Справа № 661/3203/17
Провадження № 2/661/91/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Нова Каховка

Новокаховського міського суду Херсонської області

Суддя Ведяшкіна Ю.В.,

секретар судового засідання Юрченко Д.С.

у цивільній справі № 661/3203/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє позовних вимог, щодо предмету позову: орган опіки та піклування Новокаховської міської ради в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення з квартири та позбавлення права користування.

У відкритому судовому засіданні брали участь:

позивач ОСОБА_1,

представник позивача ОСОБА_4,

відповідач ОСОБА_2,

представник відповідача ОСОБА_5,

відповідач ОСОБА_3,

представник третьої особи ОСОБА_6

у с т а н о в и в :

01 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд визнати за нею та за її неповнолітньою донькою ОСОБА_7 право користування житловим приміщенням, а саме: однокімнатною квартирою, розташованою за адресою: м. Нова Каховка, вул. Затишна (Піонерська)АДРЕСА_1;

вселити до житлового приміщення, а саме: однокімнатної квартири, розташованої за адресою: м. Нова Каховка, вул. Затишна (Піонерська)АДРЕСА_1, її та її неповнолітню доньку ОСОБА_7;

зобовязати ОСОБА_3 не чинити будь - яких перешкод їй та її неповнолітній доньці ОСОБА_7, у користуванні житловим приміщенням, а саме: однокімнатною квартирою, розташованою за адресою: м. Нова Каховка, вул. Затишна (Піонерська)АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 16.03.2002 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який був розірваний рішенням суду від 26.03.2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона, її неповнолітня донька та її колишній чоловік зареєстровані в однокімнатній квартирі, розташованій за адресою: м. Нова Каховка, вул. Затишна (Піонерська)АДРЕСА_1. Зазначена квартира на праві приватної власності належить матері її колишнього чоловіка ОСОБА_2.

Після розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_3 склалися неприязні відносини, а 22.08.2017 року ОСОБА_3 змінив замки на вхідних дверях зазначеної квартири, тому вона разом з неповнолітньою донькою змушена проживати в орендованих квартирах, що призвело до порушення її прав та прав її неповнолітньої доньки на користування зазначеним житловим приміщенням.

28 березня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила суд виселити ОСОБА_1 з однокімнатної квартири, розташованої за адресою: м. Нова Каховка, вул. Затишна (Піонерська)АДРЕСА_1;

позбавити ОСОБА_1 права користування житловим приміщенням, а саме: однокімнатною квартирою, розташованою за адресою: м. Нова Каховка, вул. Затишна (Піонерська)АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником однокімнатної квартири, розташованої за адресою: м. Нова Каховка, вул. Затишна (Піонерська)АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі, за її згодою, зареєстровані: її син ОСОБА_3, її неповнолітня онука ОСОБА_3 та колишня невістка ОСОБА_1 26.03.2015 року рішення суду шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 проживає за іншою адресою, але з реєстраційного обліку у спірній квартирі не знімається, що призводить до порушення її прав, як власника зазначеної квартири, вільно користуватися володіти та розпоряджатися своєю власністю. З вересня 2017 року вона разом з чоловіком вселилися до зазначеної квартири та проживають там постійно. Відповідачку ОСОБА_1 не вважають членом своєї сімї, оскільки вона з чоловіком ніколи не проживали з сімєю сина ОСОБА_3

Ухвалою суду від 20 жовтня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 28 березня 2018 року до спільного розгляду з первісним позовом залучено зустрічний позов ОСОБА_2

В судовому засіданні ОСОБА_1 свій позов підтримала та просила його задовольнити; зустрічний позов ОСОБА_2 не визнала, посилаючись на те, що не має іншого житла, в спірній квартирі не проживає з 22.08.2017 року з причини того, що відповідач ОСОБА_3 змінив замки на вхідних дверях спірної квартири.

