провадження № 6/752/784/18
УХВАЛА

10.09.2018 року Голосцївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П

з участю секретаря судового засідання Конельської А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лисенка Сергія Олексійовича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

05.09.2018 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лисенко С.О. звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2., а саме до квартири АДРЕСА_1. Подання приватним виконавцем мотивовано тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 56651478 з примусового виконання виконавчого листа № 752/18290/17 ід 26.04.2018 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва, за яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто заборгованість в сумі 518209,12 грн. 21.06.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56651478, однак, виконавчий документ боржником залишається невиконаний. Згідно з листом КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» за боржником на праві власності зареєстрована 1/5 частина квартири АДРЕСА_1. Разом з тим, майном, на яке за виконавчим документом можливо звернути стягнення на даний час, є вказана частина квартири. При цьому можливо припустити, що у вказаній квартирі також можуть бути речі, належні боржнику, та на які, згідно Закону, можливо звернути стягнення з метою фактичного повного виконання виконавчого документа. Виходами приватного виконавця за вказаною адресою, з метою проведення перевірки майнового стану боржника, двері в квартирі ніхто не відчинив, про що були складені відповідні акти, рішення суду боржником не виконане, а тому зазначені обставини свідчать про свідоме невиконання боржником законних вимог приватного виконавця, у зв'язку з чим останній звернувся до суду з даним поданням.

Приватний виконавець в судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути подання за його відсутності.

Дослідивши матеріали подання та додані до нього копії матеріалів виконавчого провадження, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити за наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів подання, 21.06.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56651478 з примусового виконання виконавчого листа № 752/18290/17, виданого 26.04.2018 року Голосіївським районним судом м.Києва, за яким за яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто заборгованість в сумі 518209,12 грн.

Копії вказаної постанови направлено сторонам виконавчого провадження, та боржником отримано, про що свідчить поштове повідомлення.

Також, 21.06.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2

Згідно з відповідями Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями, про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, інформація щодо ОСОБА_2 відсутня.

Згідно з відповідями Пенсійного фонду України про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, про осіб, які отримують пенсії, інформація щодо ОСОБА_2 відсутня.

Відповідно до повідомлення Регіонального сервісного центру МВС в м.Києві, згідно даних національної автомобільної інформаційної систмеи МВС, станом на 15.07.2018 року на ОСОБА_2 відсутні зареєстровані трансопртні засоби.

Згідно з листом КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 11.07.2018 року, за боржником ОСОБА_2 на праві власності зареєстрована 1/5 частина квартири АДРЕСА_1.

21.06.2018 року боржнику було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження.

05.07.2018 року боржнику направлено виклик з вимогою з»явитись на 18.07.2018 року та надати необхідні документи.

16.08.2018 року боржнику направлено вимогу подати заповнену декларацію про майно та доходи.

Однак, будь-яких повідомлень ( вимог) про надання доступу до житла, а також часу проведення виконавчих дій за адресою боржника до матеріалів подання не долучено.

02.07.2018 року та 10.07.2018 року приватним виконавцем були здійснені виходи за адресою: АДРЕСА_1, однак, проникнути до вказаної квартири не виявилося можливим, про що складені акти за підписом лише приватного виконавця без залучення понятих, що є не припустимим.

08.08.2018 року приватним виконавцем було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, однак, проникнути до вказаної квартири також не виявилося можливим, про що складений відповідний акт за підписом приватного виконавця та понятих. Із вказаного акту вбачається, що невідома особа повідомила, що боржниця за вказаною адресою не проживає.

Так, згідно з ч. 1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому, згідно ч. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

В свою чергу, відповідно до конституційних положень права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Так, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч.1 ст. 64 Конституції України). Кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч.ч.1, 2 ст. 30 Конституції України). Гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, можна дійти висновку, що державний виконавець при виконанні виконавчих документів, виданих іншими органами (посадовими особами) щодо стягнення боргу або звернення стягнення, зобов'язаний керуватися нормами Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, звертати стягнення на майно боржника, в тому числі проводити опис й арешт майна боржника; у разі неможливості потрапити у жиле приміщення боржника ставити перед судом питання про постановлення вмотивованого судового рішення про примусове проникнення до житла боржника.

При цьому, надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника можливе лише за наявності відповідних обгрунтованих підстав та беззаперечних доказів на їх підтвердження.

Так, дійсно, як вбачається з матеріалів подання, рішення суду станом на час розгляду подання боржником не виконано.

Подання приватного виконавця не містить доказів того, що боржниця повідомлялась про намір приватного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинила цьому перешкоди, не надавала доступу до житла у відведений для цього час вчинення виконавчих дій, та перешкоджає проведенню виконавчих дій.

Крім того, суд звертає увагу на те, що вимоги виконавця про надання доступу до житла боржнику не направлялись взагалі, натомість, були направлені виклики з вимогою з»явитись та подати документи, а тому в даному випадку акти приватного виконавця про вихід за місцем проживання боржника, деякі з яких оформлені виконавцем одноособово, на думку суду, - не можуть бути оцінені як належні та допустимі докази факту перешкоджання входженню приватного виконавця до квартири.

На підставі викладеного, а також приймаючи до уваги те, що суду не було надано достатніх доказів на підтвердження обізнаності боржника про вчинення виконавчих дій з опису та арешту майна за місцем реєстрації, а також перешкоджання входження виконавця до квартири, суд вважає, що в задоволенні подання приватного виконавця слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 258 - 260, 353, 439 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лисенка Сергія Олексійовича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м.Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.П. Чередніченко