Дата документу 18.10.2018
Справа № 320/3410/18
Провадження № 2/320/2572/18
18 жовтня 2018 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: Іваненко О.В.,
за участю секретаря: Прозорової Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позивач обґрунтовують позов тим, що їй, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані в квартирі, але фактично не проживають з 2006 року по теперішній час, квартирою та умовами в ній не користуються, їх особистих речей у квартирі немає. Точне їх місцезнаходження їм не відоме, витрати на утримання майна вони не несуть та сплату комунальних послуг не проводять. У зв'язку із реєстрацією у квартирі відповідачів вона, як власник квартири позбавлена можливості отримувати житлову субсидію на оплату комунальних послуг. Тому вона просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач в судове засідання не зявилася, але вона надала заяву про слухання справи за її відсутності, на позові наполягає. Проти заочного рішення не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не зявилися по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. До Мелітопольського міськрайонного суду повернулися конверти з відміткою листоноші «по закінченню терміну зберігання» так як адресата не було дома. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надійшло. Суд вважає причини неявки відповідачів в судове засідання неповажними.
Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Як встановлено в судовому засіданні, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією Договору дарування квартири від 27.01.2006р., копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.6-7).
Згідно матеріалів справи в належній позивачу квартирі зареєстровано ОСОБА_3 29.06.1975р.н., що підтверджується довідкою Відділу реєстрації Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 17.05.2018 року.
Згідно довідки Відділу реєстрації Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 17.05.2018 року ОСОБА_2 03.07.1994р.н. за адресою: АДРЕСА_1, не зареєстровано.
Відповідно до довідки ООО «ПСК «Акви-Буд» від 26.04.2018 року ОСОБА_2 03.07.1994р.н., ОСОБА_3 29.06.1975р.н. не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2006 року (а.с.8, 9).
Позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_2 03.07.1994р.н. такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, не підлягає задоволенню, оскільки дана особа у вищевказаній квартирі не зареєстрована.
Враховуючи вищевикладене, той факт, що відповідач ОСОБА_3 у квартирі не мешкає з 2006 року, вирішити питання в позасудовому порядку не представляється можливим, у добровільному порядку відповідач не виявив бажання знятися з реєстрації, що у свою чергу приводить до порушення прав позивача і перешкоджає йому належним чином користуватися та розпоряджатися власністю, позивач несе додаткові витрати по утриманню квартири, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та визнати відповідача ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.391, 405 ЦК України, ст. 71, 72 ЖК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3 29.06.1975р.н. такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя Мелітопольського
міськрайонного суду ОСОБА_4