Номер провадження: 22-ц/785/4840/18
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

за участю секретаря Бєляєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Житлово-будівельний кооператив «Малиновський-11» про встановлення факту проживання однією сім'єю, за апеляційною скаргою Одеської міської ради на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2017 року (суддя Луняченко В.О.),

встановив:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт її спільного проживання однією сім'єю в квартирі АДРЕСА_1 з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були близькими подругами, працювали на одному підприємстві. Згодом ОСОБА_2 оселилася у квартирі померлої і протягом шести останніх років фактично проживала разом із нею однією сім'єю, доглядаючи її, ведучи спільний побут, здійснюючи спільні витрати, всіляко піклуючись про неї. На той час ОСОБА_3 не могла власними силами фізично і матеріально самостійно забезпечувати нормальні умови свого життя, у зв'язку з чим потребувала сторонньої допомоги.

Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2 прийняла на себе всі витрати на її поховання. Спадкодавець в шлюбі не перебувала, дітей, братів, сестер, інших близьких родичів не мала. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді права власності на квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 звернулась до нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва на спадщину, проте нотаріусом їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю доказів родинних стосунків з померлою.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2017 року заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_2 дійсно проживала однією сім'єю з ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1 з 2011 року по день смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто, більше п'яти років.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що заявниця спільно проживала з ОСОБА_3 однією сім'єю, була пов'язана спільним побутом, мала спільний бюджет із ОСОБА_3 з 2011 року по час відкриття спадщини на день смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку Одеська міська рада через представника ОСОБА_4, яка участі у справі не приймала. В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову заявниці у задоволенні її заяви.

Основними доводами апеляційної скарги є посилання на не залучення судом Одеської міської ради до участі у справі у якості зацікавленої особи та передчасне відкриття провадження судом, оскільки з часу відкриття спадщини не сплив шестимісячний строк. Також зазначено, що даний спір повинен розглядатися не в порядку окремого провадження, а у позовному провадженні оскільки існує спір про право.

На вказану апеляційну скаргу ОСОБА_2 подано відзив, в якому вона заперечує проти задоволення апеляційної скарги та зазначає, що доводи апеляційної скарги необґрунтовані, стосовно наявності спору про право зазначено, що будинок, в якому знаходиться спадкове майно, належить ЖБК «Малиновський -11», який не заперечує проти задоволення заяви. Апелянт передчасно вважає, що його права та обов'язки порушені, оскільки вони можуть виникнути лише через рік після смерті спадкодавця за умови відсутності у померлого спадкоємців.

Зазначає, що відкриття провадження по справі за заявою не було передчасним, оскільки заявник повинен був довести факт свого сумісного проживання зі спадкодавцем до сплину шестимісячного строку з дня відкриття спадщини для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що не є спором про спадкування.

ЖБК «Малиновський 11» також подав відзив на апеляційну скаргу Одеської міської ради, яким заперечує проти її задоволення та підтверджує справжність всіх виданих раніше довідок на доказ сумісного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, оглянувши домову книгу, колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття апеляційного провадження, виходячи з наступних підстав.

Доводи апелянта щодо незалучення Одеської міської ради до участі у розгляді справи є безпідставними.

У справах про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю, у разі наявності спору, належними відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності належними відповідачами є відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної, міської ради.

Виходячи зі змісту положень ч. 1 ст. 1268, ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що прийняв її.

У відповідності до ч. 1 ст. 384 ЦК України, будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю.

В підпункті д) п. 2 роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 18.09.1987 року (зі змінами та доповненнями) «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», визначено, що судам підвідомчі спори між ЖБК та їх членами чи іншими громадянами, зокрема спори між кількома спадкоємцями, що проживають в одній квартирі, з питань про право на членство у кооперативі і право на жиле приміщення, яким користувався померлий.

Згідно п. 7.2. Статуту Житлово-будівельного кооперативу «Малиновський-11» у новій редакції, затвердженого рішенням правління від 15.08.2016 року згідно протоколу №3, до компетенції загальних зборів членів ЖБК належить, зокрема, прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном.

