13.09.2018 227/2756/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року. м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.,

за участю секретаря судового засідання: Верній М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» структурний підрозділ «Донецька дирекція залізничних перевезень» про стягнення суми заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року позивач звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональна філія «Донецька залізниця» структурний підрозділ «Донецька дирекція залізничних перевезень» про стягнення суми заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку, а саме з врахуванням вже здійсненого утримання прибуткового податку з громадян та інших обов'язкових платежів, заборгованість по заробітній платі за період з березня 2017 року по 17 липня 2017 року у розмірі 25 992,90 грн. та суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за кожен день до часу фактичного розрахунку чи постановлення рішення судом. В обґрунтування позову посилається на те, що з 1972 року він перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Донецька залізниця Іловайська дистанція сигналізації та зв'язку». На підставі наказу ПАТ «Укрзалізниці» №303 від 15 квітня 2016 року у зв'язку з реорганізацією «Державного підприємства «Донецька залізниця» з 11 липня 2016 року він продовжив дію безстрокового трудового договору, без зміни назви посади - начальника дільниці виробничого підрозділу «Іловайської дистанції сигналізації та зв'язку», посадового окладу, істотних умов праці. Згідно наказу (розпорядження) №6180/ДН-ос від 10 липня 2017 року він був звільнений 17 липня 2017 року на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату. В день звільнення остаточний розрахунок з ним проведений не був, а він вважає, що має право на компенсацію за 21 день відпустки та одноразову грошову допомогу у розмірі одного середньомісячного заробітку згідно ст. 44 КЗпП.

Представник відповідача звернувся в суд з відзивом на позовну заяву з якого вбачається, що з позовними вимогами не погоджуються та просять відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема, посилаються на те, що ПАТ «Укрзалізниця», як нова юридична особа, утворене згідно із Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Указом Президента України №405-2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи» щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей». Згідно наказом керівника Антитерористичного центру при службі безпеки України від 07 жовтня 2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» Донецьку та Луганську область з 07 квітня 2014 року також визначено районами проведення антитерористичної операції. У зв'язку з захопленням невідомими особами адміністративної будівлі та виробничих об'єктів ПАТ «Укрзалізниця», розташованих в м.Ілловайськ у відповідача з 20 березня 2017 року відсутній доступ до документації підприємства, до комп'ютерних баз та втрачено контроль над господарською діяльністю. За цим фактом порушено кримінальне провадження. Висновком торгово-промислової палати України №126/2/21-10,2 від 16 січня 2018 року щодо унеможливлення виконання обов'язків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні (звільненні) працівників, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин відносно ПАТ «Укрзалізниця» засвідчено настання форс-мажорних обставин при здійсненні господарської діяльності на території, непідконтрольній українській владі, у тому числі м.Ілловайськ. Відповідач втратив контроль і доступ до своїх виробничих потужностей та іншого майна, у тому числі до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, затвердження та введення в дію штатного розпису, особових справ працівників, що знівелювало можливість відповідача виконати зобов'язання перед працівниками згідно ст.ст. 47, 83, 115 та ст.. 116 КЗпП. Початок дії форс мажорних обставин є 20 березня 2017 року. Вважають, що у відповідача відсутня вина у нездійсненні виплат на користь позивача, оскільки це є наслідком злочинних дій третіх осіб.

Позивач надав відповідь на відзив з якої вбачається, що втрата відповідачем первинних документів не позбавляє його обов'язку здійснювати нарахування та виплату заробітної плати.

Позивач у судове засідання не з'явилась, звернувся в суд з заявою про розгляд справи без його участі, на позові наполягає та просить суд його задовольнити.

Представник відповідач у судове засідання не з'явився, звернувся в суд з заявою про розгляд справи у відсутності представника ПАТ «Укрзалізниця», позовні вимоги не визнають та просять відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1, п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи по суті у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі Наказу №95-12 від 11 серпня 1972 року ОСОБА_1 14 серпня 1972 року зарахований на посаду електрослюсара підземного ІІІ розряда ПАТ «Укразалізниця» та продовжував перебувати у трудових відносинах до 17 липня 2017 року, що підтверджується записами трудової книжки.

