Єдиний унікальний номер: 378/839/18
Провадження № 2/378/258/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2018 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Гуртовенко Р. В.

за участю секретаря: Мельник Н.Д.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Антонівської сільської ради Ставищенського району Київської області, третя особа: ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_4 прийняла в дар житловий будинок АДРЕСА_1 який належав дарительці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Договір посвідчено приватним нотаріусом Ставищенського районного нотаріального округу Київської області Кошинською Л.О. та зареєстровано в реєстрі за №316. Пунктом 8 вказаного договору дарування жилого будинку, визначено, що право власності на жилий будинок у обдарованої виникає з моменту нотаріального посвідчення договору. В посвідчувальному написі на вказаному договорі, нотаріусом зазначена необхідність реєстрації договору дарування у Білоцерківському міжміському бюро технічної інвентаризації. Реєстрація договору дарування в Білоцерківському БТІ та переходу права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 Ставищенського району Київської області на ім'я ОСОБА_4 здійснена не була. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Спадщину після її смерті прийняв, подавши до Ставищенської районної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом, він - її син, ОСОБА_1. Мати спадкодавці ОСОБА_6, батько ОСОБА_7 та дочка спадкодавці, сестра ОСОБА_8 подали до Ставищенської районної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. Із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на належний спадкодавці вказаний житловий будинок він звернувся до Ставищенської районної державної нотаріальної контори. 02 серпня 2018 року державний нотаріус винесла постанову, якою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність реєстрації права власності на ім'я спадкодавця та неможливість її здійснити через припинення правоздатності. Ринкова вартість будинку становить 37910 гривень. Як вбачається із технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, вказаний будинок загальною площею 31,3 м2 , житловою площею 25,5 м2. На земельній ділянці розташовані: житловий будинок літер «А», сарай літер «Б», колодязь №1, огорожа №2-3.

Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 31,3 м2 , житловою площею 25,5 м2, вартістю 37910 грн..

В підготовче судове засідання позивач не з'явився, до суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує, справу просять розглядати без його участі.

Представник відповідача Антонівської сільської ради Ставищенського району Київської області в підготовче судове засідання не прибув, до суду від сільської ради надійшов лист про визнання позовних вимог та розгляд справи у відсутність її представника.

Третя особа: ОСОБА_3 до суду не прибула, подала до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує, справу просить розглядати без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву Антонівської сільської ради про визнання позову та дослідивши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_4 прийняла в дар житловий будинок АДРЕСА_1 який належав дарительці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Ставищенською районною державною нотаріальною конторою 25.03.1997 року за реєстром №84 та зареєстрованого Білоцерківським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №1, реєстровий №8, що підтверджується оригіналом договору дарування жилого будинку. Договір посвідчено приватним нотаріусом Ставищенського районного нотаріального округу Київської області Кошинською Л.О. та зареєстровано в реєстрі за №316. В посвідчувальному написі на вказаному договорі, нотаріусом зазначена необхідність реєстрації договору дарування у Білоцерківському міжміському бюро технічної інвентаризації. (а.с. 8).

Всупереч наведеному, реєстрація договору дарування в Білоцерківському БТІ та переходу права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 Ставищенського району Київської області на ім'я ОСОБА_4 здійснена не була, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 22). Спадщину після її смерті прийняв, подавши до Ставищенської районної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом, позивач - її син ОСОБА_1. Мати спадкодавці ОСОБА_6, батько спадкодавці ОСОБА_7 та сестра спадкодавці ОСОБА_8 подали до Ставищенської районної нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 15-24).

Із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на належний спадкодавці вказаний житловий будинок позивач звернувся до Ставищенської районної державної нотаріальної контори, на що 02 серпня 2018 року державний нотаріус Ставищенської районної нотаріальної контори Цимбалюк В.М. за №615/02-31 винесла постанову, якою відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність реєстрації права власності на ім'я спадкодавця та неможливість її здійснити через припинення правоздатності, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 9).

Згідно звіту про незалежну оцінку майна, ринкова вартість будинку становить 37910 гривень (а.с. 13).

Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, 1968 року побудови, загальною площею 31,4 м2 , житловою площею 25,5 м2. На земельній ділянці розташовані: житловий будинок літер «А-1», сарай з прибудовою літер «Б-1», колодязь №1, огорожа №2-3 (а.с. 10-12).

Згідно частини 2 статті 243 Цивільного кодексу України (1963 року), чинного на час виникнення правовідносин, договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому.

Відповідно до частини 3 статті 244 Цивільного кодексу України (1963 року) до договорів дарування нерухомого майна застосовуються правила статті 227 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 227 Цивільного кодексу України (1963 року) передбачалася реєстрація договору у виконавчому комітеті місцевої ради народних депутатів.

В частині 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV вказано, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В ч. 1 ст. 3 вказаного Закону передбачено обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

Частинами 2, 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію оречових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Проте у відповідності до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно із ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності із статтями 1220, 1223 частини 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до вимог статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено ч. 1, 2, 5 статті 1268 ЦК України (16.01.2003 року) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно статті 392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 набула право власності на будинок, внаслідок його дарування їй, а позивач набув право на спадщину за законом на житловий будинок, і оскільки відповідачем позов визнається, - то він підлягає задоволенню.

Оскільки Антонівська сільська рада до початку розгляду судом справи по суті позов визнала, з неї не може бути стягнуто витрати позивача по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 15, 182, 227, 243, 244, 392, 1218, 1220, 1222, 1223 ч. 2, 1268 ч. 1, 2, 5, 1261, 1269, 1270, 1297 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV, ст. ст. 4, 10, 12, 81, 141, 200, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 31.4 м2, житловою площею 25.5 м2, вартістю 37910 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р. В. Гуртовенко