Апеляційний суд Житомирської області
Справа №280/600/18 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 81 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 280/600/18 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Алфімова Бориса Юрійовича

за апеляційною скаргою Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 червня 2018 року, постановлену під головуванням судді Василенка Р.О. у м. Коростишеві,

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Алфімова Бориса Юрійовича щодо непроведення заходів з опису рухомого та нерухомого майна боржника, арешту такого майна та його примусової реалізації в рамках виконавчого провадження № 44497539 щодо виконання рішення Коростишівського районного суду від 08.10.2007 року; зобов'язати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Алфімова Бориса Юрійовича здійснити дії з опису рухомого та нерухомого майна боржника ОСОБА_4, арешту такого майна та його примусової реалізації в рамках виконавчого провадження № 44497539 щодо виконання рішення Коростишівського районного суду від 08.10.2007 року.

В обґрунтування скарги зазначалося, що рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2007 року у справі № 2-481/2007 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_1 50000, 00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

10 грудня 2007 року Коростишівським районним судом було видано виконавчий лист № 2-481, який був пред'явлений до виконання до відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління у м. Києві.

Жодних дій державний виконавець на виконання рішення суду не вживав, і на підставі відсутності у боржника майна, на яке можна звернути стягнення постановою від 06.11.2008 року виконавчий документ було повернуто стягувачу.

08.10.2009 року постановою державного виконавця знову відкрито провадження за вказаним виконавчим листом. У 2015 році постановою державного виконавця Васільєвою Ю.В. була винесена постанова про арешт рухомого майна боржника.

Зазначив, що згідно інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно на ім'я боржника зареєстровано 23 об'єкта нерухомості, більшість з яких існували на момент винесення рішення судом.

Враховуючи, що з моменту пред'явлення виконавчого листа до виконання державним виконавцем не вчинено жодних заходів щодо реального виконання рішення суду, змушений був звернутися до суду із вказаною скаргою.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 14 червня 2018 року скаргу задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Алфімова Бориса Юрійовича щодо не проведення заходів з опису рухомого та нерухомого майна боржника, арешту такого майна та його примусової реалізації в рамках виконавчого провадження № 44497539 щодо виконання рішення Коростишівського районного суду від 08.10.2007 року.

Зобов'язано державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Алфімова Бориса Юрійовича здійснити дії з опису рухомого та нерухомого майна боржника ОСОБА_4, арешту такого майна та його примусової реалізації в рамках виконавчого провадження № 44497539 щодо виконання рішення Коростишівського районного суду від 08.10.2007 року.

Не погоджуючись із судовим рішенням, державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Домбровський Р.А. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги. В обґрунтування поданої скарги зазначив, що в період з 2007 по 2017 роки виконавчий лист, виданий на підставі рішення Коростишівського районного суду неодноразово повертався стягувачу з різних причин, зокрема по причині відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення та невідповідності виконавчого документа вимогам закону. Зазначив, що вказане виконавче провадження було передано державному виконавцю Алфімову Б.Ю. на початку квітня 2018 року, якого вже 24.04.2018 року було звільнено із займаної посади за власним бажанням. На даний час вказане виконавче провадження перебуває в провадженні виконавця Домбровського Р.А. Вважає, що скаржником не наведено доказів бездіяльності Алфімова Б.Ю. щодо проведення виконавчих дій. Додатково вказав, що посилання ОСОБА_1 на інформаційну довідку, яка, на його думку, підтверджує наявність у власності боржника 23 об'єктів нерухомого майна, є безпідставними, оскільки за результатами пошуку було висвітлено інформацію щодо осіб, які мають однакове прізвище, ім'я, по-батькові з боржником. А тому дані об'єкти нерухомого майна не належать боржнику вказаного виконавчого провадження.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 заперечив щодо її задоволення, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність доводів, викладених у ній, та з мотивів, що зазначені у його скарзі. Просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Зокрема, вказав, що в апеляційній скарзі не наведено жодних доказів, що обгрунтовували б відсутність підстав для прийняття оскаржуваного рішення, державний виконавець не наводить жодних обставин, що стверджували б, що ним вжито усіх заходів, передбачених законодавством, для виконання рішення суду. Зазначає, що звільнення державного виконавця Алфімова Б.Ю. з роботи не позбавляє стягувача оскаржити дії державного виконавця як посадової особи органу державної виконавчої служби.

Розглянувши скаргу в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2007 року у справі № 2-481/2007, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 21 листопада 2007 року, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_1 50000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 10-11, 12).

На підставі вказаного рішення суду, 10.12.2007 року було видано виконавчий лист 2-481, який в подальшому пред'явлено до виконання та за яким 08.10.2009 року відкрито виконавче провадження (а.с. 12).

Разом з тим встановлено і не заперечується сторонами, що фактичного виконання рішення суду не відбулося з огляду на те, що резолютивна його частина не містила чітко визначеного порядку стягнення коштів, а саме яка сума має бути стягнута на користь кожного з позивачів.

У зв'язку з цим, на підставі поданої ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заяви, Коростишівським районним судом 11 липня 2014 року ухвалено додаткове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 25000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, та на користь ОСОБА_3 25000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

23 липня 2014 року цим же судом видано виконавчий лист № 2-481/07 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 25000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Вчергове, 22 серпня 2014 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання згаданого виконавчого листа (а.с. 16).

Із витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вбачається, що постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 06 травня 2015 року накладено арешт на майно боржника (ОСОБА_4.) та оголошено заборону на його відчуження (а.с. 17).

Із наведеного вбачається, що в період з жовтня 2009 року (відкриття виконавчого провадження) по липень 2014 (ухвалення додаткового рішення судом) державним виконавцем не вчинено жодних активних дій спрямованих на роз'яснення судового рішення чи то ухвалення додаткового рішення у зв'язку із неможливістю його виконати внаслідок нечіткого викладу його резолютивної частини.

Окрім цього, з наявних у справі доказів вбачається, що з моменту винесення у 2015 році постанови про накладення арешту на майно боржника і по теперішній час, виконавцем не вчинялися жодні виконавчих дії по примусовому виконанню згаданого рішення суду.

Згідно з пунктом 9 частини третьої статті 124 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний розглядати в установлені строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження.

Згідно з п.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Проаналізувавши фактичні обставини справи у їх взаємозв'язку із наведеними вище нормами матеріального права, оцінивши в сукупності та кожен окремо подані сторонами докази, виходячи з мети забезпечення ефективності судового захисту, колегія суддів приходить до висновку, що бездіяльність державного виконавця є очевидною з огляду на те, що ним не вчинено усіх дій, спрямованих на належне та повне виконання судового рішення, що вже виконується понад десять років і по теперішній час фактично не виконано.

Саме з таких мотивів виходив суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу, з якими погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

З урахуванням наведеного, ухвала суду є такою, що постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 375, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві залишити без задоволення.

Ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 14 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14.09.2018.

Головуючий Судді