Справа №403/576/18 провадження № 2-о/403/34/18
У Х В А Л А
про залишення заяви без руху
18 жовтня 2018 року смт.Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши заяву Устинівської центральної районної лікарні, заінтересована особа ОСОБА_1 , представник хворої особи ОСОБА_2 , про примусову госпіталізацію особи до протитуберкульозного закладу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник Устинівська центральна районна лікарня в особі головного лікаря Крамаренка Л.М. звернулася до суду із заявою про примусову госпіталізацію гр-нки ОСОБА_1 до протитуберкульозного закладу. Заявлені вимоги обгрунтовані тим, що гр-нка ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку у фтизіатричному кабінеті з 27.08.2018 року з приводу РРТБ (23.08.18) в/ч легень (інфільтр) Дест-МБТ+М+МГ+Риф+К+Резист І + (HREZ) Резист ІІ+ (Кm Mfx Lfx) Гіст 0 кат 4(ВДТБ) ког 3 (2018). Згідно інформації обласної протитуберкульозної лікарні, хвора ОСОБА_1 , перебуваючи на стаціонарному лікуванні в лікувально-діагностичному комплексі-2 КЗ «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер» з 22.08.2018 року по 08.10.2018 року, самовільно припинила лікування та залишила стаціонарне відділення, не зважаючи на те, що бактеровиділення не припинилося. За місцем проживання до протитуберкульозного кабінету хвора також не з`явилася. На підставі викладеного, з урахуванням того, що перебуваючи вдома гр-нка ОСОБА_1 становить епідеміологічну небезпеку як для осіб, з якими проживає, так і для навколишніх осіб, оскільки хворіє на заразну форму туберкульозу, заявник прохає суд постановити рішення про її примусову госпіталізацію до Кіровоградської обласної протитуберкульозної лікарні для примусового лікування до одужання.
Відповідно до п.10 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу.
Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Розгляд справ про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу здійснюється в порядку окремого провадження, оскільки його метою є підтвердження наявності або відсутності факту порушення особою, яка хворіє на заразну форму туберкульозу, протиепідемічного режиму.
З огляду на викладене, подана Устинівською центральною районною лікарнею в особі головного лікаря заява має відповідати як загальним вимогам, передбаченим ст.175 ЦПК України, так і змісту та формі заяви про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, передбаченим ст.344 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України суддя відкриває провадження у справі за відсутності, крім іншого, підстав для залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Дослідивши заяву та додані до неї копії документів, вважаю, що подана Устинівською центральною районною лікарнею в особі головного лікаря Крамаренка Л.М. заява про примусову госпіталізацію гр-нки ОСОБА_1 до протитуберкульозного закладу підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 та ст.344 ЦПК України, а саме, заява не містить:
1) повного найменування (для юридичних осіб) та ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) учасників справи (заявника, заінтересованої особи та її представника), їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код заявника в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки заінтересованої особи , як платника податків, за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти учасників справи (п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України) і обгрунтування того, що такі відомості не відомі заявнику, відсутні;
2) викладу обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, в тому числі, щодо: підстав звернення до Устинівського районного суду Кіровоградської області з дотриманням вимог підсудності, передбачених ст.343 ЦПК України; наявності відповідних повноважень Устинівської центральної районної лікарні на звернення до суду із заявою про примусову госпіталізацію особи до протитуберкульозного закладу з урахуванням вимог ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз»; відвідування уповноваженим медичним працівником заінтересованої особи ОСОБА_1 за міцсем проживання після залишення нею закладу та письмового виклику хворого до лікарні та інше (п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України);
3) зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України);
4) підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви (заяв) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України);
5) зазначення підстав звільнення заявника від сплати судового збору, якщо заява подається особою, звільненою від сплати судового збору (ч.4 ст.175 ЦПК України).
За змістом ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму.
Відповідно до ч.3 ст.58 ЦПК України юридична особа бере участь у розгляді справи, крім іншого, через свого керівника, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи) або через представника.
Відповідно до ч.7 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.
Як вбачається зі змісту поданої до суду заяви та доданої до неї копії виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного, санаторного) ТБ09404, наданого КЗ «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер», без зазначення вихідного номеру та дати, гр-нка ОСОБА_1 у період часу з 23.08.2018 року по 08.10.2018 року перебувала на лікуванні саме у вказаному лікувально-профілактичному закладі, який відповідно до вимог ст.11 Закону і мав би звертатись до суду із заявою про примусову госпіталізацію особи, хворої на туберкульоз.
За змістом ч.1 ст.343 ЦПК України, яка визначає підсудність судам справ про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, заяву про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу, який здійснює медичний (диспансерний) нагляд за цим хворим, або до суду за місцем виявлення такого хворого.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» протитуберкульозним закладом є лікувально-профілактичний заклад охорони здоров`я (протитуберкульозний диспансер, лікарня, санаторно-курортний, інший заклад) чи його структурний підрозділ, в якому надається медична допомога хворим на туберкульоз. Перелік протитуберкульозних закладів затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Аналіз зазначеної норми, а такожст.343 ЦПК України свідчить про те, що відповідна заява може бути подана представником протитуберкульозного закладу, який має відповідати двом взаємопов`язаним критеріям: 1) це має бути протитуберкульозний лікувальний заклад; 2) цей протитуберкульозний лікувальний заклад має здійснювати медичний (диспансерний) нагляд за хворим (щодо якого подається заява).
Отже, спеціальним суб`єктом звернення до суду можуть бути лише спеціалізовані заклади охорони здоров`я та структурні підрозділи закладів охорони здоров`я, які здійснюють діагностику туберкульозу та надають медичну допомогу хворим на туберкульоз.
Разом з тим, із відповідною заявою до суду звертається Устинівська центральна районна лікарня в особі головного лікаря, без надання жодних документів на підтвердження передбачених законом підстав для такого звернення до суду, як спеціалізованого закладу охорони здоров`я чи його структурного підрозділу, що здійснює лікування хворих на туберкульоз, а також повноважень особи, яка підписала заяву.
Відповідно до Узагальнення практики розгляду судами справ про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, підготовленого Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.01.2017 року законом встановлена альтернативна територіальна підсудність справ про обов`язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу осіб, хворих на заразні форми туберкульозу, які ухиляються від лікування. Відповідна заява може бути подана до суду за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу, який здійснює медичний (диспансерний) нагляд за цим хворим, або до суду за місцем виявлення такого хворого. З урахуванням того, що у законодавстві не конкретизовано, що слід розуміти під місцем виявлення хворого на туберкульоз, це може бути як місце його проживання, так і, що вірогідніше, місцезнаходження медичного закладу, де в особи виявлено відповідне захворювання. Розмежування підсудності зазначених справ відбувається залежно від змісту заяви, яка подається до суду представником протитуберкульозного закладу. Якщо в заяві йдеться про продовження лікування хворого, щодо якого раніше було винесене рішення про обов`язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, - заява подається за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу, який здійснює медичний (диспансерний) нагляд за цим хворим. Якщо ж подання заяви було викликано тим, що у хворого було вперше встановлено заразну форму туберкульозу, але він не звернувся до лікувальної установи для проходження лікування, така заява повинна подаватися до суду за місцем виявлення хворого на заразну форму туберкульозу. Оскільки хворі звертаються за наданням медичної допомоги, як правило, до медичних закладів за місцем свого проживання, то місце виявлення хворого у таких випадках збігається з місцем фактичного знаходження (проживання) хворого.
Натомість, як вбачається зі змісту поданої до суду заяви та доданої до неї виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного, санаторного) ТБ09404, наданого КЗ «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер», пацієнт ОСОБА_1 пройшла реєстрацію у вказаному спеціалізованому лікувально-профілактичному закладі 23.08.2018 року і лише з 27.08.2018 року перебуває на «Д» обліку у фтизіатричному кабінеті Устинівської центральної районної лікарні, тобто наявність захворювання у гр-нки ОСОБА_1 було виявлено саме КЗ «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер», а вже потім хвору було поставлено на облік у лікувальному закладі за зареєстрованим місцем її проживання. Будь-яких даних про звернення гр-нки ОСОБА_1 за отриманням медичної допомоги (лікування) до Устинівської центральної районної лікарні до дати початку лікування в КЗ «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер», тобто до 23.08.2018 року, суду надано не було.
Крім того, як вбачається зі змісту позовної заяви та копії виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного, санаторного) ТБ09404, наданого КЗ «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер», гр-нка ОСОБА_1 самовільно залишила даний лікувальний заклад 08.10.2018 року, однак заява про примусову госпіталізацію її до протитуберкульозного закладу була подана до суду лише 17 жовтня 2018 року, тобто з порушенням строку, передбаченого ст.11 Закону та ч.2 ст.344 ЦПК України, яка передбачає обов`язок подання такої заяви протитуберкульозним закладом протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. Будь-яких належних доказів на обгрунтування поважності причин неподання заяви до суду у передбачений законом строк ні заява, ні додані до неї копії документів не містять.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.344 ЦПК України у заяві про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу мають бути зазначені встановлені законом підстави для такої госпіталізації. До заяви додається мотивований висновок лікаря про необхідність примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації, в якому зазначається строк, протягом якого буде проведено лікування.
Відповідно до положень ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» до заяви про примусову госпіталізацію додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу.
Разом з тим, всупереч зазначеним правовим вимогам, заявником взагалі не додано до заяви висновку лікаря, який здійснював лікування гр-нки ОСОБА_1 або має його здійснювати, оскільки зі змісту копії виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного, санаторного) ТБ09404, наданого КЗ «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер», вбачається прізвище, ім`я та по батькові лікаря, який здійснював лікування пацієнта ОСОБА_1 , - ОСОБА_3 ; будь-яких інших даних про лікаря (лікарів), які здійснювали (здійснюють) лікування хворої суду надано не було; зі змісту поданої до суду заяви вбачається необхідність госпіталізації особи не до Устинівської центральної районної лікарні, а до іншого лікувально-профілактичного закладу, а тому додане до заяви заключення за підписом головного лікаря Устинівської центральної районної лікарні Крамаренка Л.М. жодним чином не може вважатись висновком лікаря в розумінні ч.2 ст.344 ЦПК України, оскільки не відповідає вимогам щодо його форми, змісту та мотивованості, в тому числі, не містить даних про лікування, від якого ухиляється гр-нка ОСОБА_1 (стаціонарне чи амбулаторне, ким та коли призначено, визначені лікарем час та місце його проходження), конкретних фактів та обставин ухилення ОСОБА_1 від лікування (порушення певних, передбачених нормативними актами, вимог епідеміологічного режиму), даних про її обізнаність з вимогами такого режиму, як пацієнта, та про необхідність проходити це лікування; обгрунтування орієнтовного строку лікування. При цьому суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч.1 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз", підставою для примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації є порушення хворими на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, протиепідемічного режиму, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 вказаного Закону протиепідемічним режимом є спеціальні протиепідемічні заходи (правила поведінки особи, хворої на заразну форму туберкульозу), встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, спрямовані на захист населення, у тому числі медичних та інших працівників, від зараження збудником туберкульозу.
Разом з тим, жодних відомостей про те, які саме спеціальні протиепідемічні заходи, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, були порушені гр-нкою ОСОБА_1 подана до суду заява та додані до неї документи не містять.
Крім того, відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Разом з тим, всупереч вимогам ч.2 ст.344 ЦПК України заявником не наданий суду висновок лікаря із зазначенням в ньому строку, протягом якого буде проведено лікування гр-нки ОСОБА_1 ..
Також суддя звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.345 ЦПК України особі має бути надано право особистої участі в судовому засіданні, за винятком випадків, коли за даними протитуберкульозного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби.
Згідно положень ч.2 ст.345 ЦПК України участь у розгляді справи представника протитуберкульозного закладу, за заявою якого відкрито провадження у справі, представника особи, стосовно якої вирішується питання про примусову госпіталізацію або про продовження строку примусової госпіталізації, є обов`язковою. Разом з тим, всупереч зазначеним вимогам законузаявником не зазначено та не підтверджено належними доказами того, чи становить гр-нка ОСОБА_1 загрозу розповсюдження хвороби, що виключає її участь у судовому засіданні, та є необхідним для вирішення питання про представництво її інтересів в суді, або участь в судовому засіданні нею особисто.
У зв`язку з викладеним, у разі неможливості особи за станом здоров`я приймати участь в судовому розгляді заяви про її примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, норми ст.345 ЦПК України передбачають обов`язкову участь її представника, що має забезпечити захист прав та інтересів цієї особи, а також компенсувати її неспроможність брати особисту участь у судовому засіданні. Разом з тим, до заяви, поданої до суду не було додано документа (документів) на підтвердження підстав представництва інтересів гр-нки ОСОБА_1 гр-ном ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.62 ЦПК України.
Таким чином, з метою усунення вказаних недоліків заяви, заявнику по справі необхідно:
1) зазначити в заяві повне найменування заявника, його ідентифікаційний код як юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, його відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; місце проживання чи перебування заінтересованої особи ОСОБА_1 із зазначенням найменування відповідної області та поштового індексу населеного пункту, її реєстраційного номеру облікової картки платника податків або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), її відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти вказаної особи; місце проживання чи перебування представника заінтересованої особи ОСОБА_2 , поштового індексу, його реєстраційного номеру облікової картки платника податків або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; документи на підтвердження повноважень представника (п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України);
2) викласти обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів на їх підтвердження, зокрема, щодо: дотримання заявником правил підсудності, передбачених ст.343 ЦПК України при зверненні до Устинівського районного суду Кіровоградської області з відповідною заявою; обгрунтування наявності відповідних повноважень саме Устинівської центральної районної лікарні, а не КЗ "Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер" на звернення до суду із заявою про примусову госпіталізацію особи до протитуберкульозного закладу, як спеціалізованого медичного закладу чи структурного підрозділу такого спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу з урахуванням вимог ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз»; наявності повноважень головного лікаря Устинівської центральної районної лікарні Крамаренка Л.М. звертатися від імені медичного закладу до суду; зазначення переліку тих спеціальних протиепідемічних заходів, встановлених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, які були порушені гр-нкою ОСОБА_1 із наданням суду доказів повідомлення (попередження) останньої про необхідність їх виконувати; надання гр-нкою ОСОБА_1 письмової відмови від продовження лікування та відповідних доказів на підтвердження вказаної обставини; надання доказів відвідування уповноваженим медичним працівником заінтересованої особи ОСОБА_1 за місцем проживання (перебування) після залишення нею протитуберкульозного закладу та письмового виклику хворої до лікарні та її відмови в цьому; надання до суду мотивованого висновку лікаря, який здійснював або має здійснювати лікування ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст.11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз» із обгрунтуванням строку протягом якого необхідно здійснювати лікування останньої; обгрунтування причин звернення до суду із заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу з порушенням вимог ч.2 ст.344 ЦПК України та ч.2 ст.11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз», а саме: не встрок 24 години з моменту виявлення порушення хворою протиепідемічного режиму, а лише 17.10.2018 року; докази на підтвердження звернення гр-нки ОСОБА_1 до Устинівської центральної районної лікарні за медичною допомогою та проходження нею лікування у вказаному медичному закладі до та після 23.08.2018 року; обгрунтування назви лікувально-профілактичного закладу, до якого заявник прохає госпіталізувати ОСОБА_1 , оскільки з доданої до заяви виписки з медичної карти стаціонарного ТБ 09404 вбачається найменування спеціалізованого медичного закладу як Комунальний заклад "Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер", а не Кіровоградська обласна протитуберкульозна лікарня (п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України);
3) зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України);
4) підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви (заяв) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України);
5) зазначення підстав звільнення заявника від сплати судового збору, якщо заява подається особою, звільненою від сплати судового збору (ч.4 ст.175 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Згідно ч.1, 3 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.
Відповідно до п.п.«е» пункту 1 ст.5 «Право на свободу та особисту недоторканість» Конвенції про захист прав людини і основоположних свободнікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
У зв`язку з викладеним, з метою недопущення порушення права особи на справедливий суд, дотримання встановленої законом процедури вирішення питання про примусову госпіталізацію особи до протитуберкульозного закладу та гарантування права доступу до правосуддя, вважаю за необхідне залишити подану Устинівською центральною районною лікарнею в особі головного лікаря Крамаренка Л.М. заяву про примусову госпіталізацію особи до протитуберкульозного закладу без руху, з одночасним роз`ясненням заявнику способів усунення недоліків поданої ним заяви та наданням передбаченого ч.2 ст.185 ЦПК України строку для виконання вимог даної ухвали.
Відповідно до приписів ч.2 ст.185 ЦПК України, з урахуванням характеру встановлених суддею недоліків заяви про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, заявнику необхідно встановити строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення поданої ним заяви без руху.
Керуючись ст.ст.95, 175, 177, 185, 258, 260, 261, 343, 344, 345, 353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву Устинівської центральної районної лікарні, заінтересована особа ОСОБА_1 , представник хворої особи ОСОБА_2 , про примусову госпіталізацію особи до протитуберкульозного закладу - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення заявнику копії ухвали про залишення заяви без руху.
Роз`яснити заявнику, що у разі виконання ним вимог ст.ст.175, 177, 344 ЦПК України відповідно до ухвали суду, заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду. Якщо заявником не будуть усунуті недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.
Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя Устинівського районного суду
Кіровоградської області С.Ю.Атаманова