Під житловим та житлово-будівельним кооперативом визнається добровільне об'єднання громадян і (або) юридичних осіб на підставі членства з метою задоволення потреб громадян у житлі, а також управління житловими і нежитловими приміщеннями в кооперативному будинку.

Зважаючи та те, що і ОСОБА_3 і ОСОБА_2 є членами ЖБК «Малиновський-11», приймали участь у будівництві будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_3 повністю сплатила пай за збудовану квартиру, до розгляду справи в якості зацікавленої особи був правомірно залучений ЖБК «Малиновський-11».

Крім того, слід зазначити, що положення ч. 1 ст. 1277 ЦК України не можуть тлумачитися як такі, що потребують обов'язкового залучення органу місцевого самоврядування до участі у спадкових справах. Адже конкретний юридичний обов'язок органу місцевого самоврядування подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою виникає лише за наявності однієї з умов, передбаченої ч. 1 ст. 1277 ЦК, а саме: відсутність спадкоємців за заповітом і законом; усунення їх від права на спадкування; неприйняття ними спадщини; відмова від її прийняття.

Така ж сама позиція визначена і у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» де роз'яснено, що органи місцевого самоврядування, за відсутності інших спадкоємців, залучаються для участі у спадкових справах лише у випадку: пропуску спадкоємцем строку на прийняття спадщини у справах про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини; у справах про визнання права власності на майно в порядку спадкування; у справах про встановлення факту прийняття спадщини.

Отже, жодна з перелічених підстав для залучення Одеської міської ради до участі у справи, виходячи з матеріалів справи не вбачається, а на спростування цього Одеською міською радою не надано належних та допустимих доказів.

Таким чином, лише у разі, коли після спливу визначеного законом строку для прийняття спадщини, або відмови від неї, будуть відсутні спадкоємці, які реалізували відповідне право на спадкування, у територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування може виникнути відповідний обов'язок звернутися до суду.

У зв'язку з цим правових підстав для залучення Одеської міської ради в якості іншої зацікавленої особи по справі не має.

З приводу доводів апелянта про передчасність відкриття провадження у справі слід навести таке.

Нормами чинного законодавства не визначено строку для звернення до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю. Право для звернення до суду із даною заявою зберігається у спадкоємців як до, так і після сплину 6-ти місячного строку після відкриття спадини та за наявності мотивувальної відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 4.2. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Отже, задля застосування наведеної норми цивільного процесуального законодавства на момент звернення заявниці до суду має виникнути спір про право. Але, як зазначено вище, у органу місцевого самоврядування подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою виникає за наявності таких умов, передбачених ч. 1 та 2 ст. 1277 ЦК України, а саме: відсутність спадкоємців за заповітом і законом; усунення їх від права на спадкування; неприйняття ними спадщини; відмова від її прийняття, що повинно мати місце на момент сплину одного року після відкриття спадщини.

Таким чином, станом на день подання заяви до суду такі умови для Одеської міської ради не є такими, що настали.

Отже, відкриття судового провадження про встановлення факту проживання однією сім'єю та прийняття в ньому рішення не є передчасним, а було обов'язком спадкоємиці довести відповідний факт до сплину 6-ти місяців після відкриття спадщини у разі звернення до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, що не є спором про спадкування.

Таким чином, доводи апелянта про те, що оскаржуваним судовим рішенням були вирішені питання про його права та обов'язки, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, такої особи не вирішувалося.

Оскільки суд першої інстанції не вирішував питання про права, свободи, інтереси та обов'язки апелянта Одеської міської ради, яка не залучалася до участі у справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що апелянт не має права на апеляційне оскарження рішення суду, у зв'язку з чим апеляційне провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 352, 362, 367, 382 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Одеської міської ради на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2017 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Житлово-будівельний кооператив «Малиновський-11» про встановлення факту проживання однією сім'єю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст Постанови складено 18 жовтня 2018 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді О.С.Комлева

Ю.І.Кравець