693/104/18
2/693/152/18
РІШЕННЯ

іменем України

24.09.2018 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Шимчика Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Середюк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Жашків в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на обовязкову частку у спадщині, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Жашківська державна нотаріальна контора,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на обовязкову частку у спадщині, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Жашківська державна нотаріальна контора.

В обгрунтування своїх заявлених вимог вказав, що 15 лютого 2008 року відкрилася спадщина після смерті його матері ОСОБА_3, яка постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спадкове майно складається із земельної ділянки, розташованої в адміністративно-територіальних межах Нагірнянської сільської ради Жашківського району Черкаської області з кадастровим номером :02:001:0448 та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.9656 га.

У встановлений законом строк ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Коли позивач звернувся до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини за свідоцтвом про право на спадщину, то йому стало відомо, що за життя спадкодавець зробила розпорядження, яким заповіла своє майно своїй племінниці - ОСОБА_2, яка 05.11.2008 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку.

Однак позивач вважає, що він має право на обовязкову частку у спадщині після смерті матері як інвалід ІІ групи та потерпілий 1-ї категорії від Чорнобильської катастрофи. В зв'язку з вищевказаним ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою.

Ухвалою суду від 14.03.2018 року відкрито провадження у цивільній справі та витребувано із Жашківської державної нотаріальної контори спадкову справу № 302 заведену після смерті 15.02.2008 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також витребувано від ОСОБА_2 оригінал свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане Жашківською державною нотаріальною конторою 05.11.2008 року серії ВМА № 302796 (арк.с. 41).

03.04.2018 року відповідач надала суду, позивачу та третій особі відзив на позовну заяву (арк. с. 46-49) в якому зазначила, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

На думку відповідача, надані позивачем копії поштового чеку, опису вкладення у цінний лист та повідомлення про вручення не можуть вважатись належними, допустимими і достовірними доказами подачі державній нотаріальній конторі заяви позивача про прийняття спадщини від 01.08.2008 року, оскільки в описі до цінного листа, копія якого додана до позовної заяви, не міститься адреси, а лише вказується «м. Жашків». У повідомленні про вручення невірно вказана адреса Жашківської державної нотаріальної контори, так як замість «вул. Чапаєва, 1, м. Жашків, Черкаська обл.», зазначено «вул. Леніна, 22, м. Жашків». У графі повідомлення про вручення «вручено» міститься відмітка про отримання заяви про прийняття спадщини уповноваженою особою «Шелудько», яка станом на 14.08.2008 року була приватним нотаріусом.

Також відповідач наголошує, що позивач сам невірно зазначив у заяві про прийняття спадщини від 01.08.2008 року дату смерті своєї матері, а саме зазначено «14 лютого 2008 року», а насправді датою смерті спадкодавця було «15 лютого 2008 року» та ім'я - «Ярина» замість «Ірина», що призвело до заведення спадкової справи № 759/2008. Тому зазначена заява не потрапила у спадкову справу № 302/2008 і позивач не може вважатись таким, що своєчасно (в шестимісячний строк) звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Крім того, відповідач звертає увагу, що минув строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (позовна давність), оскільки станом на 01.08.2008 року позивач був обізнаний про наявність складеного ОСОБА_4 заповіту на імя ОСОБА_2 Це підтверджується тією обставиною, що позивач надіслав поштою не лише заяву про прийняття спадщини від 01.08.2008 року та своє свідоцтво про народження, а й документи, які підтверджують його непрацездатність.

13.04.2008 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про збільшення позовних вимог та відповідь на відзив з доказами їх направлення відповідачу та третій особі.

Відповідно до заяви про збільшення позовних вимог позивач просив визнати за ним право власності на обовязкову частку у спадщині, яка складається із ? частки земельної ділянки, розташованої в адміністративно-територіальних межах Нагірнянської сільської ради Жашківського району Черкаської області з кадастровим номером :02:001:0448 та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2.9656 га, площею частки 0,7414 га, після смерті 15 лютого 2008 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. А також визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане 05 листопада 2008 року Жашківською державною нотаріальною конторою Черкаської області серії ВМА № 3302796, зареєстроване у реєстрі нотаріуса під № 4464 на імя ОСОБА_5, яке було видане на підставі державного акту на землю серії ЯЖ № 122644 виданий 10.07.2009 року на майно, яке складається із земельної ділянки, розташованої в адміністративно-територіальних межах Нагірнянської сільської ради Жашківського району Черкаської області з кадастровим номером :02:001:0448 та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2.9656 га в частині визначення розміру частки майна (арк.с. 56-58).

У своїй відповіді на відзив (арк.с. 59-63) позивач зазначив, що заява позивача про прийняття спадщини від 01.08.2008 року повністю відповідала вимогам норм матеріального права та містить нотаріально посвідчений підпис заявника, а помилка у даті смерті спадкодавця, що має місце у заяві ОСОБА_1 могла бути усунена при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як обовязковою умовою для видачі такого свідоцтва є встановлення дати відкриття спадщини на підставі свідоцтва про смерть.

