Справа № 214/2230/18
2/214/1799/18
З АО Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 вересня 2018 рокуСаксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді - Гриня Н.Г.,
за участю секретаря - Печарник З.І.,
за відсутності сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Кривого Рогу, при заочному розгляді справи, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в якій зазначив, що 15.07.2013 року рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з нього було стягнуто аліменти на користь Відповідача на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини усіх видів його доходу, починаючи з 04.06.2013 року до повноліття дитини (справа № 2214/4144/13).
Він на даний час працює та отримує заробітну плату, але не має можливості надавати матеріальну допомогу своєму неповнолітньому сину в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, оскільки на його утриманні перебувають батьки пенсіонери: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які не працюють та отримують пенсії, розмір котрих є недостатнім для забезпечення їх первинних потреб. Він регулярно надає батькам допомогу, допомагає продуктами, а також дає гроші на лікування матері, в тому числі на операції. Також, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.03.2006 року присуджено стягувати з нього аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання їх сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частини усіх видів його доходу, починаючи з 24.01.2006 року і його до повноліття.
У звязку із чим просить зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.07.2013 року , з нього на користь Відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 з ? до 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
До судового засідання позивач не зявився, надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання на неодноразові виклики не зявилась, про дату, час, місце слухання справи повідомлялась належним чином, про що в матеріалах справи маються поштові повідомлення. Про поважність причини неявки суд не повідомила.
Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів, з урахуванням думки позивача викладеної в заяві, за відсутності відповідача і постановити заочне рішення.
У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.
Так, Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.07.2013 року по справі №214/4141/13-ц із ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді 1/ 4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.06.2013 року (а.с. 10).
Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28.03.2006 року справа №2-1196/2006 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітної плати, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 24.01.2006 року (а.с. 9).
Зі свідоцтва про народження Позивача вбачається, що його батьками є ОСОБА_4, та ОСОБА_5 (а.с. 7), які є пенсіонерами (а.с.11).
Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.
Стаття 182 СК України (у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів від 15 липня 2013 року) встановлювала, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Аналогічні положення передбачені пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3.
Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.
Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.
Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід повинен зясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоровя сторін.
Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів.
При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів, а не зобовязаний це зробити.
З матеріалів справи вбачається, що позивач, як на підставу для зменшення розміру аліментів посилається на наявність на його утриманні батьків-пенсіонерів та те, що з нього з 24.01.2006 року стягуються аліменти на утримання іншої дитини.
Однак, суд не може взяти до уваги зазначені обставини, так як із матеріалів справи не вбачається, а позивачем не надано суду доказів на підтвердження обставин, передбачених ст.192 СК України, які б дали підстави для зміни розміру аліментів.
Так позивачем не оспорюється, що він працює та отримує дохід, тому суд вважає, що він має можливість надавати допомогу неповнолітньому сину ОСОБА_3 в розмірі визначеному рішенням Саксаганського районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.07.2013 року.
Посилання позивача на те, що ним сплачуються аліменти на утримання іншої дитини присудженні рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки зазначене рішення передувало рішенню Саксаганського районного суду в справі № 2214/4144/1.
Також не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів доводи позивача про перебування на його утриманні батьків-пенсіонерів, так як в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують факт перебування батьків на утриманні позивача та того, що вони потребують допомоги. Судом не береться до уваги Акт від 26.04.2018 року, складений зі слів сусідів, завірений майстром дільниці ТОВ «Житлосервіс», оскільки підтверджує лише факт проживання батьків Позивача за адресою АДРЕСА_1, і не є доказом, того останні перебувають на його утриманні. Крім того, на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьки позивача вже досягли пенсійного віку.
До того ж, суд зазначає, що ОСОБА_1 є молодою працездатною особою і спроможною сплачувати аліменти на сина ОСОБА_3 в розмірі, який визначеним судовим рішенням у справі № 2214/4144/13.
Розмір аліментів визначений на підставі рішення суду може бути змінено лише у разі зміни матеріального або сімейного стану платника або отримувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках передбачених СК України.
У даному випадку відсутні будь-які підстави передбачені чинним законодавством для зміни розміру аліментів, оскільки позивачем не наведено жодних підстав стосовно зміни матеріального, сімейного стану або змін, пов'язаних із здоров'ям.
Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, слід відмовити.
На підставі викладеного, ст.ст. 18-184, 192 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його складання.
Повний текст рішення складено 11.09.2018 року.
Суддя Н.Г. Гринь