ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/102/18 Справа № 177/1948/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Коваль Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м.Кривий Ріг

Справа № 177/1948/16-ц

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Кузьміна Н.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Фермерське господарство « ТЕХАГРОМЕТ», Надеждівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року, яке ухвалено суддею Коваль Н.В. об 11 годині 24 хвилини у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (відомостей щодо дати складання повного судового рішення матеріали справи не містять), -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Фермерського господарства « ТЕХАГРОМЕТ» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що 10.01.2013 між ОСОБА_1 та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» було укладено договір оренди земельної ділянки, яка належить позивачу на праві приватної власності.

Відповідно до п. 1 договору оренди земельної ділянки ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» прийняло в строкове платне володіння та користування дану земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до Акта прийому-передачі об'єкту оренди від 10.01.2013 року, позивач передала ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» земельну ділянку у володіння та користування у стані, що відповідає умовам договору оренди.

Згідно п. 9-11 договору оренди земельної ділянки, ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» взяло на себе зобов'язання сплачувати позивачу щороку орендну плату за користування земельною ділянкою у розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки, що в сумі становить 3296,17 гривень в грошовій або натуральній формі за ринковими цінами. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації. Орендна плата сплачується по договору не пізніше, як у термін від 15 серпня по 01 листопада кожного року.

Згідно п. 17 договору оренди земельної ділянки у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором сплачується пеня у розмірі 120 % річної облікової ставки НБУ несплаченої суми за кожен день прострочки.

Згідно п. 29 договору оренди земельної ділянки обов'язком орендаря є використання земельної ділянки за цільовим призначенням, а також забезпечення екологічної безпеки при користуванні земельною ділянкою шляхом додержання вимог земельного та природоохоронного законодавства.

В свою чергу ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», порушуючи умови договору оренди земельної ділянки, а саме: своєчасно не сплачує позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою в повному обсязі, систематично не враховує при визначені розміру орендної плати за користування земельною ділянкою коефіцієнти індексації. Пропонує позивачу отримувати орендну плату за користування земельною ділянкою в натуральній формі товарами, які не пройшли державний контроль якості продуктів, екологічну експертизу та перевірку на відповідність державним стандартам, веде сільськогосподарське виробництво на належній позивачу земельній ділянці без проведення сівозміни, систематичного внесення добрив, постійно вирощуючи соняшник, який виснажує земельну ділянку. Порушив екологічний стан земельної ділянки, знищивши захисну лісосмугу обабіч земельної ділянки. Перешкоджає внесенню в строки, встановлені чинним законодавством, плати земельного податку.

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 уточнила свою позовні вимоги та, зазначивши відповідачами ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», Надеждівську сільську раду Криворізького району Дніпропетровської області, а третіми особами: Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, Відділ з питань реєстрації апарату міської ради та виконкому в особі виконкому Жовтоводської міської ради, просила суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки.

Уточнена позовна заява, додатково мотивована тим, що пунктом 38 Договору оренди земельної ділянки визначено, що Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації Надеждівською сільською радою.

З 01.01.2013 року набрали чинність ЗУ «Про Державний земельний кадастр», постанова КМУ від 17.10.2012 № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», зміни до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з прийняттям яких повноваження, щодо державної реєстрації прав на земельні ділянки та скасування державної реєстрації цих прав не розповсюджуються на компетенцію Надеждівської сільської ради.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державна реєстрація даного договору оренди земельної ділянки відбулась 17.02.2016 року (через три роки після його підписання) державним реєстратором Жовтоводського міського управління юстиції Ліб Наталею Сергіївною.

Пунктом 29 Договору оренди земельної ділянки визначено обов'язок ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» приступати до використання земельної ділянки після набуття чинності цього Договору.

Натомість, позивач, як орендодавець, жодного оригіналу договору оренди земельної ділянки з ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» в 2016 році для подання на державну реєстрацію до Жовтоводського міського управління юстиції не підписувала.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 просять скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, суд не надав належної оцінки Висновку експерта №3656-17, яким встановлено, що позивач не підписувала оспорюваний договір оренди, тобто було відсутнє волевиявлення на укладення договору і він є недійним.

Крім того, зазначають, що вирішити даний спір в позасудовому порядку вони не мають можливості, оскільки, на неодноразові звернення до ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» про належне виконання умов договору та його розірвання за угодою сторін, Голова ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» ОСОБА_5 не реагує.

Також вказують на те, що судом не було надано належної оцінки діям ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» щодо неналежного використання та збереження об'єкта оренди, що призвело до порушення режиму використання землі.

На думку позивача та її представника, несплата ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» орендної плати у визначені договором строки є підставою для розірвання договору оренди землі, та суд першої інстанції дійшов упередженого висновку про те, що орендна плата сплачувалася належним чином, що не відповідає дійсності.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідач ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, представника відповідача ФГ «ТЕХАГРОМЕД» - ОСОБА_3, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 5.9249 га, кадастровий номер НОМЕР_1 розташованої на території Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 від 22 липня 2004 року (т. 1 а.с.10) та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.02.2016 року (т. 1 а.с.11-13).

10.01.2013 року між ОСОБА_1 та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 5,9249 га, у тому числі рілля - 5,9249 га, кадастровий номер НОМЕР_1 (т. 1 а.с.14-16), який зареєстрований Надеждівською сільською радою Криворізького району 20.04.2013 року, про що в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис № 119 (т. 1 а.с.16).

Відповідно до Акта прийому-передачі об'єкта оренди (т. 1 а.с. 16), позивач передала зазначену земельну ділянку в користування ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» 10.01.2013 року.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, Договір оренди земельної ділянки 10.01.2013 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», зареєстровано у Жовтоводському міському управлінні юстиції 17.02.2016 року.

Відповідно до Висновку експерта № 3656-17 від 31 жовтня 2017 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 в графах: «Орендодавець» в оригіналі договору оренди земельної ділянки від 10.01.2013 року, укладеному між ОСОБА_1 та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», виконані не ОСОБА_1, а іншою особою (т. 1 а.с.216-219).

Посилаючись на те, що Договір оренди земельної ділянки від 10.01.2013 року позивач не підписувала, а підпис від її імені виконано іншою особою, ОСОБА_1 просила суд визнати цей договір недійним.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що сам по собі факт не підписання Договору оренди земельної ділянки від 10.01.2013 року однією із його сторін (орендодавцем) не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки умови договору належним чином виконувалися сторонами та позивач ОСОБА_1 протягом 2013-2016 років отримувала орендну плату.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки він зроблений судом з порушенням норм цивільного законодавства.

Так, відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам закону.

Згідно ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст.ст. 13, 14, 19 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це письмова угода сторін про взаємні зобов'язання, відповідно до яких орендодавець за плату (розмір якої передбачається умовами договору, які не можуть суперечити законам України) передає орендареві у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання в обумовлений договором строк.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України).

Частиною 1 ст.14 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, в тому числі встановлених ч.3 ст.203 ЦК України про те, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як закріплено в ч. 2 ст. 76 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до Висновку експерта № 3656-17 від 31 жовтня 2017 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 в графах: «Орендодавець» в оригіналі договору оренди земельної ділянки від 10.01.2013 року, укладеному між ОСОБА_1 та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», виконані не ОСОБА_1, а іншою особою (т. 1 а.с.216-219).

За таких обставин, Договір оренди земельної ділянки від 10.01.2013 року не може вважатися таким, що відповідає волевиявленню ОСОБА_1 та вимогам закону.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявності правових підстав для визнання оспорюваного договору недійсним на підставі ч. 3 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Самі ж по собі доводи ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» про те, що протягом строку дії оспорюваного договору, він виконувався обома сторонами та орендодавець протягом 2013-2016 років отримувала орендну плату не можуть безперечно свідчити про волевиявлення сторони на укладання договору оренди земельної ділянки саме на таких умовах, а виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним (п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

Не підлягає задоволенню й клопотання відповідача ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» про відмову в задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском позивачем позовної давності при зверненні до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, Договір оренди земельної ділянки 10.01.2013 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», зареєстровано у Жовтоводському міському управлінні юстиції 17.02.2016 року, тобто саме з цього часу ОСОБА_1 мала довідатися про порушення свого права та для неї починається перебіг трирічного строку позовної давності, який закінчується у лютому 2019 року.

Оскільки позовна заява про визнання недійсним Договору оренди земельної ділянки 10.01.2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» та зареєстрованого у Жовтоводському міському управлінні юстиції 17.02.2016 року, подана до суду у вересні 2016 року, колегія суддів дійшла висновку про те, що позов подано в межах позовної давності та подане відповідачем клопотання задоволенню не підлягає.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, у зв'язку з чим скасовує рішення суду з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та невірного застосування норм матеріального права, згідно п.п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, та приймає нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно до задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір за подання позову у розмірі 551,20 грн. (т. 1 а.с. 1) та за подання апеляційної скарги у розмірі 850,00 грн. (т, 1 а.с. 231), що відповідає розміру, визначеному Законом України «Про судовий збір», а тому ці витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Фермерського господарства «ТЕХАГРОМЕТ», Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визнання договору недійсним - задовольнити.

Визнати недійсним договір, укладений 10.01.2013 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «ТЕХАГРОМЕТ» в особі ОСОБА_6, що діє на підставі Статуту, зареєстрованого 24.02.2005 року №0000112, , щодо оренди земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 22.07.2004 року та має наступні характеристики: загальна площа - 5,9249 гектарів, у тому числі рілля - 5,9249 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_1, який зареєстровано 17 лютого 2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Стягнути з Фермерського господарства «ТЕХАГРОМЕТ» на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі у розмірі 1 401 (ода тисяча чотириста одну) гривню 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 22 жовтня 2018 року.

Головуючий:

Судді: