Справа № 211/3103/18
Провадження № 2/211/1637/18
19 жовтня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Сарат Н.О.,
при секретарі Зоріній С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13.08.2014 року, він купив у ОСОБА_3 земельну ділянку та домоволодіння за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Янки Купали, 137, про що уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 824 від 13.08.2014 року та договір купівлі-продажу домоволодіння, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав не нерухоме майно за № 823 від 30.08.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 Зазначені договори укладалися за участі дружини ОСОБА_2, яка надавала згоду, засвідчену 13.08.2014 року приватним нотаріусом.
На сьогодні їх шлюб розірвано. За усною домовленістю вони поділили майно наступним чином: ОСОБА_2 дісталися автомобіль Мерседес ( вартістю 7000 доларів США) та гроші в сумі 6400 доларів США, а будинок та земельна ділянка біля будинку залишилися йому. Згідно розписки від 29.05.2017 року ОСОБА_2 інших матеріальних претензій до нього не предявляла. Він хоче вчинити нотаріальну дію відносно свого домоволодіння, однак йому потрібна згода ОСОБА_2, незважаючи на те, що шлюб розірвано і майнового спору між ними не має. Але остання, достовірно знаючи про відсутність між ними майнового спору, завідомо перешкоджає йому користуватися та розпоряджатися його майном, не даючи згоди на проведення вищевказаних дій.
В судове засідання сторони не зявилися.
Представник позивача ОСОБА_5 до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, не повідомила причини неявки, відзиву не надала.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Як встановлено в судовому засіданні, що сторони з 02.03.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 7 ( а.с. 7 копія свідоцтва про шлюб, а.с. 8 копія свідоцтва про розірвання шлюбу).
13 серпня 2014 року згідно договору купівлі-продажу ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_3 домоволодіння та земельну ділянку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Янки Купали, 137. Згідно договору покупець повідомив, що договір укладається з подружжям ОСОБА_2, справжність підпису якої на заяві про згоду засвідчено 13.08.2014 року ОСОБА_4 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу за реєстровим номером № 822 ( а.с. 10-11 копія договору купівлі-продажу домоволодіння, а.с. 12-13 копія договору купівлі-продажу земельної ділянки).
Згідно розписки від 29.05.2017 року ОСОБА_2 матеріальних претензій до ОСОБА_1 не має ( а.с. 6 копія розписки).
Зміст права власності, відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України, складає право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд ч. 1ст. 319 ЦК України.
Згідно із ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому,відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів, одним з яких, відповідно до п. 3 ч. 1 цієї статті є припинення дії, яка порушує право. Захист права власності регулюється нормами ЦК України, зокрема Главою 29 Розділу І Книги Третьої.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Право користування, відповідно до змісту ст. 317 ЦК України, це юридична можливість вчинення власником фактичних дій відносно речі. Право розпорядження в свою чергу полягає в юридичній можливості власника визначати юридичну і фактичну долю речі.
Верховний Суд України під час розгляду цивільної справи № 6-92цс15 від 27.05.2015р. сформулював правову позицію, згідно з якою розяснив, що передбачений статтею 391 ЦК України спосіб захисту усунення перешкод у здійсненні власником прав користування та розпорядження своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем.
ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 33 Постанови Пленуму № 5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вказав що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.
Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до положень статей391,396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов»язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.
Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.
Відтак, суд приходить до висновку про те,що під час судового розгляду даної справи доведено, що відповідачем ОСОБА_2 чиняться перешкоди позивачу у володінні та користуванні домоволодінням та земельною ділянкою, належною позивачу на праві власності, а тому позов підлягає задоволенню
Керуючись ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то судові витрати у вигляді сплаченого позивачем при подачі позову судового збору стягуються з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.12,76,81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 317,319,321,369,391,396 ЦК України, ст.89 ЗК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, сплачений судовий збір у розмірі 704 ( сімсот чотири ) гривні 80 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з часу його проголошення.
Суддя Сарат Н. О.