Справа № 202/2278/17
Провадження №2/202/177/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 вересня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Дмитрієва Р.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивачів - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2017 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_6, третя особа Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 21 липня 2016 року померла його мати ОСОБА_8. Після смерті матері відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1, яка належала їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло та свідоцтва про право на спадщину, виданого 05.04.2011 року Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за р.№2-383. ОСОБА_7 разом із рідною сестрою, відповідачкою по справі, ОСОБА_6 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті своєї матері. Останній день строку для прийняття спадщини збігав 21.01.2017 року. ОСОБА_7 не встиг в шестимісячний строк для прийняття спадщини подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері, оскільки тяжко хворіє і на теперішній час прикутий до ліжка, не ходить, оскільки в нього виявлено онкологічне захворювання.

30 березня 2017 року ОСОБА_7 видав ОСОБА_2 довіреність, яку посвідчив приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9, на дому у звязку з його хворобою. Цього ж дня державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2, що залишилася після смерті ОСОБА_8, померлої 21.07.2016 р. у звязку з тим, що у спадкоємця відсутній факт прийняття спадщини, а також відсутнє майно у складі спадщини.

Як стало відомо, ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_8 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_3. Позивач вважає причини пропуску поважними у звязку з чим. Просив суд: визнати поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 21.07.2016 року та визначити ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 додатковий строк тривалістю в два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 21.07.2016 року, починаючи з дня набрання рішення законної сили.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_7 про забезпечення позову та заборонено ОСОБА_6 вчиняти дії щодо відчуження в будь-який спосіб квартири №88, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, проспект Петра Калнишевського, буд.45.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2017 року задоволено клопотання представника позивачів щодо витребування доказів та витребувано з Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області копію спадкової справи №482/2016, заведеної після смерті ОСОБА_8, яка померла 21 липня 2016 року.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2017 року провадження у цивільній справі зупинено до визначення правонаступників у звязку зі смертю 10 травня 2017 року ОСОБА_7.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2017 року провадження у цивільній справі відновлено.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2018 року залучено в якості правонаступників позивача ОСОБА_7 - ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

05 березня 2018 року позовні вимоги позивачами були уточнені та позивачі просили суд: визначити ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком на два місяці з дня набрання рішення законної сили в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 10.05.2017 року. Представник позивачів та позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити.

Відповідачка та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи Шостої дніпровської державної нотаріальної контори, у судове засідання не зявився. Надав суду пояснення щодо позову та просили суд розглядати справу без участі третьої особи. В поясненнях зазначили, що заява від ОСОБА_7 про видачу свідоцтва про право на спадщину надійшла до Шостої дніпровської нотаріальної контори 30.03.2017 року. Дата заяви виходить за строк, визначений законодавством України для прийняття спадщини. Письмова згода ОСОБА_6 про прийняття ОСОБА_7 до кола спадкоємців не надавалась, тому нотаріусом була видана постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1, допитана як свідок, пояснила, що на момент смерті матері її чоловік був у важкому стані, онкохворий. Із листопада 2016 року чоловік був лежачий. Через хворобу чоловіка вони загубилися в часі. З листопада 2016 року чоловік зліг і його водили під руки. Він дуже довіряв своїй сестрі, яка йому обіцяла, що вони разом підуть в нотаріальну контору. За чоловіком доглядала вона та син.

Позивач ОСОБА_4, допитаний як свідок пояснив, що з початку курсу хіміотерапії стан здоровя батька став важкий. З січня 2017 року він був лежачим.

Позивач ОСОБА_5, допитана як свідок пояснила, що батько став хворіти з липня 2015 року. Батько хворів з осені 2015 року, курс хіміотерапії був призначений в 2016 році. З жовтня 2016 року батько лежав, він не міг себе обслуговувати.

Свідок ОСОБА_11, сусідка, знайома ОСОБА_7 з 1986 року. Вказала, що ОСОБА_7 захворів в 2015 році. У ОСОБА_7 з сестрою ОСОБА_5 була домовленість про продаж квартири батьків, про що вона знає зі слів ОСОБА_1. З кінця 2016 року ОСОБА_7 був лежачим.

Свідок ОСОБА_12, знайома, знала ОСОБА_8 і ОСОБА_7 більше 50 років. ОСОБА_7 був ходячий, вона його бачила як на похоронах матері так і на 40 днів і він випивав горілку. Після обіду поїхав сам. Після 40 днів ОСОБА_7 більше не бачила.

Свідок ОСОБА_13, знайомий, розповів про те, що знав ОСОБА_13 більше 40 років, був на похоронах ОСОБА_8 та на 40 днів з дня смерті де бачив ОСОБА_7, який приходив на обіди .

Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, позивачів, представника відповідача, допитавши позивачів, як свідків, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 липня 2016 року померла ОСОБА_8, яка проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (до перейменування вул. Косіора)АДРЕСА_4.

Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру № 45, розташованою за адресою м. Дніпро, проспект Петра Калнишевського, буд. 88, яка належала їй на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 20 вересня 1995 року виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням №3/1501-95. Право власності зареєстровано в КП ДМБТІ у реєстрову книгу №46п за реєстровим номером 8 та на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 05.04.2011 року Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за р. №2-383; право власності зареєстровано 29.05.2011 року КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської міської ради в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за №33142210.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_8 є її дочка ОСОБА_6 (т.1 а.с.91) та син ОСОБА_7 (т.1 а.с.9).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1268 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно з ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до спадкової справи №482/2016, заведеної Шостою дніпровською державною нотаріальною конторою 02 серпня 2016 року після смерті ОСОБА_8, померлої 21 липня 2016 року, з заявою про прийняття спадщини 02 серпня 2016 року звернулася донька ОСОБА_6 ( т.1 а.с. 78-108). Відповідно до заяви ОСОБА_6 інші спадкоємці відсутні.

Згідно зі Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25 січня 2017 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі за №1-26, спадкоємцем майна ОСОБА_8, яка померла 21.07.2016 року є її донька ОСОБА_6, спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: квартири №88 у місті Дніпро ( згідно Постанови Верховної Ради України від 19.05.2016 року №1375- VІІ місто Дніпропетровськ перейменовано на місто Дніпро), проспект Калнишевського Петра, будинок №45 ( т.1 а.с.103).

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.03.2017 року, державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 відмовлено у видачі ОСОБА_2, яка діє як представник на підставі довіреності від імені ОСОБА_7, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_5, що залишилась після смерті матері ОСОБА_7 ОСОБА_7 ОСОБА_14 померлої 21.07.2016 року, у звязку з тим, що у спадкоємця відсутній факт прийняття спадщини, а також відсутнє спадкове майно у складі спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 4 листопада 2015 року № 6-1486цс15.

Звертаючись з позовом, позивач ОСОБА_7 посилався на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, так як він не зміг вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини, оскільки тривалий час важко хворів, а тому не мав можливості подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк, що підтверджується виписками із медичної карти амбулаторного хворого №2016/090, 25159, 1528, 3045, 5769,7339,1825, 2879, консультативними висновками ( т.1 а.с.16-21,189-201) та показаннями свідків: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_11.

Суд не бере до уваги показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_15, про стан здоровя ОСОБА_7 оскільки вони його бачили лише на похоронах матері та обіді на 40 днів.

Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на викладені обставини, суд вважає поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини важку хворобу ОСОБА_7, а саме: злоякісне новоутворення правої легені, тому доходить висновку, що зазначені обставини перешкоджали позивачу у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_7 помер 10 травня 2017 року, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №9, актовий запис 1006 від 24 травня 2017 року, складений Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 є дружина - ОСОБА_1 та діти - ОСОБА_4, ОСОБА_5, які звернулися до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 з заявами про прийняття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 від 23 листопада 2017 року відмовлено ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреностей від імені спадкоємців: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, у вчинені нотаріальної дії у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_7, померлого 10 травня 2017 року на ? частку квартири №88, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Калнишевського Петра, будинок №45, тобто відсутні документи, що підтверджують право власності померлого ОСОБА_7 на вищезазначене нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 1276 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець за заповітом або законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому спадщини, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Спадкова трансмісія - перехід права на прийняття спадщини до спадкоємців особи, яка мала право на спадщину і не прийняла її у звязку зі смертю. Спадкова трансмісія можлива за наявності двох умов: якщо спадщину відкрито (спадкодавець помер) та слідом за спадкодавцем помирає спадкоємець, не встигнувши у встановлений законом строк прийняти спадщину або відмовитися від неї.

Положення пункту 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, у яких вказано, що процесуальне правонаступництво у спорах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини ґрунтується також на нормах ст. 1276 ЦК України, відповідно до змісту якої якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Враховуючи, що судом визнано поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_7, після смерті матері ОСОБА_8,померлої 21 липня 2016 року, при цьому, останній за життя не встиг реалізувати своє право на спадщину після її смерті, яке пов'язується з її прийняттям, а, отже, це зумовлює перехід права на визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини для позивачів, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, а саме визначити ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком на два місяці з дня набрання рішення законної сили в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 10.05.2017 року

Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача підлягають стягненню на користь позивачів судові витрати по справі в розмірі по 213,33 грн.

Керуючись: ст. 55 Конституції України, ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 15, 16, 1216, 1217, 1220, 1221, 1222, 1267, 1268, 1269, 1270, 1272, 1276 Цивільного кодексу України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування» України, ст.ст. 4, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: 49000, АДРЕСА_6), ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, що зареєстрований за адресою: 49000, АДРЕСА_6), ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3, що зареєстрована за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Грінченко, буд. 459-а) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком на два місяці з дня набрання рішення законної сили в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 10.05.2017 року, після смерті його матері ОСОБА_8, яка померла 21.07.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4, що зареєстрована за адресою: 49000, АДРЕСА_7) на користь ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 судові витрати по 213,33 грн. кожному.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.09.2018 року.

Суддя Л.П. Слюсар