Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2018 р. Справа153/1206/18

Провадження2/153/333/18-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Ямпіль Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів. Вказала, що 20 березня 2003 року між ними був укладений шлюб. Від шлюбу є спільні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюб між ними виявився невдалим, оскільки у неї з відповідачем різні характери, різні погляди на спільне подружнє життя. Тому вона змушена звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з відповідача, так як він добровільно не бажає утримувати дітей та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, має постійну роботу в школі. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання двох доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Судові витрати стягнути з відповідача на користь держави.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву з клопотанням справу розглянути у її відсутність. Зменшила розмір позовних вимог, а саме відмовилась від заявленої вимоги про розірвання шлюбу. Позовну вимогу про стягнення аліментів на дітей підтримала.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з клопотанням справу розглянути у його відсутність.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені такі обставини та визначенні відповідно до них правовідносини.

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 встановлено, що 20 березня 2003 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1(а.с.6). Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась ОСОБА_3, батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.8). Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 встановлено, що 10 листопада 2006 року народилась ОСОБА_4, батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.7).

Відповідно до ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

Статтею 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 ЦПК України позивач вправі зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання.

Користуючись правом зменшити розмір позовних вимог, ОСОБА_1 до закінчення підготовчого засідання надала суду заяву про зменшення розміру позовних вимог відносно розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, суд здійснює розгляд справи даної щодо підтриманих позовних вимог позивачем.

Суд оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері, батька утримувати дитину.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини», суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Положеннями ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надає коштів на утримання свого неповнолітнього сина, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання їхньої спільної дитини.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, а оскільки відповідач працює, як на це вказує позивач та не спростовано відповідачем, тому суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів у частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року становить 1860 гривень.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд констатує, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 186 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітніх дітей, які є здоровими та у певній мірі матеріально забезпеченими. Матеріальне становище платника аліментів, який працює, не має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, так як ніхто із сторін про це не заявив, враховуючи його стан здоров'я, суд має підстави для стягнення з нього аліментів у розмірі 1/2 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Приймаючи до уваги вимоги діючого законодавства, а також встановлені по справі обставини, розмір прожиткового мінімуму, який встановлений на даний час, можливість відповідача працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, суд приходить до висновку про задоволення даної позовної вимоги.

Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів, який необхідний для забезпечення мінімальних потреби дітей становить 1/2 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % встановленого для дитини відповідного віку.

Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки позивач звернулась до суду із позовом 21 серпня 2018 року, тому суд має підстави для стягнення аліментів із відповідача з 21 серпня 2018 року.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, а тому у порядку ч.6 ст.141 ЦПК України суд має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 128, 141, 142, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 279, 430 ЦПК України, ст.ст.79, 80, 84, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, ст1-3, 18, 27 Конвенції ООН «Про права дитини», постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги - задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/2 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 серпня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 - судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок на користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в сумі платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителька АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

ГОЛОВУЮЧИЙ М.М.ДЗЕРИН