Дата документу 22.10.2018
Справа № 320/7311/18
22 жовтня 2018 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Юрлагіної Т.В.,
при секретарі - Бондаренко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги № ММЦ-499 від 13.08.2018 року діє адвокат Ігнатов Євген Євгенович, до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою, -
Позивачка в інтересах якої на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги № ММЦ-499 від 13.08.2018 року діє адвокат Ігнатов Є.Є. звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь борг у розмірі 54 000 грн.
Позовна заява обґрунтована тим, що 22.03.2017 року позивачка ОСОБА_1 надала в борг відповідачу грошові кошти у розмірі 54 000 грн., які остання обіцяла повернути через два місяці, тобто 22.05.2017 року. У вересні 2017 року в усному порядку позивачка звернулась до відповідача із вимогою про повернення коштів на що остання відповідала що не має такої можливості та склала розписку, в якій зазначила, що грошові кошти в розмірі 54 000 грн. поверне через місяць, тобто в кінці червня 2017 року. 25.07.2018 року позивачем на адресу відповідача була направлена письмова вимога про повернення боргу, яку відповідач отримала 30.07.2018 року, однак до теперішнього часу грошові кошти так і не повернула, у зв'язку із чим позивач вимушена звернутись до суду із вказаним позовом.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачка у судове засідання не з'явилась з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про поважні причини своєї неявки суду вона не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за її відсутності чи заперечень проти позовних вимог від неї не надходило. Тому суд визнає неявку відповідачки з неповажних причин, та, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, за необхідне провадити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до викладених позивачем доводів 22.03.2017 року відповідач ОСОБА_3 взяла в борг у ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 54 000 грн., які зобов'язалась повернути через два місяці, тобто строком до 22.05.2017 року.
Під час звернення у червні 2017 року позивачки до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів, остання повідомила, що через скрутне становище не може зробити це, та 24 вересня 2017 року склала розписку, відповідно до якої відповідач ОСОБА_3 взяла в борг у ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 54 000 грн., які зобов'язалась повернути в обумовлений строк /а.с.7/. В усному порядку сторони оговорили строк до кінця червня 2017 року.
В силу ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядок, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
25.07.2018 року на адресу відповідача ОСОБА_3 позивачем ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України була направлена письмова вимога про повернення боргу у розмірі 54 000 грн. /а.с.7/, яке було отримано відповідачем ОСОБА_3 30.07.2018 року, про що свідчить її підпис у рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення, копія якого міститься в матеріалах справи /а.с.8/.
Але до теперішнього часу відповідачка не повернула позивачу вказану суму боргу.
Згідно зі статями 526,530,610 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі за № 6-487цс17 від 12.04.2017 договір позики є двостороннім правочином, а також одностороннім договором, адже після його укладення всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або відповідної кількості речей того ж роду й такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за розпискою підлягають повному задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 704,80 грн. та не більше 8810 грн. 00 коп.
Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Так, відповідно до довідки серії АВ № 0282356 видане 01.08.2014 року, позивач ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи /а.с.12/, а тому відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.
Таким чином, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 18, 141, 247, 258, 264, 265, 268, 280-284, 352-356 ЦПК України, ст.ст. 203, 526, 530, 610, 625, 1046-1047, 1049 ЦК України, Законом України «Про судовий збір», суд -
Позов ОСОБА_1, в інтересах якої на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги № ММЦ-499 від 13.08.2018 року діє адвокат Ігнатов Євген Євгенович, до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2, суму боргу в розмірі 54 000 /п'ятдесят чотири тисячі / гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Т.В. Юрлагіна