Ухвала

Іменем України

05 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 210/2482/16-ц

провадження № 61-29064 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2017 року та постанову апеляційного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Коксохімремонт» про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу,

В с т а н о в и в:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з указаним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Коксохімремонт» (далі - ТОВ «Коксохімремонт»), в обґрунтування вимог якого посилався на те, що з 14 січня 2015 року працював в ТОВ «Коксохімремонт» на посаді сторожа та 05 квітня 2016 року звільнений на підставі пункту 2 статті 40 КЗпП України після проходження медичної комісії, за станом здоров'я, у зв'язку з вадами зору.

ОСОБА_4 вважає звільнення незаконним, оскільки таке відбулося після з'ясування виробничих питань з директором підприємства. Крім того, зазначає, що звільнення не узгоджено з профспілкою і йому не виплачено нецільову благодійну допомогу за сімейними обставинами, доплату за роботу в нічний час, вихідні та святкові дні.

Тому, з урахуванням уточнень, просить суд визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення, поновити його на роботі та зобов'язати здійснити перерахунок заробітної плати, стягнути заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05 квітня 2016 року до дня поновлення на роботі та моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено. Судові витрати в розмірі 551 грн 20 коп. віднесено за рахунок держави.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Скасовано наказ ТОВ «Коксохімремонт» від 05 квітня 2016 року № 38/ОК-1 про звільнення ОСОБА_4 у зв'язку з виявленою невідповідністю виконувати роботи за станом здоров'я згідно з пунктом 2 статті 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_4 на посаді сторожа дільниці механізації ТОВ «Коксохімремонт». Стягнуто з ТОВ «Коксохімремонт» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05 квітня 2016 року по 21 березня 2018 року в розмірі 48 466 грн 87 коп. Стягнуто з ТОВ «Коксохімремонт» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 1 000 грн. У решті позову відмовлено.

21 квітня 2018 року ОСОБА_4 надіслав засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2017 року та постанову апеляційного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року. Повний текст постанови апеляційного суду складено 23 березня 2018 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_4 просить суд касаційної інстанції скасувати рішення суд першої інстанції, постанову апеляційного суду, в частині відмови в задоволенні позову, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 22 травня 2018 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Пророка В. В.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до порушення його прав щодо задоволення вимог про здійснення перерахунку заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що відповідно до наказу ТОВ «Коксохімремонт» від 19 лютого 2015 року № 18/ОК-1 ОСОБА_4 прийнято на посаду сторожа в дільницю механізації.

Відповідно до наказу ТОВ «Коксохімремонт» від 05 квітня 2016 року № 38/ОК-1 ОСОБА_4 звільнено у зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я на підставі пункту 2 статті 40 КЗпП України.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи.

Частина друга статті 40 КЗпП України передбачає, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 та 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі - це документально підтверджена неможливість продовжувати виконання роботи працівником за умови, що така робота потребує певної кваліфікації чи стану здоров'я.

Так, на момент прийняття ОСОБА_4 на роботу ТОВ «Коксхімремонт» було обізнане про те, що позивач є інвалідом за станом здоров'я у зв'язку із захворюванням зору, оскільки на роботу його прийнято 19 лютого 2015 року, а третю групу інвалідності встановлено раніше, а саме - 22 березня 2012 року.

Відповідно до частини першої та другої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно зі статтею 237-1 КЗпП України підставою для відшкодування моральної шкоди є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Таким чином, апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції і ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, правильно виходив із того, що звільнення ОСОБА_4 відбулося без дотримання норм трудового законодавства. Крім того, апеляційним судом повно та всебічно досліджено матеріали справи та обґрунтовано застосовано норми матеріального права, які регулюють обрахування заробітної плати та моральної шкоди.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2017 року та постанову апеляційного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Коксохімремонт» про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити ОСОБА_4.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає

Судді: В. В. Пророк

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська