Справа № 668/430/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

у складі:

головуючого судді Савчака С.П.,

секретар судового засідання Орлова О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олешки Олешківського району Херсонської області скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Печерського районного відділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документа

ВСТАНОВИВ:

До Цюрупинського районного суду Херсонської області надійшла скарга ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Печерського районного відділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документу виданого Цюрупинським районним судом Херсонської області 22.03.2016 року про стягнення з ТОВ Лізингова компанія «Автофінанс» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 45 000,00 грн. За скаргою підставою для повернення виконавчого документа стягувачу з посиланням на п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» стало те, що у ході проведення виконавчих дій не було виявлено майна боржника на яке можна було б звернути стягнення, а здійсненні виконавцем протягом року заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. Разом з тим, дана норма закону стосується випадків, коли боржником є фізична особа, а не юридична, та коли її розшук або транспортних засобів здійснюється органами поліції. Приймаючи до уваги, що божником виконавчому провадженні №51970255 і виконання виконавчого листа №668/430/16-ц, виданого 22.03.2016 року Цюрупинським районним судом Херсонської області, є юридична особа ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс», то відсутні правові підстави для повернення виконавчого листа стягувану згідно п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». У звязку з чим рішення (постанова) державного виконавця Рудика Віталія Валерійовича від 06.06.2018 року про повернення виконавчого документу стягувану є неправомірним та таким, що прийняте усупереч вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню. Крім того, скаржник просить зобовязати державного виконавця виконати всі передбачені законом дії щодо примусового виконання рішення суду.

В судове засідання від ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 надійшли заява та лист про розгляд скарги без їх участі, заявлені у скарзі вимоги скаржник підтримує.

В судове засідання державний виконавець Печерського районного відділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 не зявився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про поважність причин не зявлення суд не повідомив, заперечень на скаргу не надав.

В судове засідання представник ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» не зявився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, про поважність причин не зявлення суд не повідомив, заперечень на скаргу не надав.

Дослідивши письмові докази суд встановив.

22.03.2016 року Цюрупинським районним судом Херсонської області видано виконавчий лист у справі № 668/430/16-ц року про стягнення з ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» на користь ОСОБА_1 адміністративного платежу в сумі 45 000,00 грн.

Постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 від 06.06.2018 року було повернено виконавчий лист стягувачу з наступних підстав. В ході провадження виконавчих дій з примусового виконання даного виконавчого документа встановлено: - згідно повідомлення ДФС України у боржника відкриті рахунки в фінансових установах, постановою державного виконавця на кошти які обліковуються на відкритих рахунках накладено арешт та яка прийнята банками до виконання. В подальшому державним виконавцем неодноразово направлялись платіжні вимоги в банки для списання коштів, однак вони повертались без виконання; - згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві за боржником зареєстровано транспортні засоби. Постановою державного виконавця оголошено транспортні засоби в розшук. Протягом року транспортні засоби не розшукано; - згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформація відносно нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення в реєстрі відсутня, між тим накладено арешт на все майно боржника, відомості внесено до єдиного державного реєстру на нерухоме майно та єдиного державного реєстру на рухоме майно; - виходом державного виконавця за місцем реєстрації боржника майна боржника не розшукано. Заходи здійснені державним виконавцем щодо розшуку майна боржника на яке можливо звернути стягнення виявились безрезультатними. У звязку з цим державним виконавцем на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено повернути стягувачу виконавчий лист № 668/430/16-ц виданий 22.03.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції яка діяла на 06.06.2018 року), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції яка діяла на 06.06.2018 року), заходами примусового виконання рішень є: - звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; - заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, п.п. 3, 7, 14, 19, 21 ч. 3, ч. 5 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом . Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: - з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; - викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; - у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; - отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник зобовязаний за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Відповідно до ч. 2, 5, 8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. У такому разі виконавець зобовязаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобовязані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. У разі якщо після накладення виконавцем арешту на кошти боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах боржник умисно не виконує судового рішення і відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах, виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності. У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів. Органи доходів і зборів зобовязані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ, п.п. 1, 10 розділу VІІІ, Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобовязаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення. Виявлення майна та звернення стягнення на майно боржника здійснюються у порядку, встановленому розділом VII Закону. Після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Отже, повернення виконавчого документу стягувачу можливе лише за умови виконання всіх передбачених законом дій щодо примусового виконання рішення суду, тобто якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення та транспортні засоби боржника (єдине наявне у боржника майно), розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Для встановлення зазначеного, виконавець повинен вжити відповідних заходів щодо встановлення відсутності майна у боржника (виявити його відсутність), а саме шляхом: - отримання від боржника декларації про його майно і доходи; - направленням запитів до державних органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та отримання від них відповідей (пояснень, довідок та іншої інформації) щодо рухомого та нерухомого майна власником якого є боржник (коштів в банківських установах, цінних паперів, корпоративних прав, обєктів інтелектуальної, творчої діяльності, та інших доходів), тобто виконавець повинен шляхом використання наданих йому прав вжити заходів для ефективного, своєчасного і повного виконання рішення суду за виконавчим документом. Запити виконавець повинен направляти до осіб, які мають відповідні відомості, здійснюють реєстрацію майна, майнових прав божника. І лише після отримання відповідей від усіх цих органів, підприємств, установ, організацій, які відповідно до законодавства України володіють зазначеною інформацією, яка може підтвердити відсутність майна у боржника виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу з підстав передбачених п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Закон України «Про виконавче провадження» не регламентує до яких саме органів, підприємств, установ та організацій державний виконавець має право звернутися з запитом щодо отримання зазначеної інформації, але надає йому ці повноваження (права) для виконання рішень судів, інших органів в інтересах стягувача. Відсутність прямих вказівок в Законі України «Про виконавче провадження» не означає, що виконавець може не вчиняти зазначених дій.

Державний виконавець Рудик В.В. при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», не встановив відсутність у ТОВ «ЛК «Автофінанс» іншого майна на яке можливо звернути стягнення, державний виконавець не перевірив відсутності зареєстрованих за ТОВ «ЛК «Автофінанс» морських або річкових суден, технологічних транспортних засобів, тобто не отримав відомостей від органів Міністерства внутрішніх справ України, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті (п.п. 20, 51 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на морському та річковому транспорті), Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України (п.п. 24, 25 Положення про Державну служби гірничого нагляду та промислової безпеки України). Крім того, державний виконавець не отримав відомостей від Міністерства економічного розвитку і торгівлі, як правонаступника Державної служби інтелектуальної власності щодо відсутності реєстрації права інтелектуальної власності за ТОВ «ЛК «Автофінанс».

Також, державний виконавець не отримав відомостей про відсутність у боржника корпоративних прав, а також дебіторської заборгованості - можливості стягнення на майно та кошти належні боржнику від інших осіб.

Крім того, державний виконавець не перевірив за даними Бюро технічної інвентаризації та даними Земельного кадастру про відсутність за ТОВ «ЛК «Автофінанс» зареєстрованих до 01.01.2013 року прав власності на житлові будинки, споруди та земельні ділянки.

На підставі викладеного постанова про повернення виконавчого листа є незаконною (протиправною) та підлягає скасуванню.

Крім того, необхідно зобовязати державного виконавця вжити заходів щодо виявлення майна боржника: - морських або річкових суден, технологічних транспортних засобів; - обєктів інтелектуальної власності; - корпоративних прав; - дебіторської заборгованості; - будинків, споруд та земельних ділянок.

Також, суд вважає за необхідне поновити скаржнику 10 денний строк для подання скарги, оскільки вважає, що його пропущено з поважних причин, а саме подання скарги на дії державного виконавця до його безпосереднього керівника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-261, 353-355, 447-451ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 10 денний строк для подання скарги.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 від 06.06.2018 року про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні № 51970255 незаконною та скасувати її.

Зобовязати державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 відновити виконавче провадження щодо стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 45 000,00 грн. за виконавчим листом № 668/430/16-ц від 22.03.2016 року та вжити заходів щодо встановлення наявності/відсутності у товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс»: - морських або річкових суден, технологічних транспортних засобів; - обєктів інтелектуальної власності; - корпоративних прав; - дебіторської заборгованості; - будинків, споруд та земельних ділянок.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (складення) суддею.

На ухвалу може бути подано апеляційна скарга до Апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд Херсонської області протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ухвали).

Повна ухвала складена (підписана) 13.09.2018 року.

Суддя (підпис) С. П. Савчак

Копія відповідає оригіналу

Суддя Савчак С. П.