В судовому засіданні ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не визнала, а свій позов підтримала, посилаючись на те, що остання після розірвання шлюбу переїхала до орендованої квартири, до спірної квартири приходила періодично. ОСОБА_3 в свою чергу переїхав проживати до них в сільський будинок, а вона з чоловіком переїхали до спірної квартири, та коли вселилися до спірної квартири змінили замки. На теперішній час вона не заперечує, щоб з ними проживала онука Маряна, але заперечує, щоб разом з ними в спірній однокімнатній квартирі проживала ОСОБА_1, з якою склалися неприязні відносини.

В судовому засіданні ОСОБА_3 позов ОСОБА_1 не визнав посилаючись на те, що після розірвання шлюбу він переїхав жити до батьків, які в свою чергу переїхали проживати до спірної квартири, оскільки їм за віком вже тяжко займатися сільським господарством, та саме вони змінили замки в спірній квартирі після вселення.

В судовому засіданні представник органу опіки та піклування позов ОСОБА_1 просила задовольнити в частині відновлення прав неповнолітньої на користування спірним житловим приміщенням.

Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою).

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законами. Ураховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, та інші нормативно правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. З урахуванням положень ст. 13, ч. 3 ст. 16, ст. 319 ЦК у разі вчинення, зокрема, наведених дій суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу.

Відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння (абз.4, 6 п. 1, абз. 2 п.33 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.0.2014 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство; відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Так, з представлених сторонами письмових доказів вбачається, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу від 02.11.2001 року належить однокімнатна квартира № 130, яка розташована за адресою: м. Нова Каховка, вул. Затишна (Піонерська), будинок 44 (а.с. 6), в якій за згодою власника, зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_1 та їх неповнолітня донька ОСОБА_7 (а.с.11); згідно рішення Новокаховського міського суду від 26.03.2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.9), після розірвання шлюбу колишнє подружжя спільно не проживають, неповнолітня донька проживає з матірю, що сторонами не оспорюється.

З вересня 2017 року ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_8 проживають в квартирі № 130, яка розташована за адресою: м. Нова Каховка, вул. Затишна (Піонерська), будинок 44, що підтверджується письмовими доказами, наданими ОСОБА_2, а саме: довідкою за підписом голови ОСББ та актом від 16 березня 2018 року за підписом голови ОСББ та сусідів з квартир № 129, № 126, № 111 (а.с.62, 64); згідно твердження ОСОБА_2, перед заселенням ними було замінено замок на вхідних дверях до спірної квартири, що відповідачем ОСОБА_1 належними доказами не спростовано.

Як вбачається з акту від 16.03.2018 року, виданого головою ОСББ, в квартирі АДРЕСА_2, де раніше проживала ОСОБА_1, її особистих речей не має (а.с.63).

ОСОБА_2, згідно відомостей, внесених до паспорта громадянина України, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 та згідно пояснень свідків: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, придбала спірну квартиру для того, щоб в ній проживав її син ОСОБА_3 з сімєю, після народження онуки, періодично приїжджала допомагати, але постійно проживала зі своїм чоловіком в с. Чорнянка.

Свідок ОСОБА_8, крім того повідомив, що після розірвання шлюбу його син ОСОБА_11 та ОСОБА_1 проживали окремо. В спірній квартирі в 2016 2017 роках ніхто не проживав, а з вересня 2017 року він з дружиною заселилися до спірної квартири та проживають там до теперішнього часу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що твердження ОСОБА_1 про те, що вона була членом сімї власника спірної квартири, тобто членом сімї ОСОБА_2, спростовано наведеними доказами, та суду не представлено доказів, що вказані особи постійно проживали разом, вели спільне господарство, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки.

Не підтверджено ОСОБА_1 в судовому засіданні належними доказами, позовну вимогу, заявлену до ОСОБА_3, відповідно до якої вона просила суд зобовязати відповідача не чинити будь яких перешкод у користуванні спірною квартирою, оскільки позивачем не представлено суду доказів, що замки на вхідних дверях до спірної квартири були замінені саме відповідачем ОСОБА_3, натомість власник квартири заявляє, що це було зроблено за її вказівкою відповідним фахівцем, тому позов ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягає.

