П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 759/9155/18

Апеляційне провадження № 22-ц/796/7668/2018

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І. М., суддів Шахової О. В., Поліщук Н.В.,

за участю секретаря судового засідання - Іваницької О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 09 липня 2018 року, постановлену під головуванням судді П'ятничук І.В., у справі за позовом ОСОБА_3, поданого та підписаного представником ОСОБА_4, до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_7, про стягнення суми боргу,

в с т а н о в и в :

Згідно п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (зі змінами від 15 грудня 2017 року) апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Виходячи зі змісту пункту 8 ч.1 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) (в редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У червні 2018 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Святошинського районного суду мста Києва з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_7, про стягнення солідарно з відповідачів 1 500 доларів США заборгованості за договором позики.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 09 липня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_7, про стягнення суми боргу, призначено підготовче судове засідання на 10 вересня 2018 року о 12 годині 00 хвилин.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 10 липня 2018 року внесено виправлення в ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 09 липня 2018 року в частині того, що відповідачами у справі є ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду про відкриття провадження у справі, 19 липня 2018 року ОСОБА_2 направила апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва та постановити нову про направлення справи для розгляду до іншого суду за встановленою підсудністю.

Апеляційну скаргу, мотивувала, зокрема, невідповідністю оскаржуваної ухвали вимогам ЦПК України та роз'ясненням Пленуму Верховного суду України з питань підсудності цивільних справ.

Скаржник зазначає, що вона та ОСОБА_5 зареєстровані за адресою АДРЕСА_2 а відповідно до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Крім того, позови про стягнення суми боргу не відносяться до категорії справ, де, відповідно до ст. 28 ЦПК України, підсудність визначається за вибором позивача.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його представник - ОСОБА_4 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог процесуального закону.

ОСОБА_6, яка з'явилась у судове засідання, просила апеляційну скаргу задовольнити та направити справу за підсудністю до Таращанського районного суду Київської області. Пояснила, що її сестра, ОСОБА_2, зареєстрована в АДРЕСА_1 Крім того, вона, ОСОБА_6, також зареєстрована в АДРЕСА_1

Колегією суддів оглянуто паспорт ОСОБА_6 у судовому засіданні.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі, а також повідомила, що ні вона, ні ОСОБА_5 не можуть з'явитись у судове засідання через завантаженість по роботі.

ОСОБА_5, ОСОБА_7 у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними зворотними повідомленнями, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності та співставленні, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява відповідає вимогам ст.ст.174-177 ЦПК України, підстав для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі немає.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Виходячи зі змісту ч.15 ст.28 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Крім того, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (ч.16 ст.28 ЦПК України).

Згідно абзацу другого частини першої статті 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

Відповідно до ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

В даному випадку, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для відкриття провадження у справі, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу до кількох відповідачів, адреса ОСОБА_5 була зазначена наступна: АДРЕСА_3 а місцем проживання (перебування) ОСОБА_6, яка значилась відповідачем в уточненій позовній заяві, є наступна адреса: АДРЕСА_4

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, на виконання вимог процесуального закону, не звернувся до органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідачів щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) останніх, що є порушенням норм ЦПК України.

Крім того, як встановлено судом апеляційної інстанції, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_6 є наступна адреса: АДРЕСА_1, що підтверджується паспортом останньої, оглянутим у судовому засіданні. Також, ОСОБА_6 пояснила суду, що ОСОБА_2, яка є її сестрою, також зареєстрована за вказаною адресою.

Проаналізувавши вищенаведені обставини та вимоги процесуального закону, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала про відкриття провадження у справі є передчасною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до статті 380 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу про відкриття провадження у справі та приймає постанову про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю, якщо таку ухвалу прийнято судом із порушенням правил підсудності.

Враховуючи, що оскаржувану ухвалу не можна назвати законною та обґрунтованою, суд першої інстанції прийняв її із порушенням правил підсудності, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 17 липня 2018 року і направлення справи на розгляд до Солом'янського районного суду міста Києва за підсудністю.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 380, 381-384 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 09 липня 2018 року - скасувати та направити справу на розгляд до Солом'янського районного суду міста Києва за підсудністю.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 13 вересня 2018 року.

Суддя-доповідач: І.М.Вербова

Судді: О.В. Шахова

Н.В.Поліщук