Номер провадження: 22-ц/785/4280/18
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Заїкіна А.П., Калараша А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 26 січня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 липня 2016 року року о 12 годині 35 хвилин ОСОБА_2, рухаючись в м. Одесі по вул.. Дніпропетровська порога, керуючи транспортним засобом «ГА3322132», державний номер НОМЕР_3, під час перестроювання з правої смуги руху в ліву, не надав дорогу транспортному засобу «Mercedes Vito», державний номер НОМЕР_4 під керуванням позивача, після чого даний автомобіль відкинуло на стовп, який впав на автомобіль «Mitsubishi Pajero», державний номер НОМЕР_1, який стояв на розвороті, під керуванням ОСОБА_5

У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Mercedes Vito», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить позивачу на праві приватної власності завдано технічні пошкодження.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровоград від 08 вересня 2016 року, яка набрала законної сили 20.09.2016 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Згідно висновку №2707/16 від 10 серпня 2016 року оцінки вартості матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля Mercedes Benz Vito 108 D, реєстраційний номер НОМЕР_2 пошкодженого в результаті ДТП складає 147 109 грн.

Згідно звіту №2009/17 з оцінки ринкової вартості КТЗ MERCEDES-BENZ VITO 108 D, реєстраційний номер НОМЕР_4, вартість пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП складає 50 000 гривень.

Крім того, позивачем затрачено за проведену експертизу 1 200 гривень, за проведення оцінки ринкової вартості пошкодженого автомобіля сплачено 2600 гривень.

За надання послуг з доступу для розміщення інформації на аукціоні про транспортні засоби позивачем сплачено 1392 гривні, за надання юридичної допомоги 10 000 грн.

Таким чином, загальна сума завданої матеріальної шкоди становить 162 901 грн. яку він просив стягнути з відповідача.

Крім того, позивач посилається на те, що неправомірними діями відповідача, йому було спричинено моральну шкоду. Так, він був позбавлений можливості у звичний для себе спосіб виконувати роботу використовуючи для цього свій автомобіль. Зазначена обставина призвела до того, що позивач став нервувати, погано спати. Крім того, відповідач у добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду відмовився. Моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 10 000 гривень.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 26 січня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму матеріальної шкоди у розмірі 97109 гривень, витрати пов'язані з дослідженням вартості пошкодженого транспортного засобу у розмірі 5192 гривні, моральну шкоду розмірі 5000 гривень, судовий збір у розмірі 1073 гривні 01 копійка, а всього суму у розмірі 108374 гривні 01 копійка.

Решту позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - залишено без задоволення.

Також райсуд відмовив у стягненні судових витрат понесених позивачем за надання правничої допомоги в сумі 10 000 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 26 січня 2018 року та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальний збиток у розмірі 2 990 грн.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні заявлених вимог про стягнення майнової та моральної шкоди, а також в частині відмови у стягненні судових витрат понесених позивачем за надання правничої допомоги в сумі 10 000 грн. в апеляційному порядку не оскаржено і тому в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1)неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2)недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3)не відповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4)порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо:

1) справу розглянуто неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими; 3) справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Частково задовольняючи позов, стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму матеріальної шкоди у розмірі 97109 грн., витрати пов'язані з дослідженням вартості пошкодженого транспортного засобу у розмірі 5192 грн., моральну шкоду розмірі 5000 грн., судовий збір у розмірі 1073 грн. 01 коп., а всього у розмірі 108374 грн. 01 коп., суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обгрунтованості.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що:

24 липня 2016 року року о 12 годині 35 хвилин ОСОБА_2, рухаючись в м. Одесі по вул. Дніпропетровська порога, керуючи транспортним засобом «ГА3322132» , державний номер НОМЕР_3, під час перестроювання з правої смуги руху в ліву, не надав дорогу транспортному засобу «Mercedes Vito», державний номер НОМЕР_4 під керуванням позивача, після чого даний автомобіль відкинуло на стовп, який впав на автомобіль «Mitsubishi Pajero», державний номер НОМЕР_1, який стояв на розвороті, під керуванням ОСОБА_5

У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Mercedes Vito», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить позивачу на праві приватної власності завдано технічні пошкодження.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2, що підтверджується копією постанови Кіровського районного суду м. Кіровоград від 08 вересня 2016 року, яка набрала законної сили 20.09.2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

На час ДТП відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність за шкоду завдану третім особам в ТДВ СК «Альфа - Гарант», що підтверджується страховим полісом АЕ №6664216 від 24.11.2015 року. Згідно умов страхування, страхова сума на одного потерпілого за шкоду завдану життю, здоров'ю складає 100 000 грн., за шкоду заподіяну майну - 50 000 грн..

