Справа № 357/9696/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18 жовтня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Орєхова О. І. ,
за участі секретаря Сокур О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду№ 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
23.08.2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини.
З відповідачем по даній справі вона перебуває в шлюбі з 26 липня 2013 року, зареєстрованому в відділі державної РАЦС реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 809.
Від спільного життя вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що спільне проживання з відповідачем у них не склалося. На протязі останніх двох років їхнього спільного проживання в їх сімї не має взаємоповаги та взаєморозуміння одне до одного. В сімї постійно виникають сварки, тому шлюб стало недоцільним зберігати.
Вона втратила до відповідача почуття та повагу і не бажає надалі з ним перебувати у шлюбі. Вважає, що збереження шлюбу неможливе, так як спільне проживання з відповідачем суперечить її інтересам.
Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 26.07.2013 року в відділі державної РАЦС реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 809, судові витрати покласти не неї та після розірвання шлюбу прізвище залишити ОСОБА_2 ( а. с. 3 ).
Ухвалою судді від 10 вересня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 15 годину 30 хвилин 25 вересня 2018 року ( а. с. 10-11 ).
Ухвалою суду від 25 вересня 2018 року постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 15 годину 30 хвилин 18 жовтня 2018 року ( а. с. 16 ).
Ухвалою суду від 18 жовтня 2018 року вирішено провести заочний розгляд у вищезазначеній цивільній справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення, з якого убачається, що відповідач ОСОБА_2 особисто отримав судову повістку 04.10.2018 року.
Заяв та клопотань з боку відповідача на адресу суду не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Отже, оскільки сторони не зявилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
26 липня 2013 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 26.07.2013 року зроблено відповідний актовий запис за № 809, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини ОСОБА_2, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб Серія І-ОК № 147990, виданого 26 липня 2013 року ( а. с. 6 ).
Встановлено, що подружжя від даного шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в матеріалах справи свідчить наявна копія свідоцтва про народження ( а. с. 7 ).
Встановлено, що спільне життя у подружжя не склалося, сім'я фактично розпалася, шлюб існує формально. На протязі двох років спільного проживання в їх сімї немає взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного. Позивача втратила до відповідача почуття, повагу та збереження шлюбу неможливе, так як суперечить її інтересам.
Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сімї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб.
Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки.
Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Частиною 2 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути предявлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.
Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Оскільки, спільне життя у подружжя не склалось, шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, у подружжя відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага одне до одного, позивача втратила до відповідача почуття та повагу та збереження шлюбу неможливе, так як суперечить її інтересам, суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась та її поновлення неможливе, у звязку з чим, шлюб необхідно розірвати.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Оскільки, позивач ОСОБА_1 в позовній заяві ( а. с. 3 ) просила судові витрати покласти на неї, то суд приходить до висновку про можливість віднести судові витрати за рахунок позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 3, 56, 105, 110-112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 19, 82, 133, 141, 265, 273, 280-289 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб зареєстрований 26 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 809 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.
Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1.
Судові витрати залишити за позивачкою.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області потягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення ( виклику ) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.
Повне судове заочне рішення складено 18 жовтня 2018 року.
Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяОСОБА_5