Провадження № 2/712/460/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2018 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області, треті особи: ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_4, Служба у справах дітей Маньківської районної державної адміністрації третя особа, яка заявляє самостійні вимоги: ОСОБА_3, законним представником якого є ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю та стягнення страхових виплат, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області, треті особи: ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_4, Служба у справах дітей Маньківської районної державної адміністрації про встановлення факту проживання однією сім'єю та стягнення страхових виплат, в якому просила встановити факт проживання ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_5 однією сім'єю з моменту розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_2до дня смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_18; зобов'язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області провести нарахування та виплату позивачу одноразової допомоги на сім'ю, як члену сім'ї померлого сина ОСОБА_5 у розмірі 145 000 гривень, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату; зобов'язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області провести нарахування та виплату позивачу одноразової допомоги, як особі яка перебувала на утриманні померлого сина ОСОБА_5 у розмірі 29 000 гривень, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Під час підготовчого судового засідання частину позовних вимог стосовно вимоги про зобов'язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області провести нарахування та виплату позивачу одноразову допомогу, як особі яка перебувала на утриманні померлого сина ОСОБА_5 у розмірі 29 000 гривень, за заявою позивача Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 30.08.2018 року залишено без розгляду.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 та її представник - адвокат ОСОБА_7, обґрунтовували тим, що після смерті сина ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_18 в результаті нещасного випадку на виробництві в ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство», вона звернулася до відповідача із заявою про призначення стразових виплат у зв'язку із смертю годувальника. Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області призначено страхові виплати їй, як матері загиблого та батьку загиблого в сумі 851,94 грн. як особам, які не перебували на утриманні потерпілого, але мають на неї право.

Одноразова виплата на сім'ю загиблого не призначалась, оскільки згідно даних виконавчої дирекції фонду (лист від 28.12.2016 року №890/03-15) ОСОБА_5 на момент смерті фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 в домоволодінні колишньої дружини ОСОБА_2, а тому позивач звернулася до суду з метою встановлення факту проживання однією сім'єю та призначення одноразової допомоги в розмірі 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб (145 000 гривень).

Вказували, що загиблий син ОСОБА_5 з 21.12.2012 року після розлучення з ОСОБА_2 постійно проживав, вів спільне господарство разом із батьками в с.Яснозір'я, про що свідчить довідка Яснозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області №2266 від 31.08.2016 року.

Заперечуючи проти вимог позову, представники відповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області Нечаєнко Т.А., Лисенко Н.В. вказували на те, що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім'ї, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Крім того, відповідно до Закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» призначаються щомісячні страхові виплати особам, які мають на це право та визначаються із середньомісячного заробітку потерпілого. Батьку загиблого ОСОБА_4 та матері ОСОБА_1 були призначені щомісячні страхові вплати. Одноразова виплата на сім'ю не призначалась, оскільки згідно наданої інформації ОСОБА_5 на момент смерті фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 в домоволодінні колишньої дружини ОСОБА_2

Крім того, 09.11.2016 року відділенням було призначено одноразову допомогу синові загиблого - ОСОБА_3 в розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати та щомісячні страхові виплати.

Третя особа в справі - ОСОБА_3, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 звернувся з самостійними вимогами на предмет спору до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області, ОСОБА_1 треті особи : ОСОБА_4, служба в справах дітей Маньківської районної державної адміністрації.

В судовому засіданні представник третьої особи з самостійними вимогами - адвокат ОСОБА_11 вказував на те, що факт проживання загиблого з батьками в с.Яснозір'я Черкаського району не відповідає фактичним обставинам та спростовується документами, наявними в матеріалах справи. Батько ОСОБА_3 - ОСОБА_5 після розлучення з матір'ю проживав у АДРЕСА_1. Поруч з цим домом проживала мати колишньої дружини ОСОБА_5, яка не припиняла доброзичливого спілкування з зятем. Колишня дружина ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 проживали в с.Дзензелівка Маньківського району. ОСОБА_3 провідував батька під час канікул та на вихідні.

Оскільки відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ним не проживає, просили зобов'язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області здійснити нарахування і виплату ОСОБА_3, який на підставі зазначеної норми прямої дії належить до сім'ї загиблого батька одноразової допомоги як члену сім'ї ОСОБА_5 у розмірі 145000,00 гривень, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

В судовому засіданні представник Служби в справах дітей Маньківської районної державної адміністрації Плахтій Т.В. просила задовольнити позов ОСОБА_3 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 Заперечувала проти задоволення первісного позову ОСОБА_1, оскільки обставини проживання загиблого з батьками спростовуються матеріалами справи.

Третя особа ОСОБА_4, який є батьком загиблого ОСОБА_5, в судовому засіданні підтримав первісний позов ОСОБА_1, просив задовольнити, оскільки син проживав до моменту загибелі з батьками в с.Яснозір'я, разом вели спільне господарство.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що обіймає посаду сільського голови, знав померлого добре. Зазначив, що на момент загибелі ОСОБА_5 проживав з батьками, оскільки на момент видачі довідки №2266 та №2276 вони вели спільне господарство у селі Яснозір'я Черкаського району та він їздив звідти на роботу. Інші обставини життя загиблого свідок не пам'ятає, оскільки невідомі особи у будівлі сільської ради нанесли йому тілесні ушкодження та спричинили струс мозку. Чи мав загиблий інше житло не пам'ятає, оскільки в селі проживає близько 3600 мешканців, він як голова підписує більше 2500 довідок на рік, тому не виключені помилки. Але за даними господарської книги загиблий проживав з батьками, також в будинку мешкали донька та онука позивачки.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що обіймає посаду секретаря сільського голови, підтвердила, що готувала довідки №2266 та №2276. Вказувала, що дійсно загиблий проживав у родині батьків, вів господарство. Зазначила, що більше ніж 20 років зареєстрована як мешканець с.Яснозір'я, знала родину ОСОБА_1, загиблий син був зареєстрований у батьків. Вони вели спільне господарство: свині, корова. ОСОБА_5 їздив звідти на роботу. Проте, фактично свідок близько 15 років не проживала у селі Яснозір'я, а була лише зареєстрована. Почала проживати у Яснозір'ї з 2016 року. Не виключала, що загиблий міг мешкати чи ночувати в іншому місті, але ніколи не виписувався з будинку батьків. Чому при наданні субсидії не враховані доходи ОСОБА_5 їй невідомо.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що працює в селі Будище. Бачила неодноразово як загиблий їздив на роботу від своїх батьків та повертався з роботи. Їй це було видно з городу. Свідок живе неподалік з батьками ОСОБА_5 Вранці не бачила, але ввечері бачила майже кожен день та на вихідні. Також з ОСОБА_1 жила їхня донька з онукою. Про будинок в с.Кумейки їй відомо, проте після розлучення дружина ОСОБА_5 звіди поїхала разом із сином. Чому при наданні субсидії батькам не враховані доходи ОСОБА_5 їй невідомо.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що знає ОСОБА_5 дуже давно. Разом ходили до школи. Він жив в с.Кумейки з дружиною, після розлучення проживав з батьками у с.Яснозір'я Черкаського району. Не виключає, що ОСОБА_5 доглядав будинок в с.Кумейки. Щодо обставин особистого життя ОСОБА_5 не розповідав багато, лише те, що після розлучення дружина та син жили окремо.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні вказував, що загиблий по день смерті проживав з батьками у с.Яснозір'я Черкаського району. Також навідувався в с.Кумейки, там мав справи. Був добрим сином та люблячим батьком.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні вказувала, що є вчителькою молодших класів Кумейківської школи, куди по четвертий клас ходив ОСОБА_3. Після розлучення ОСОБА_5 та ОСОБА_2, ОСОБА_5 залишився проживати у будинку ОСОБА_2 по АДРЕСА_1, доглядав за будинком. Син ОСОБА_3 провідував батька. ОСОБА_5 їздив до батьків у с.Яснозір'я , допомагати по господарству.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснила, що все своє життя проживає навпроти домоволодіння АДРЕСА_1, де фактично проживав загиблий. Добре знала його та дружину ОСОБА_2, сина ОСОБА_3, не тільки як сусідка, а як сільський голова с.Кумейки. ОСОБА_5 після розлучення залишився проживати у будинку по АДРЕСА_1, а дружина з сином поїхали. ОСОБА_5 був з тещею у добрих стосунках навіть після розлучення з дружиною. ОСОБА_3часто навідував його. Свідок також підтвердила, що була присутня під час складання акту обстеження матеріально-побутових умов у вересні 2016 року, та підтвердила обставини, вказані в даному акті.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснила, що до моменту смерті спілкувались з ОСОБА_5, оскільки її чоловік довгий час працював разом з ОСОБА_5 у лісництві вони часто спілкувалися. ОСОБА_5 постійно проживав у АДРЕСА_1. Село невелике, бачились часто. Також ОСОБА_5 їздив до батьків на мотоциклі, навідував. Вказувала на те, що ОСОБА_5 мав гарні взаємини з сином ОСОБА_3 та вважав його своєю сім'єю.

Відповідно до ухвали Соснівського районного суду м.Черкаси від 22.01.2018 року розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідача, представника третьої особи з самостійними вимогами, третіх осіб без самостійних вимог, пояснення свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які приймають участь у справі.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заяви суд виходить з дизпозитивності прав сторін та того, що згідно зі ст.12 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюється судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об`єктивну неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Також, в судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3.

Із наданої суду копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого Черкаським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Черкаські області 06.09.2016р., вбачається, що ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_18.

ОСОБА_5 працював на державному підприємстві «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» лісорубом.

08 серпня 2016 року наказом управління Держпраці у Черкаській області утворено комісію, яка в період з 08.08.2016 року по 19.09.2016 року провела спеціальне розслідування даного нещасного випадку.

За висновком комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку, що стався на території урочища Драбівська дача відділ №5, квартал №65 Кумейківського лісництва ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» нещасний випадок, що стався з лісорубом ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» ОСОБА_5 визнано таким, що пов'язаний з виробництвом відповідно пункту 15, абзацу 2 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою КМУ від 30.11.2011 року. (Акт проведення спеціального розслідування від 19.09.2016 року та Акт про нещасний випадок на виробництві від 20.09.2016 року).

Відповідно до п.6 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім'ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Крім того, у відповідності до п.8. ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого суми страхових виплат особам, які мають на це право, визначаються із середньомісячного заробітку потерпілого за вирахуванням частки, яка припадала на потерпілого та працездатних осіб, що перебували на його утриманні, але не мали права на ці виплати.

Як вбачається з вимог п.п. 6.1.1., 6.1.2., 6.1.4., 6.1.8. Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 р. №24, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 червня 2007 р. за №715/13982 (далі Порядок), робочий орган виконавчої дирекції Фонду розглядає справи про призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати в разі смерті потерпілого сім'ї та особам, які мають на це право, приймає рішення про виплати за умови подання документів, які видаються відповідними організаціями.

З матеріалів справи вбачається, що 09 листопада 2016 року відділенням було призначено одноразову допомогу синові загиблого в розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати та щомісячні страхові виплати батьку та матері загиблого ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Одноразова виплата на сім'ю загиблого не призначалась, оскільки за даними Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області наявні розбіжності в документах про фактичне місце проживання загиблого та склад його сім'ї.

Вирішуючи питання стосовно позовних вимог в частині встановлення факту проживання однією сім'єю з моменту розлучення та до дня смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_18 суд вважає, що дані позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Згідно із ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-р п/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Так, відповідно до довідки №2266 від та довідки №2276 від 05.09.2016 року, виданої виконкомом Яснозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області померлий ОСОБА_5 1971 року народження по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_18 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_2 та мав склад сім'ї: батько ОСОБА_4 1948 р.н., мати ОСОБА_1 1951 р.н., сестра ОСОБА_23 1978 р.н., племінниця ОСОБА_24 2001 р.н.

Між тим, Управлінням праці та соціального захисту населення Черкаської РДА 22.02.2018 року на виконання Ухвали Соснівського районного суду м.Черкаси від 15.02.2018 року по даній справі надано суду копію довідки Кумейківської сільської ради від 19.08.2015 року №303, про те, що загиблий ОСОБА_5 проживав без реєстрації в АДРЕСА_1.