Згідно висновку №2707/16 від 10 серпня 2016 року оцінки вартості матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля Mercedes Benz Vito 108 D , реєстраційний номер НОМЕР_2 пошкодженого в результаті ДТП складає 147 109 грн. (сто сорок сім тисяч сто дев'ять гривень). Крім того, позивачем затрачено за проведену оцінку суму коштів у розмірі -1 200 гривень, що підтверджується квитанцією №17363035 від 02 серпня 2016 року.

Отже, згідно з оцінкою вартості матеріального збитку було встановлено, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля перевищує його ринкову вартість, а тому матеріальна шкода дорівнює його ринкової вартості, що складає виходячи зі звіту №2707/16 від 10 серпня 2016 року - 147 109 грн.

Суд, послався на правовий висновок Верховного Суду України у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6 - 2808 цс 15, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювана шкоди застрахована.

Тому райсудом не прийнято до уваги та обставина, що відповідач в силу закону був застрахований і на час ДТП мав діючий страховий поліс з лімітом відповідальності страховика 100 000 грн.

Судова колегія звертає увагу на наступне.

04 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в якій містяться висновки, щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до норм процесуального законодавства висновки Великої Палати Верховного Суду України повинні враховуватися іншими судами при розгляді подібних справ та застосуванні норм права.

Як вбачається з матеріалів справи, районний суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, не здійснив перевірку обставин виплати ТДВ «Альфа-Гарант» шкоди ОСОБА_3, заподіяної внаслідок настання страхового випадку - ДТП за участю водія ОСОБА_2, відповідальність якого за завдання шкоди третім особам, була застрахована.

Між тим, згідно з доданими ОСОБА_2 до апеляційного суду документами вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до ТДВ «Альфа-Гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування за збитки спричинені йому внаслідок ДТП, винним у якому визнано водія ОСОБА_2, відповідальність якого за завдання шкоди третім особам була на час ДТП застрахованою з лімітом відповідальності 100 000 грн. та отримав в порядку відшкодування майнової шкоди страхове відшкодування в загальній сумі 55 921.26 грн.

При таких обставинах, висновок районного суду, яким не враховано вказані обставини є таким, що не відповідає обставинам справи та не заснований на законі.

Крім того, звертаючись до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування, позивач погодився з розміром збитків спричинених ДТП визначених звітом № 66-D/22/0 від 26.10.2016 року в сумі 98 603,33 грн. та погодив розмір страхового відшкодування, яке було йому виплачено в загальній сумі 55 921,26 грн.

Слід звернути увагу, що позивач звернувся до суду 25.11.2016 року з вимогою до відповідача про стягнення збитків у повному обсязі приховавши отримання 07.11.2016 року страхового відшкодування в сумі 45 000 грн. та в подальшому 29.03.2017 року ще 10 921,26 грн.

Відповідних уточнень до розміру позовних вимог, зокрема суми збитків від ДТП, які були первісно заявлені до стягнення, позивач не здійснив, про існування погодження зі страховиком щодо розміру збитків спричинених ДТП та про здійснену виплату страхового відшкодування - не повідомив.

В свою чергу суд першої інстанції не створив всіх необхідних умов для реалізації всіма учасниками справи своїх процесуальних прав та не вжив всіх заходів щодо встановлення та перевірки обставин, які мають значення для ухвалення законного, об'єктивного та справедливого рішення.

Зокрема, суд не взяв до уваги клопотання відповідача, в якому той просив перенести судове засідання призначене на 26.01.2018 року на іншу дату, посилаючись, що будучи не згодним з оцінкою вартості спричинених збитків, яка представлена позивачем, він звернувся до Кролівницького відділення Київського НДІСЕ з заявою про проведення судової авто товарознавчої експертизи і відповідний висновок буде виготовлений 30.01.2018 року.

Враховуючи наведене, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для не прийняття від відповідача нових доказів, які з незалежних від нього причин не були враховані судом першої інстанції, який відхиливши відповідне клопотання про перенесення судового засідання, ухвалив рішення без надання можливості відповідачу представити докази на підтвердження заперечень щодо розміру збитків, заявлених до стягнення.

Як вбачається зі звіту Кролівницького відділення Київського НДІСЕ від 13.02.2018 року № 144/18-27 середня ринкова ціна автомобілю, належного позивачу на час ДТП 24.07.2016 року становить 102 990 грн. (а. с. 161-163).

Визначена середня ринкова ціна автомобілю, належного позивачу на час ДТП- 102 990 грн. найбільше наближена до ціни збитків, завданих власнику автомобілю «Mercedes Vito», державний НОМЕР_4 належного ОСОБА_3, визначених звітом від 26.10.2016 року в сумі 98 603,33 грн., яка погоджена ОСОБА_3 зі страховиком ТДВ «Альфа-Гарант» при вирішенні питання про визначення та виплату страхового відшкодування.

Оскільки вартість відновлювального ремонту автомобілю позивача визначена звітом №2707/16 від 10.08.2016 року у розмірі 517 122,11 грн. сторонами не оспорюється, судова колегія погоджується з висновком районного суду про те, що ремонт пошкодженого автомобіля є економічно необгрунтованим і тому матеріальна шкода дорівнює його ринкової вартості.