Позивач звертає увагу, що незважаючи на твердження відповідача у пункті 1 відзиву на позовну заяву, заява ОСОБА_6 про прийняття спадщини потрапила до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Що стосується позовної давності, позивач у відповіді на відзив вказав, що наявні додатки до заяви про прийняття спадщини від 01.08.2008 року не є доказом його обізнаності про наявність заповіту. Оскільки у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, тому початком перебігу строку позовної давності просив вважати дату видачі постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії 21.07.2017 року.

Крім того, на думку позивача, при оформленні спадкових прав відповідач надала нотаріусу довідку про відсутність спадкоємців за законом, нотаріус не закликала до спадкування вчасно всіх спадкоємців, які мали отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, що призвело до порушення прав позивача.

Ухвалою суду від 14.05.2018 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, при цьому подав заяву від 30.08.2018 р. про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2, її представник ОСОБА_7 та представник Жашківської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили.

Оскільки учасники справи в судове засідання не зявилися, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, які підтверджені доказами, що були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до наступного.

За приписами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом установлено, що ОСОБА_3 померла 15 лютого 2008 року в с. Побійна Жашківського району Черкаської області, про що в книзі реєстрації смертей 16.02.2008 р. зроблено відповідний актовий запис за № 3, місце реєстрації: Нагірнянська сільська рада Жашківського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк.с. 14, 80).

На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 117534 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 2.9656 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована: Нагірнянська сільська рада Жашківського району Черкаської області (арк.с. 94).

Відповідно до заповіту від 29.06.2006 року, посвідченого секретарем Нагірнянської сільської ради Жашківського району Черкаської області та зареєстрованого в реєстрі за № 125, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, все своє майно заповіла ОСОБА_2 (арк.с. 85-86).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України (в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

На підставі ч. 1 ст. 1270 ЦК України (в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини) для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України (в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини) якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

ОСОБА_2 31.03.2008 року звернулася із заявою до Жашківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої 15.08.2008 року тітки - ОСОБА_3 (арк.с. 79). На підставі вказаної заяви у нотаріальній конторі було заведено спадкову справу № 302 за 2008 рік (арк.с. 79-102).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, що передбачено ч. 1 ст. 1296 ЦК України (в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини).

Відповідно до ст.ст. 34, 36 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини) лише у державних нотаріальних конторах вчиняється така нотаріальна дія, як видача свідоцтва про право на спадщину.

Статтею 67 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини) передбачений порядок видачі свідоцтва про право на спадщину. Зазначене свідоцтво видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на імя всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Так, на підставі письмової заяви ОСОБА_2 від 05.11.2008 року державним нотаріусом Жашківської районної державної нотаріальної контори Черкаської області видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 05.11.2008 р. серії ВМА № 302796. Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,9656 гектара в межах згідно з планом, яка розташована на території Нагірнянської сільської ради Черкаської області (арк.с. 49, 99).

ОСОБА_1 01.08.2008 року подав заяву про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті його матері ОСОБА_8, що померла 14.02.2008 року. (арк.с. 23, 71). На підставі вказаної заяви у Жашківській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу № 759 за 2008 рік (арк.с. 71-78). Позивач вважає, що він має право на обовязкову частку у спадщині.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Пунктом 212 розділу 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 р., передбачено, що нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи.

Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану; копії актових записів; записи в паспортах про другого з подружжя; копії рішень суду, що набрали законні сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Аналогічна норма міститься і в п. 4.14 гл. 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., а саме: при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.12.2017 року, що вступило в законну силу 15.12.2017 року, встановлено юридичний факт про те, що ОСОБА_3, що померла 15.02.2008 року та ОСОБА_8 одна і та ж особа. А також встановлено, що ОСОБА_3, що померла 15.02.2008 року є матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (арк.с. 22).

Відповідно до п. 4.2 гл. 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Крім того, п. 4.12 вказаного Порядку передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

При ознайомленні зі спадковими справами № 302 та № 759 за 2008 рік було встановлено, що ОСОБА_1 не звертався до державного нотаріуса із рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.12.2017 року.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач ОСОБА_1 для видачі свідоцтва про право на спадщину зобовязаний був надати до Жашківської державної нотаріальної контори всі необхідні документи, але цього не зробив, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.ст. 1241, 1269, 1270, 1272, 1296 ЦК України, ст.ст. 31, 36, 67 Закону України «Про нотаріат», п. 212 р. 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 р., п.п. 4.2, 4.12, 4.14 гл. 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., та керуючись ст.ст. 13, 247, 263-265, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на обовязкову частку у спадщині, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Жашківська державна нотаріальна контора відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 5 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик