Справа № 345/2371/17
Провадження № 22-ц/779/41/2018
Головуючий у 1 інстанції Кардаш О. І.
Суддя-доповідач Мелінишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів: Василишин Л.В., Пнівчук О.В.

за участю секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Підмихайлівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2, про визнання недійсним рішення сільської ради за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду, ухвалене суддею Кардаш О.І. 25 жовтня 2017 року в м. Калуші Івано-Франківської області,

в с т а н о в и л а :

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом, уточнивши його в подальшому, до Підмихайлівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2, про визнання недійсним рішення сільської ради.

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Підмихайлівської сільської ради від 28 квітня 2009 року в зв'язку із оформленням спадщини ОСОБА_2 виділено земельну ділянку площею 0,6880 га. Вважає це рішення незаконним, оскільки вона також є спадкоємцем першої черги по закону після смерті батька та має право на спадкування належного йому майна. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 1 жовтня 2012 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15 грудня 2012 року, між спадкоємцями проведено реальний поділ домоволодіння по АДРЕСА_1 та встановлено порядок користування земельною ділянкою, наданою для його обслуговування. Крім того, до повноважень органу місцевого самоврядування не входить питання оформлення спадкових прав. З наведених підстав просила задовольнити позов.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 25 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено. Також ухвалено після набрання рішення законної сили скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Калуського міськрайонного суду від 7 липня 2017 року щодо заборони Підмихайлівській сільській раді приймати будь - які рішення, які стосуються передачі у власність (користування) земельної ділянки ОСОБА_2

На вказане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає помилковим висновок суду про те, що оскаржуваним рішенням ради її права не порушено. При цьому не враховано, що в загальну площу переданої у власність ОСОБА_2 земельної ділянки ввійшла ділянка площею 0,25 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку. Разом з тим, зважаючи на перехід права власності на частину домоволодіння по АДРЕСА_1 вона має право на половину цієї земельної ділянки.

Також, на думку апелянта, всупереч вимог закону Підмихайлівська сільська рада перейняла на себе функції органу, який здійснює оформлення спадкових прав. Однак, встановивши цю помилку суд необґрунтовано вважав її недостатньою для скасування рішення ради.

Неправильним вважає і висновок суду, що земельні ділянки, якими користувався їхній батько ОСОБА_3, після його смерті перейшли у власність територіальної громади. Така позиція суду не відповідає суті складу спадщини, що відображена в ст. 1218 ЦК України. Після смерті батька вони з братом продовжували користуватися цими ділянками, з приводу чого жодних застережень з боку територіальної громади не було. Відтак, орган місцевого самоврядування визнав за ними право користування земельними ділянками. При цьому посилання суду на ту обставину, що одна із земельних ділянок, що перебувала в користуванні батька, після його смерті була передана ОСОБА_4, який не входить до кола спадкоємців, не підтверджується матеріалами справи.

З наведених підстав апелянт просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В засіданні апеляційного суду апелянт та її представник доводи скарги підтримали з наведених у ній мотивів.

ОСОБА_2 та його представник доводів скарги не визнали посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Представник Підмихайлівської сільської ради в судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомленим, що не перешкоджає розглядові справи в його відсутності.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно п.3 ст. 3 ЦПК України (в редакції Закону № 2147 - VІІІ від 3 жовтня 2017 року) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У зв'язку з цим колегія суддів застосовує норми ЦПК України від 18 березня 2004 року, які діяли на час ухвалення оскаржуваного рішення. А справу переглядає в порядку, передбаченому ЦПК України від 3 жовтня 2017 року.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України (в редакції від 18 березня 2004 року) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням сесії Підмихайлівської сільської ради від 28 квітня 2009 року «Про виділення земельних ділянок» в зв'язку із оформленням спадщини ОСОБА_2 виділено земельну ділянку площею 0,6880 га (а.с.7).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_1 покликалась на те, що вона як спадкоємець після смерті батька ОСОБА_3 також має право на отримання у власність земельних ділянок, які знаходились в користуванні останнього. Крім того, рішенням Калуського міськрайонного суду від 1 жовтня 2012 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15 грудня 2012 року, проведено реальний поділ між нею та ОСОБА_2 домоволодіння по АДРЕСА_1. Також встановлено порядок користування земельною ділянкою, наданою для його обслуговування. Однак, рішенням сільської ради від 28 квітня 2009 року земельні ділянки, які знаходились у користуванні батька, передані ОСОБА_2

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення прийнято Підмихайлівською сільською радою в межах її компетенції, не порушує будь-яких законних прав та інтересів позивача.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Статтею 119 ЦПК України (в редакції від 18 березня 2004 року) встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 залучений до участі в справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Відповідно до ч. 6 ст. 130 ЦПК України (в редакції від 18 березня 2004 року), якщо спір не врегульовано у порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

Як передбачено ст. 33 ЦПК України (в редакції від 18 березня 2004 року) суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

З матеріалів справи вбачається, що заперечуючи проти позову ОСОБА_2, в тому числі, зазначав, що його правовий статус як третьої особи на стороні відповідача визначено неправильно. Оскільки із прийняттям оскаржуваного рішення сільської ради в нього виникло право користування земельними ділянками, то вказаний позов безпосередньо стосується його прав. А відтак, він повинен виступати в даній справі в якості відповідача.

Однак, призначаючи справу до розгляду та розглядаючи її по суті, суд першої інстанції у порушення статей 11, 33, пункту 2 частини 6 статті 130 ЦПК України (в редакції від 18 березня 2004 року) не роз'яснив позивачеві її права на подання заяви про залучення ОСОБА_2 до участі у справі в якості відповідача, хоча оскаржене рішення ради безпосередньо стосується його прав та інтересів.

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи справу, не вирішив питання про склад осіб, які мають брати участь у справі, не надав належної оцінки тому, що процесуальні права та обов'язки відповідача та третьої особи є різними.

За положенням ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Разом з тим, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення (ч.4).

Як передбачено п.4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України прийняття судового рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі є порушенням норм процесуального права та обов'язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що постановлене рішення не може залишатися в силі та підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з інших підстав.

При цьому колегія суддів не дає оцінки обґрунтованості позовних вимог, оскільки це повинно бути зроблено під час розгляду справи по суті за участі належних сторін.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Калуського міськрайонного суду від 7 липня 2017 року (а.с. 22) щодо заборони Підмихайлівській сільській раді приймати будь - які рішення, які стосуються передачі у власність (користування) земельної ділянки ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 158, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 25 жовтня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Підмихайлівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2, про визнання недійсним рішення сільської ради відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті згідно ухвали Калуського міськрайонного суду від 7 липня 2017 року щодо заборони Підмихайлівській сільській раді приймати будь - які рішення, які стосуються передачі у власність (користування) земельної ділянки ОСОБА_2

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 січня 2018 року.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: Л.В. Василишин

О.В. Пнівчук