11 липня 2016 року на підставі наказу №303 від 15 квітня 2016 року ПАТ «Укрзалізниця» у зв'язку з реорганізацією «Державного підприємства «Донецька залізниця» наказом №2/ос продовжено з 11 липня 2016 року продовжити дію безстрокових трудових договорів без зміни назви посад, посадового окладу (тарифної ставки, істотних умов правці) у структурному підрозділі Донецька дирекція залізничних перевезень «регіонального філіалу «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», в тому числі ОСОБА_2, начальника ремонтно-технічноїх дільниці, що підтверджується додатком до наказу №2/ос від 11 липня 2016 року.

05 травня 2017 року позивач був повідомлений під розписку, що відповідно до рішення правління ПАТ «Укрзалізниця» з 17 липня 2017 року його посада начальника дільниці виробничої дільниці зв'язку №1 підлягає ліквідації та виведенню зі штатного розпису та запропоновано переведення на вакантні посади, які є в наявності у підрозділах регіональної філії «Донецька залізниця» «ПАТ «Укрзалізниця» і що у разі відмови, буде звільнений за п.1 ст. 40 КЗпП.

17 липня 2017 року на підставі наказу від 10 липня 2017 року №6180/ДН-ос позивач звільнений у зв'язку зі скороченням штату, п.1 ст. 40 КЗпП України.

ОСОБА_1. з наказом ознайомлений 17 липня 2017 року.

Наказом №236/ДНД начальника дирекції ПАТ «Укрзалізниця» регіональної філії «Донецька залізниця» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» встановлено початок простою з 20 березня 2017 року для всіх працівників виробничих підрозділів дирекції. Згідно п. 8 Наказу оплату за час простою не з вини працівників провести з розрахунку двох третин встановленої тарифної ставки (посадового окладу).

Наказом №92 від 27 березня 2017 року «Про підвищення годинних тарифних ставок та посадових окладів» впроваджено з 01 березня 2017 року годинні тарифні ставки та посадові оклади працівників згідно додатку №1 до наказу, який є невід'ємною частиною цього наказу. Згідно цього додатку місячний оклад, тарифна ставка ОСОБА_1 - начальник дільниці становить 6714 грн.

Згідно з розрахунку оплати середньої зарплати ОСОБА_1 заробітна плата за березень 2017 року становила 4672,95 грн., середня зарплата становила 9399,60 грн.

З розрахунків заробітної плати ОСОБА_1 вбачається, що

за березень 2017 року сума до оподаткування - 6718,92 грн., сума до виплати - 5442,32 грн., з яких оплата простоїв - 2045,97 грн., оплата почасовиків - 3337,82 грн., разова винагорода за вислугу - 1335,13 грн., матеріальна допомога - 125,19грн.,;

за квітень 2017 року: сума до оподаткування 4475,55 грн., сума до виплати - 3625,19 грн.;

за травень 2017 року: сума до оподаткування - 4475,55 грн, до видачі - 3625,19 грн.;

за червень 2017 року - 0 грн.;

за липень 2017 року: сума до оподаткування - 16 303,95 грн., сума до видачі - 13300,20 грн., яка включає компенсацію за невикористану відпустку - 6691,23 грн., оплата простоїв - 213,12 грн., матеріальна допомога - 128,66 грн., вихідна допомога - 9399,60 грн.

Тобто за період березень - липень 2017 року сума простою становить 9509,47 грн.

Суд погоджується з розрахунком розміру оплати простою в розмірі 9509,47 грн., які підтверджуються з розрахунками заробітної плати.

Враховуючи, що відповідно до розрахунків заробітної плати ОСОБА_1 за липень 2017 року :сума до оподаткування - 16 303,95 грн., сума до видачі - 13300,20 грн., яка включає компенсацію за невикористану відпустку - 6691,23 грн., оплата простоїв - 213,12 грн, матеріальна допомога - 128,66 грн., вихідна допомога - 9399,60 грн., які як стверджує позивач він не отримав, а відповідач протилежного не підтвердив, тому з вирахуванням суми за оплату простоїв 213,12 грн., яка вже була врахована, суд приходить до висновку про розмір заборгованість за липень 2017 року, яка підлягає стягненню в розмірі 13 087,08 грн. .

Частиною 1 статті 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 116 КЗпПУ, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно з частиною 1 статті 117 КЗпПУ передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Частиною 1 статті 113 Кодексу законів про працю України передбачено, що час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Суд не приймає до уваги твердження відповідача щодо поважності причин виникнення заборгованості по заробітній платі перед позивачем з приводу того, що ПАТ «Укрзалізниця» утворена як нова юридична особа.

Правові, економічні та організаційні особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 % акцій якого належать державі, визначено Законом України від 23.02.2012 № 4442-VI «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» (далі Закон № 4442-VI).

Згідно п.6 ст.2 Розділу ІІ Закону № 4442-VI, товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Відповідно до Закону № 4442-VI постановою № 200, утворено ПАТ «Укрзалізниця» на базі Укрзалізниці, підприємств залізничного транспорту, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1. До переліку, наведеного у зазначеному додатку, включено ДП «Донецька залізниця».

Відповідно до частини 4 ст.36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується.

За змістом частини 1 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Отже, ПАТ «Укрзалізниця» у повному обсязі несе обов'язок оплати праці перед позивачем.

Що стосується стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, то суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

До відзиву відповідачем надано Науково-правовий висновок Торгово-Промислової палати України щодо унеможливлення виконання обов'язків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні працівників, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) від 16 січня 2018 року № 126/2/21-10.2.

Як вбачається із пункту 7 вказаного вище Науково-правового висновку, втрата контролю і доступу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» ідентифікаційний код юридичної особи: 40075815, Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», ідентифікаційний код філії: 40150216, до виробничих потужностей та іншого майна, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Донецьк, вул. Артема, 68 та Луганська область, місто Луганськ, вул. Кірова, буд. 44, у тому числі до: трудових книжок працівників; оригіналів наказів; особових справ працівників; посадових інструкцій; табелів обліку робочого часу; примірників звітів, що подавалися до контролюючих органів, компютерної техніки із встановленим програмним забезпеченням трудових відносин з працівниками, починаючи з 20 березня 2017 року щодо структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» та з 12 квітня 2017 року щодо структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень», коли фактично вийшло з під контролю управління вищевказаними виробничими потужностями позбавило можливості Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» ідентифікаційний код юридичної особи: 40075815, Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», ідентифікаційний код філії: 40150216, виконати зобов'язання перед вивільненими працівниками згідно з ст. ст. 47, 83, 115 і 116 КЗпП України, а саме кожному звільненому працівнику структурних підрозділів «Донецька дирекція залізничних перевезень» і «Луганська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» видати належно оформлену трудову книжку і провести розрахунок.

Це свідчить про відсутність вини Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», ідентифікаційний код юридичної особи: 40075815, Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», ідентифікаційний код філії: 40150216, у невиконанні своїх обов'язків.

Пунктом 10 вказаного вище Науково-правового висновку передбачено, що унеможливлення виконання Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» обов'язків, передбачених законодавством України про працю, а саме: ст.ст. 47, 83, 115 і 116 КЗпП України спричинено впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме: актами тероризму на територіях міста Донецька Донецької області та міста Луганська Луганської області, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, які на поточну дату продовжують діяти і дату закінчення їх дії встановити неможливо.

Ці форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є надзвичайними, непередбаченими і мають неминучий характер, їх дії не можна уникнути за звичайних обставин при всій обачливості зобов'язальної сторони за трудовим договором, якою за цим висновком є Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

Таким чином, суд приходить до висновку, що вини підприємства у несвоєчасному розрахунку з робітниками немає, а тому в задоволенні позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, слід відмовити.

Враховуючи, що відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача за ч.6 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь держави пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст.259, 263-265,141 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, адреса місця проживання: АДРЕСА_1) до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» регіональна філія «Донецька залізниця» структурний підрозділ «Донецька дирекція залізничних перевезень» (ЄРДПОУ 555, адреса місцезнаходження: 84404 Донецька область м. Лиман, вул. Кірова, буд. 22) про стягнення суми заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку, задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 22 596,55 (двадцять дві тисячі п'ятисот дев'яносто шість гривень п'ятдесят п'ять копійок) , яка включає компенсацію за невикористану відпустку - 6691,23 грн., матеріальна допомога - 128,66 грн., вихідна допомога - 9399,60 грн., суми за оплату простоїв за період березень - липень 2017 року у розмірі 9509,47 грн. без утримання податку й інших обов'язкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя

13.09.2018