Проте виходячи з встановлених у справі обставин, об'єктивним є розмір збитків визначених відповідачем в сумі 102 990 грн. виходячи з того, що він найбільше наближений до розміру збитків визначених страховиком в сумі 98 603,33 грн., з якого позивачу було виплачене погоджене з ним страхове відшкодування в сумі 55 921,26 грн.

Розмір збитків первісно визначених за заявою позивача - 147 109 грн. не узгоджується з встановленими у справі обставинами і наведеними вище висновками та позицією самого позивача, який погодився з розміром збитків визначених страховиком 98 603,33 грн. і розміром виплаченого страховиком страхового відшкодування позивачеві виходячи з вказаного розміру збитків.

Вартість автомобілю після ДТП, яка визначена в сумі 50 000 грн. не оспорюється і тому має враховуватися при вирішенні питання про стягнення майнової шкоди.

При таких обставинах немає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача майнових збитків безпосередньо завданих ДТП, оскільки: 102 990 (середня ринкова вартість автомобілю до ДТП) - 55 921,26 (виплачене страхове відшкодування) - 50 000 (вартість автомобіля після ДТП) = 2931,26 грн. Тобто виплачені позивачу кошти та вартість автомобіля, який залишився у позивача перевищують середню вартість його автомобіля до ДТП на 2931 грн. 26 коп.

Вказана сума покриває також і вартість витрачених позивачем коштів в сумі 2600 грн. за звіт щодо визначення вартості автомобіля після ДТП, який не оспорювався і який прийнятий до уваги судом і частково покриває витрати здійснені позивачем за надання послуг з доступу для розміщення інформації на аукціоні про транспортні засоби в сумі 1392 гривні що підтверджується квитанцією №26479296 від 28 вересня 2017 року.

Звіт №2707/16 від 10 серпня 2016 року оцінки вартості матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля Mercedes Benz Vito 108 D , НОМЕР_4 пошкодженого в результаті ДТП до уваги не взятий з підстав викладених у цій постанові апеляційного суду і тому понесені позивачем витрати на його виготовлення в сумі 1 200 грн. не можуть бути стягнуті з відповідача.

Тому сума збитків, яка підлягає до стягнення становить: 1,26-50000+2600+1392= 1060,74 грн.

Крім того, відповідач не погодився з розміром моральної шкоди, стягнутої судом на користь позивача в сумі 5 000 грн. з підстав недоведеності її позивачем.

Судова колегія звертає увагу, що в розумінні ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Матеріалами справи доведено, що внаслідок ДТП, винним у якому визнано відповідача, було пошкоджено і фактично знищено автомобіль належний позивачу. Вказана обставина не могла не викликати і викликала душевні страждання позивача, який протягом достатньо тривалого часу намагався добитися відповідної сатисфакції в судах. Враховуючи все наведене, розмір моральної шкоди визначеної судом в сумі 5000 грн. є таким, що відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду в частині стягнення матеріальних збитків, завданих ДТП - скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення вимог.

У відповідності до ст. 141 ч. 13 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Первісно заявлено вимог з урахуванням моральної шкоди в сумі 162 901 грн. (витрати в сумі 10 000 грн. на правничу допомогу у цивільній справі відносяться до судових витрат і не входять до розміру позовних вимог). За подання позову до суду сплачено 1783 грн. (з урахуванням витрат на правничу допомогу). Отже, розмір судового збору мав становити 1629,01 грн.

Фактично районним судом задоволено вимог на суму 107 301 грн.

Враховуючи постанову суду апеляційної інстанції задоволено майнових збитків на 1060,74 грн. та залишено без змін моральну шкоду в розмірі 5000 грн., яка стягнута за рішенням районного суду. Взагалі - 6060,74 грн., що становить 5,65% від вимог задоволених районним судом. Тому судовий збір за подання позову до суду підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з урахуванням пропорційності задоволених вимог, тобто 1629,01 *6 %= 97 грн. 74 коп.

Разом з тим, за подання апеляційної скарги відповідачем сплачено 2674,50 грн. Апелянт погожувався зі стягненням збитків на суму 2990 грн. Тобто оскаржено суму стягнутих з нього збитків на 104 311 грн. ). Апеляційна скарга задоволена на 94% . Тому з позивача на користь відповідача стягненню підлягає судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2514,03 грн. (2674,50 х 94%).

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 січня 2018 року в частині стягнення майнових збитків, завданих ДТП - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки завдані дорожньо-транспортною пригодою в сумі 1060 грн. 74 коп.

В решті вимог про стягнення майнових збитків завданих ДТП - відмовити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 січня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди - залишити без змін.

Змінити розподіл судових витрат та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір за подання позову до суду в сумі 97 грн. 74 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2514 грн. 03 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18.10.2018 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

А.А. Калараш