Справа №464/5629/18
пр № 2-з/464/47/18
У Х В А Л А

17 жовтня 2018 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду міста Львова Мичка Б.Р., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: достроково стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на його користь борг на суму 421 751 грн. 57 коп. та 4 217 грн. 53 коп. судових витрат.

16.10.2018 від позивача до суду надійшла заява про забезпечення даного позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження майна на нерухоме майно, а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер майна 140809, та належить відповідачам в цілому, зокрема: 1/2 ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності та 1/2 ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу, реєстраційний номер 2133, від 26 травня 2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріалього округу ОСОБА_4 В обгрунтування заяви покликається на те, що 20.04.2017 уклав договір позики із ОСОБА_2, відповідно до якого останній отримав від нього у власність кошти у сумі 15000 доларів США, що на момент укладення договору становило 401 700 гривень з розрахунку 26 грн. 78 коп. за 1 долар США згідно із офіційним курсом долара США на день укладення угоди. Відповідач зобов?язувався повернути всю суму до 20 квітня 2021 року. Згоду на укладення договору наддала дружина ОСОБА_2 ОСОБА_3 Сума загальної заборгованості становить 14918, 75 доларів США, що в еквіваленті в національній валюті становить 421751,57 грн. В процесі проведення неодноразових переговорів щодо повернення позики стало зрозуміло, що відповідачі сплачувати грошові кошти не мають наміру. Так, після її отримання відчужив належний йому автомобіль, проте коштів на погашення заборгованості не скерував. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єкта нерухомого майна щодо суб?єкта №140928666 вбачається, що станом на 10.10.2018 за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить по 1/2 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Відповідачі на даний час активно здійснюють пошук покупця на дану квартиру. Окрім цього, на даний час за спільною заявою відповідачів шлюб між ними розірвано рішенням Сихівського районного суду м.Львова та така заява була подана після пред?явлення позивачем іншого позову до ОСОБА_2 про стягнення богу за розписками від 2016 року (рішення у даній справі набрало законної сили 06.10.2018). Враховуючи відсутність у відповідачів бажання погасити заборгованість, яка виникла, та з огляду на те, що їх дії вказують на спрямованість щодо унеможливлення повернення боргу, просить заяву про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі.

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України в судове засідання сторони не викликались та її розгляд здійснювався в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та позовної заяви, суд приходить до наступного висновку з огляду на таке.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єкта нерухомого майна щодо суб?єкта №140928666 від 10.10.2018 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить по 1/2 квартири №57, яка знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Листопадна, будинок 11.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи обставини справи, предмет спору, приходжу до висновку про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру площею 67,2 кв.м., розташовану за адресою: м.Львів, вул.Листопадна, 11/57, право власності на яку належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Даний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами та невжиття такого може призвести до утруднення виконання рішення суду або ж зробити таке неможливим. Наведені у заяві про забезпечення позову заходи призведуть до ефективної реалізації позивачем права на захист своїх прав і охоронюваних законом інтересів. В іншій частині в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити за необґрунтованістю, оскільки накладення арешту на майно виключає будь-яку можливість відчуження об'єкта нерухомості.

На підставі викладено, керуючись ст.ст.149, 150, 152, 153, 258-261, 353 ЦПК України

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру № 57, яка знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Листопадна, будинок 11, реєстраційний номер майна 140809, та належить відповідачам на праві приватної власності в цілому, зокрема: ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) 1/2 на праві спільної часткової власності та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) 1/2 на праві спільної часткової власності.

В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Строк пред'явлення ухвали до примусового виконання три роки.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ч.4 ст.157 ЦПК України).

Згідно з ч.10 ст.153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів відповідно до вимог ст.ст. 351-356 Цивільного процесуального кодексуУкраїни з урахуванням Перехідних положень цього ж Кодексу.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 Цивільного процесуального кодексуУкраїни.

Суддя Б.Р. Мичка