95 том 1).

Згідно п. 4 договору, відчуження квартири здійснено ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 27.05.2011 року (справа № 2-146/11), ухвали про виправлення описки Ковпаківського районного суду м.Суми від 06.06.2011 року та рішення Апеляційного суду Сумської області від 27.07.2012 року.

Отже, оспорюваний позивачем договір купівлі-продажу належної йому квартири, переданою в іпотеку банку в рахунок забезпечення виконання свого кредитного зобов'язання вчинено не в порядку примусового виконання судового рішення визначено законом, а саме органами Державної виконавчої служби України відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а за домовленістю сторін, оформленої письмовим договором, на підставі судового рішення, де продавцем виступив банк, якому за цим судовим рішенням (ухваленого ще до прийняття Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті") було надано право здійснити продажу вказаного майна з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем.

Ухвалюючи рішення та відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно виходив з того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» було дотримано всіх необхідних вимог щодо повідомлення ОСОБА_1 про намір укласти договір купівлі - продажу спірної квартири та відсутності з боку позивача прояви такого наміру, а також вчинення правочину з приводу продажу іпотечної квартири не в порядку примусового стягнення, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», заборона на проведення якого при вчиненні виконавчих дій було запроваджено з прийняттям Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", який набрав чинності з 07.06.2014р.

Ці висновки суду доводи апеляційної скарги не спростовують.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що як визначено у ч.1 ст. 38 Закону України "Про іпотеку", в редакції на час укладення оспорюваного договору, у разі невиконання іпотекодержателем умови щодо його зобов'язання за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір, іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків, т.т. недодержання останнім таких умов не є підставою для визнання за ст.ст. 203,215 ЦК України такого правочину недійсним.

Вищенаведене свідчить, що фактично доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, які суд першої інстанції оцінив правильно з правової точки зору.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з'ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381- 382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 вересня 2018 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко