Справа № 279/3863/17
Номер рядка звіту 48
Провадження № 2/279/252/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" січня 2018 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В : Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 18.02.2006 року вони перебувають у шлюбі, мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Їх сімейне життя не склалось, під час перебування у шлюбі між ними постійно виникають непорозуміння і сварки, фактично шлюбні відносини припинені, на протязі року проживають окремо, дружина його інтересами не цікавиться. Просив шлюб розірвати.

Сторони до суду не з"явились, позивач клопотав про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав. Відповідач причини неявки не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання, заперечень проти позову не надала. За таких обставин справу розглянуто без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 18.02.2006 року, який було зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис №62. Мають спільного неповнолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер.

Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положеннями ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась, шлюб носить формальний характер, отже даний позов підлягає задоволенню.

При цьому, судом не вирішується питання про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, оскільки дане питання сторонами не порушувалось.

Судові витрати підлягають стягненню відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4,12,81,141,247,259,263-265 ЦПК України, ст.ст. 110,112,113,115 Сімейного Кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянами України, зареєстрований 18.02.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис № 62 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачу не змінювати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги.

Сторони: позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, Молодіжна, 43 ;

відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Суддя: Невмержицька О.А.