Номер провадження: 22-ц/785/5868/18
Номер справи місцевого суду: 503/2354/17
Головуючий у першій інстанції Гура А. І.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Калараша А.А., Погорєлової С.О.

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 05 квітня 2018 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року представник ПАТ КБ „ПриватБанк" звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 14945,63 грн.

В обгрунтування позову, позивач посилався на ті обставини, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25 квітня 2012 року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Однак, свої зобов'язання ОСОБА_4 належним чином не виконує, зокрема вчасно не сплачує відсотки за користування кредитними коштами, у зв"язку з чим станом на 31 жовтня 2017 року утворилася заборгованість, яка складає 14945 грн. 63 коп., у т.ч. заборгованість за кредитом - 495 грн. 15 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 10262 грн. 59 коп., заборгованість за пенею та комісією - 3000 грн. 00 коп., штраф - 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), штраф - 687 грн. 89 коп. (процентна складова).

Вказані кошти, а також сплачені судові витрати просив стягнути з відповідача та розглянути справу без участі представника позивача.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 05 квітня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 25 квітня 2012 року в розмірі 13757 грн. 74 коп., а саме: 495 грн. 15 коп. - заборгованість за кредитом; 10262 грн. 59 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3000 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 1600 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Кодимського районного суду Одеської області від 05 квітня 2018 року та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" заборгованість за кредитом 495,15 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом 4 110,53 грн, судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції пропорційно задоволеному позову, у задоволенні іншої частини вимог відмовити та стягнути з ПАТ КБ „Приват Банк" на користь ОСОБА_2 судовий збір за розгляд справи в апеляційному суді.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процессуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що за кредитним договором виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 495,15 грн., заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом 10262,59 грн. та заборгованості за пенею та комісією в сумі 3000 грн., що в загальній сумі складає 13757,74 грн. 500 грн. штрафу фіксованої частини та 687,89 грн. штрафу процентної складової не підлягає стягненню, оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а подвійна відповідальність за одне й те саме порушення не допускається. При цьому, заборгованість суд стягнув з 25.04.2012 року по 31.10.2017 рік.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з наведених в цій постанові підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 квітня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № б/н, за яким останній отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.5-30).

З розрахунку суми боргу по договору № б/н від 25 квітня 2012 року укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_4 вбачається, що заборгованість станом на 31 жовтня 2017 року становить 14945 грн. 63 коп. (а.с.3-4), яка складається з наступного:

- 495 грн. 15 коп. заборгованості за кредитом,

- 10262 грн. 59 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом,

- 3000 грн. 00 коп. - заборгованості за пенею та комісією,

- 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 687 грн. 89 коп. штрафу (процентна складова)

Відповідно до копії актового запису про смерть № 31 від 13 січня 2017 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.52).

Згідно листа Кодимської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 21.12.2017 року, із заявою на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулася ОСОБА_2. Інші спадкоємці до державної нотаріальної контори не зверталися (а.с.57).

Як передбачено статтею 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_5 прийняла спадщину після померлого ОСОБА_4, до неї переходять його невиконані зобов'язання за цим кредитним договором.

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора.

При таких обставинах, нарахування ОСОБА_4 процентів за користування кредитом та штрафних санкцій після його смерті 12.01.2017 року є незаконним, тому ці кошти не підлягають стягненню зі спадкоємця ОСОБА_2

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25.04.2012 року, заборгованість ОСОБА_4 на день смерті становила 4110,53 загальної заборгованості за процентами за користування кредитом та 2100 грн.суми комісій та пені.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов"язок сплатити неустойку (штраф, пеню) яка була присуджена кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця.

Судового рішення про стягнення неустойки (пені та штрафів) з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" по кредитному договору № б/н від 25.04.2012 року не існує.

При таких обставинах суд не повинен був стягувати з ОСОБА_2 пеню в розмірі 3000 грн.

Таким чином, у суду першої інстанції не було підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" по кредитному договору № б/н від 25.04.2012 року 6152,06 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 3000 грн. заборгованості за пенею та комісією та штрафи -500 грн. (фіксована частина) та 687,89 грн. (процентна ставка).

Колегія суддів звертає увагу, що позивачем у розрахунку заборгованості використвується спільна графа для визначення заборгованості за пенею та комісією.

Договором передбачена можливість стягненя, як пені - 0,24% від суми загальної заборгованості за кожний день прострочення + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або за процентами на суму від 100 грн. так і щомісячного платежу (комісії), який з 01.04.2014 року становить 5% від заборгованості, але не менше 100 грн.

З розрахунку кредитної заборгованості в графі пеня та комісія позивачем здійснювалися щомісячні нарахування у розмірі 100 грн.

Як вже зазначалося пеня не була присуджена позивачу за життя позичальника і тому в розумінні ст. 1231 ЦК України не може бути стягнена з спадкоємця позичальника.

Що стосується щомісячного обов'язкового платежу (комісії), то колегія суддів звертає увагу на наступне.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Оскільки споживач є вразливою стороною договірних відносин, законодавець визначився з посиленим захистом споживачів шляхом прийняття Закону «Про захист прав споживачів» та Закону «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10.06.2017.

За положеннями абз.3 ч.4 ст.11 Закону «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у розумінні цього закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у розумінні цього закону, є нікчемною.

Згідно із цим законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пп.17 і 23 ст.1).

Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

При таких обставинах немає підстав для стягнення комісії у розмірі 3000 грн.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог, а саме стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитом в сумі 495,15 грн. та заборгованість за відсотками за користування кредитом 4110,53 грн., а всього в сумі 4605 грн. 68 коп.

Відповідно до ч.13, 1-2 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи ставки судового збору, які діяли станом на 01.01.2017 року за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору складала 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1600 грн.

Таким чином, враховуючи задоволені вимоги в сумі 4605,68 грн., що становить 30,8% від заявленої до стягнення суми вимог з ОСОБА_2, тому з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню судовий збір у розмірі 492 грн. 80 коп.(1600*30,8%).

Враховуючи, що апеляційний суд задовольнив частково апеляційну скаргу ОСОБА_2 - 69,2 % від заявлених вимог, з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеній частці апеляційної скарги вимогам, сплачений нею при поданні апеляційної скарги у розмірі 1660,80 грн. (2400*69,2

%).

Керуючись ст.ст. 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Кодимського районного суду Одеської області від 05 квітня 2018 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 25 квітня 2012 рокув сумі 495,15 грн. та заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 4 110,53 грн., а всього стягнути 4 605 грн. 68 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судовий збір за подання позовної заяви в сумі 492 грн. 80 коп.

Стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_2. судовий збір за подання апеляційної скарги 1660 грн. 80 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14.09.2018 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді А.А. Калараш

С.О. Погорєлова