Крім того, як вбачається з позову ОСОБА_1 вона не може потрапити до спірної квартири з 22.08.2017 року, натомість з письмових доказів, які надані ОСОБА_1 та її представником, а саме: письмових пояснень свідків: ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_15, - ОСОБА_1 проживала в спірній квартирі до 2015 - 2016 року; та згідно висновків дільничного інспектора Газнюк Г.Г. зверталася до Новокаховського відділу міліції з приводу того, що не може потрапити до спірної квартири 29.07.2015 року (а.с.93,94).

За таких підстав, суд вважає, що позивачкою ОСОБА_1 не доведено належними доказами, що вона постійно проживала в спірній квартирі до 22.08.2017 року, тому враховуючи встановлені судом обставини, з яких вбачається, що ОСОБА_2 є власником спірної однокімнатної квартири, в якій зареєстрована ОСОБА_1, яка не є членом її сімї, та яка згідно твердження ОСОБА_2 після розірвання шлюбу проживає в іншому житловому приміщенні, але з реєстраційного обліку в спірній квартирі не знімається, що не було спростовано ОСОБА_1 під час судового розгляду справи, що в свою чергу призводить до порушення прав власника, та враховуючи наявність неприязних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, той факт, що зазначена квартира є однокімнатною, на теперішній час в ній проживає власниця із своїм чоловіком, на час розгляду зазначеної справи в суді, відсутня згода власника на користування ОСОБА_2 спірною квартирою, судом не встановлено, що при здійсненні таких своїх прав власник завдає шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства, порушує моральні засад суспільства,- позов ОСОБА_1 в частині визнання за нею права користування спірною квартирою та вселення, задоволенню не підлягає, а позов ОСОБА_2 в частині позбавлення права користування ОСОБА_1 спірною квартирою, в свою чергу, з наведених підстав, підлягає задоволенню.

При цьому твердження свідків: ОСОБА_9, ОСОБА_10, відповідно до яких їх донька ОСОБА_1 проживала в спірній квартирі до серпня 2017 року (22.08.2017), суд сприймає критично, оскільки такі твердження суперечать їх же письмовим поясненням, складеним в листопаді 2017 року та копії яких були залучені до матеріалів справи саме позивачем за первісним позовом, а також враховуючи що такі показання не підтверджуються іншими доказами, та надані близькими родичами позивача, зі слів позивача, бо вони не були безпосередніми свідками зазначених подій.

Що стосується зустрічний позов ОСОБА_2 про виселення ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки з наданих суду доказів вбачається, що на день звернення до суду із таким позовом та до теперішнього часу відповідачка в спірній квартирі не проживає.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за неповнолітньою ОСОБА_3 права користування спірною квартирою та вселення, то вони підлягають задоволенню, враховуючи позицію власника спірної квартири, яка зазначені позовні вимоги визнала.

При цьому, суд не знайшов підтвердження вимог ОСОБА_1 про те, що відповідач ОСОБА_2 порушує право неповнолітньої на житло, визначені ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», оскільки наведені норми визначають обовязки батьків, виключно на яких, законодавець покладає обовязок щодо утримання своїх неповнолітніх дітей, а відповідач ОСОБА_2 по відношенню до неповнолітньої є бабусею.

За таких підстав, первісний позов підлягає частковому задоволенню, в частині відновлення прав неповнолітньої; зустрічний позов підлягає частковому задоволенню, в частині позбавлення права ОСОБА_1 користування спірним житловим приміщенням.

З огляду на вищевикладене; керуючись ст. ст. 4 13, 76 - 81, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє позовних вимог, щодо предмету позову: орган опіки та піклування Новокаховської міської ради в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення задовольнити частково.

Визнати за неповнолітньою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, право користування однокімнатною квартирою, розташованою за адресою: м. Нова Каховка, вул. Затишна, 44/130.

Вселити до житлового приміщення, однокімнатної квартири, розташованої за адресою: м. Нова Каховка, вул. Затишна, 44/130, неповнолітньою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В іншій частині позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення з квартири та позбавлення права користування задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_1 права користування однокімнатною квартирою, розташованою за адресою: м. Нова Каховка, вул. Затишна, 44/130.

В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дні вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю. В. Ведяшкіна