Крім того, Управлінням праці та соціального захисту населення Черкаської РДА до суду скеровано копію акту обстеження матеріально-побутових умов малозабезпеченої сім'ї від 06.10.2015 року для надання житлової субсидії гр.ОСОБА_4 (батько загиблого, чоловік ОСОБА_1.). На звороті вказаного акту зазначено, що син ОСОБА_5 фактично проживає без реєстрації в АДРЕСА_1, міститься підтвердження даного факту сусідами. Акт підписаний уповноваженою особою сільської ради с.Яснозір'я та батьком загиблого ОСОБА_4

Як вбачається з витягу з протоколу засідання комісії по розгляду питань з призначення соціальних допомог при Черкаський райдержадміністрації Черкаської області №27 від 17.12.2015 року при призначенні субсидії жителю с.Яснозір'я ОСОБА_4 було врахована фактична кількість проживаючих, зокрема не було врахований ОСОБА_5, як такий, що фактично не проживає за адресою АДРЕСА_2.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 27.09.2016 року комісією при виконкомі Кумейківської сільської ради підтверджено, що громадянин ОСОБА_5 проживав без реєстрації з 1996 року по ІНФОРМАЦІЯ_18 на території Кумейківської сільської ради в домоволодінні ОСОБА_2 по АДРЕСА_1.

Оцінюючи вказані докази та покази свідків в сукупності, враховуючи, що у відповідності до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, на думку суду не надано переконливих доказів на підтвердження факту проживання ОСОБА_5 разом з батьками за адресою: АДРЕСА_2 в період з моменту розірвання шлюбу з ОСОБА_2 по день загибелі -ІНФОРМАЦІЯ_18.

Сам по собі факт реєстрації за даною адресою не підтверджує обставини постійного фактичного проживання та спростовується, зокрема, офіційними даними, які були встановлені під час розгляду питання призначення соціальних допомог (субсидії) на родину батька загиблого ОСОБА_4 (витяг з протоколу №27 від 17.12.2015 року, акт обстеження матеріально-побутових умов від 06.10.2015 року).

Що стосується позовної вимоги третьої особи - ОСОБА_3 про зобов'язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області нарахувати та виплатити одноразову допомогу на сім'ю, як члену сім'ї загиблого батька ОСОБА_5 у розмірі 145 000, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, то суд вважає, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_16. Батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 09.03.2011 року серії НОМЕР_6 ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_2

В судовому засіданні сторони підтвердили, що син загиблого ОСОБА_5 - ОСОБА_3 проживав разом із матірю ОСОБА_2, яка припинила шлюбні відносини із загиблим, в селі Дзензелівка Маньківського району Черкаської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Припинення спільного проживання дружини та чоловіка через їх розірвання шлюбу, а відповідно і припинення їх сім'ї, тягне за собою визначення ними місця проживання їх неповнолітньої дитини, яка через свій вік не може визначити його самостійно, тобто проживання дитини з батьком чи матір'ю зумовлено їх рішенням. Проте, за всіх ситуацій дитина залишається бути членом сім'ї своїх батьків, оскільки це є підтвердженням сили батьківського статусу, який дає право кожному з них - матері, батькові - зажадати повернення дитини.

З огляду на таке, син загиблого ОСОБА_3 є членом сім'ї загиблого ОСОБА_5, а тому має право на отримання соціальної виплати у розмірі 145 000, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, яка передбачена ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

На підставі викладеного, ст. ст. 16, 25, 26 ЦК України, ст.3 Сімейного Кодексу України, ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,ІНФОРМАЦІЯ_14, РНОКПП НОМЕР_1) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області, (18001 м.Черкаси, вул.Б.Вишневецького, 18, ), треті особи: ОСОБА_2 (АДРЕСА_3, ІНФОРМАЦІЯ_15, РНОКПП НОМЕР_2) в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 (АДРЕСА_3, ІНФОРМАЦІЯ_16), ОСОБА_4 (АДРЕСА_2, ІНФОРМАЦІЯ_17, РНОКПП НОМЕР_3), Служба у справах дітей Маньківської районної державної адміністрації (20100 Черкаська область смт.Маньківка, вул.Соборна, 14) про встановлення факту проживання однією сім'єю та стягнення страхових виплат у розмірі 145000,00 гривень, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб - відмовити.

Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3 (АДРЕСА_3, ІНФОРМАЦІЯ_16), законним представником якого є ОСОБА_2 (АДРЕСА_3, ІНФОРМАЦІЯ_15, РНОКПП НОМЕР_2) про стягнення страхових виплати задовольнити.

Зобов'язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області (18001 м.Черкаси, вул.Б.Вишневецького, 18, ) провести нарахування та виплату ОСОБА_3 (АДРЕСА_3, ІНФОРМАЦІЯ_16), одноразову допомогу на сім'ю, як члену сім'ї померлого батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_18, у розмірі 145000,00 гривень, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення через Соснівський районний суд м. Черкаси.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 10.09.2018 року.

Головуючий: Т.Є. Троян