Справа № 527/1362/18
провадження 2/527/621/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Левицької Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Папенко Л.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

представника третьої особи - Клусович О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу №527/1766/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участю третьої особи: служби у справах дітей Глобинської районної державної адміністрації про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження,-

В С Т А Н О В И В:

12.07.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , за участю третьої особи: служби у справах дітей Глобинської РДА про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження, в якому прохає: - виключити відомості про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1, як батька дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з актового запису про народження № 89 від 14.07.2010 року, внесеного Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Позовна заява мотивована тим, що з літа до середини жовтня 2009 році позивач підтримував інтимні стосунки з відповідачем . ІНФОРМАЦІЯ_2 року в ОСОБА_3 народився син, який був записаний як ОСОБА_6. Позивач намагався з'ясувати питання батьківства дитини, проте відповідач повідомила, що батьком сина є її співмешканець. Проте, на початку 2017 року ОСОБА_3 повідомила позивача, що він є батьком її сина ОСОБА_6. 23.03.2017 року між сторонами було укладено шлюб, 05.06.2017 року позивач добровільно визнав батьківство над ОСОБА_6 в органах РАЦС, вважаючи себе батьком дитини. Приблизно в березні 2018 року, під час сварки, відповідач повідомила позивачу, що він не є біологічним батьком її сина ОСОБА_6.

31.07.2018 року відповідачем ОСОБА_3 було направлено відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов не визнала. Вказала, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком її сина ОСОБА_6, про що йому було достовірно відомо на час подання до органів РАЦС заяви про реєстрацію батьківства, в зв'язку з чим, відповідно до ч. 5 ст. 136 СК України, він не має право оспорювати батьківство.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали, посилаючись на підстави та обставини, зазначені в ньому, просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Пояснила, що позивач ОСОБА_1 не є біологічним батьком її сина ОСОБА_6, про що йому було достовірно відомо, оскільки в 2009 році (час зачаття дитини) вона взагалі не бачилася та не спілкувалася з ОСОБА_1 В період з 2007 по 2014 роки вона проживала в цивільному шлюбі з ОСОБА_9 , який є біологічним батьком її сина ОСОБА_6. Близькі стосунки з ОСОБА_1 в неї склалися з 2015 року, вони одружилися, проте спільних дітей у них не було і ОСОБА_1 запропонував усиновити ОСОБА_6, щоб у них була справжня сім'я. У відділі РАЦС їм пояснили, що найшвидше це можливо оформити через спільну заяву про визнання батьківства. Вона ніколи не говорила позивачу ОСОБА_1, чи будь - яким іншим особам, що він є батьком ОСОБА_6, оскільки це не відповідає дійсності. ОСОБА_1 було відомо хто є біологічним батьком дитини.

Представник третьої особи - Клусович О.А. при винесенні рішення покладалася на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він є товаришем ОСОБА_1 . Пояснив, що він в 2009 році декілька разів бачив ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3, вони разом проводили час. Чи були між ними в той період інтимні стосунки йому не відомо. ОСОБА_1 говорив йому, що запише ОСОБА_6 на себе і хоче виховувати його як рідну дитину. Крім того, ОСОБА_1 говорив, що є висока ймовірність того, що він є батьком ОСОБА_6.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 надали пояснення, що в період з 2007 по 2014 рік ОСОБА_3 проживала в цивільному шлюбі з ОСОБА_9, з яким у них є спільна дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Їм не відомо про спілкування в 2009 році ОСОБА_3 з ОСОБА_1 Вважають, що ОСОБА_1 знав, що він не є батьком ОСОБА_6, оскільки в компанії друзів це питання неодноразово обговорювалось, всім було відомо, що батьком дитини є ОСОБА_9, ОСОБА_3 на цьому неодноразово наголошувала.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків по справі, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

27 червня 2010 року народився ОСОБА_6, про що в Книзі реєстрації народжень 14.07.2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 89. Матір'ю дитини є ОСОБА_3. Відомості про батька записані, у відповідності з вимогами ст. 135 СК України, зі слів матері.

23 березня 2017 року між ОСОБА_3 (відповідач) та ОСОБА_1 (позивач) було укладено шлюб, зареєстрований Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 27, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 23.03.2017 року серії НОМЕР_7. Після шлюбу прізвище дружини «ОСОБА_3» (а.с.9).

Згідно дослідженої в судовому засіданні копії справи № 12/12.3-05.01-43 від 05.06.2017 року про визнання батьківства ОСОБА_6 встановлено, що на підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства відповідно до ст. 126 СК України внесено зміни до актового запису про народження № 89, в тому числі в графу "відомості про батька", в якій зазначено, що батьком дитини є ОСОБА_1, у зв'язку з чим дитина стала ОСОБА_6.

Як наслідок, було видано свідоцтво про народження від 05.06.2017 року, де батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 вказані: матір'ю - ОСОБА_3, батьком - ОСОБА_15.

Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов'язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів визначає Сімейний кодекс України (далі - СК України).

Порядок визначення походження дитини регулює глава 12 СК України.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї (частина восьма статті 7 СК України).

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно із частиною першою статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до частини п'ятої статті 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

Положеннями статей 1, 2, 18, 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану, в тому числі про народження дитини, проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

Відповідно до пунктів 2.13, 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, різновидом яких є актовий запис про народження дитини, є серед іншого і рішення суду про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження. Зміни, доповнення, виправлення, зазначені в рішенні суду, вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що він не знав про те, що не біологічним батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 року і дізнався про вказаний факт лише в березні 2018 року.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, які є друзями відповідача ОСОБА_3 та були спільними друзями подружжя ОСОБА_3, і які підтвердили, що позивачу було відомо про походження дитини від іншого чоловіка, позивач мав намір створити сім'ю та виховувати сина ОСОБА_3 як рідну дитину.

Пояснення свідка ОСОБА_10 не спростовують пояснень вказаних свідків, останньому достовірно не відомо про відносини сторін в 2009 році.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_1 було достеменно відомо, що протягом 7 років батьком ОСОБА_6 у свідоцтві про народження була записана інша особа, а до нього не було пред'явлено будь-яких вимог щодо стягнення аліментів чи інших витрат на утримання дитини. Крім того, перед подачею спільної заяви про визнання батьківства, позивач не вбачав необхідності проведення аналізу ДНК на батьківство.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказує, що відповідач стверджувала, що батьком ОСОБА_6 є її співмешканець.

За таких обставин суд дійшов висновку, що подаючи до органів реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання батьківства, позивач був добре обізнаний про те, що не є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, а отже, він не має права оспорювати батьківство, виходячи з норми частини п'ятої статті 136 СК України, в зв'язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Викладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 08.02.2018 року у справі № 318/2458/15-ц

Керуючись ст. 136 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13, 81, 141, 206, 211, 258, 259, 263, 265, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участю третьої особи: служби у справах дітей Глобинської районної державної адміністрації про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського Апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, НОМЕР_1, рнокпп: НОМЕР_2);

Представник позивача: ОСОБА_2(адреса робочого місця адвоката: АДРЕСА_4)

Відповідач: ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_3, рнокпп НОМЕР_4);

Представник відповідача: ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків та інших обов'язкових платежів НОМЕР_5).

Представник третьої особи: Клусович Оксана Анатоліївна (місце знаходження: АДРЕСА_2, НОМЕР_6).

Повний текст рішення виготовлено 19.10.2018.

Суддя Т. В. Левицька