Справа №442/2037/18
Провадження №2/442/1125/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Медведика Л.О.,

за участю секретаря Чолавін Н.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, укладений 25.10.2003 року та зареєстрований відділом реєстрації атів цивільного стану м.Дргобича Дрогобицького МРУЮ Львівської області, актовий запис №553. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказує на те, що спочатку їхнє сімейне життя складаося добре, однак з часом їхні стосунки погіршилися, сім»я почалася розпадатись. Неодноразові примирення між ними не давали позитивного результату. В 2009 році він переїхав в Чеську Республіку. З цього часу вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують жодних відносин. Шлюб носить формальний характер. Він не має бажання бути разом з відповідачем. Кожен з них живе своїм життям, примирення між ними неможливе. В зв»язку з цим дійшов до висновку, що стосунки зберегти неможливо, так як вони стали чужими людьми.

Позивач в судове засідання не з»явилася.

Представник позивача ОСОБА_1 позов свого довірителя підтримала. Пояснила, що позивач, щоб утримувати сина, виїав в республіку Чехія. З 2009 року сім»я почалася розпадатися. Йому відомо про те що відповідач має іншого чоловіка., з яким у нього була бесіда. Сторони намагалися зберегти сім»ю, однак безрезультатно. В 2017 році вирішив розірвати шлюб, оскільки він суперечить моральним засадам суспільства, про що повідомив відповідача. Проживає з іншою жінкою без реєстрації шлюбу. Ситуація в сім»ї негативно впливає на психологічний розвиток сина. Не підтримує жодних подружніх відносин з відповідачем.

Відповідач в судове засідання не зявилася.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечила проти розірвання шлюбу, вказала, що дійсно 2009 року позивач виїхав до Чехії, звідки два роки не міг виїхати в зв»язку з відсутністю документів. Коли повернувся, стосунки між ними були поновлені. На Україні не зміг знайти роботу і знову поїхав в Чехію. Двічі на рік приїжджав. Запевняв відповідача, що забере її з дитиною до Чехії. Інколи надавав кошти, але в основному збирав їх на квартиру. Відповідач і надалі має почуття до позивача, іншого чоловіка не має. Відповідач категорично заперечує проти розірвання шлюбу та про іншу жінку їй нічого невідомо.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

З оглянутого свідоцтва про укладення шлюбу серії І-АМ №208809 від 11.01.2018 року, (виданого повторно) вбачається, що 25.10.2003 року між сторонами був зареєстрований шлюб відділом реєстрації атів цивільного стану м.Дргобича Дрогобицького МРУЮ Львівської області, актовий запис №553.

З оглянутого свідоцтва про народження серії 1-НМ №071169 від 10.07.2007 року вбачається, що у сторін 01.07.2007 року народився син ОСОБА_5.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання позивача будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого припинилось між сторонами почуття взаємної любові, поваги та дружби, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин протягом тривалого часу.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Крім того, згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 2ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд вважає, що сім'я «Фельнер» остаточно розпалась і зберегти її неможливо. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують шлюбних відносин тривалий час, наявність у позивача іншої жінки, з якою він проживає без реєстрації шлюбу, відтак подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення.

Висновок суду в даному випадку відповідає вимогам ст.112 СК України та п.10 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", згідно яких суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 4,7,10,81,141, 263-266 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, Івано-Франківська область, Долинський район, с.Розточки) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1), укладений 25 жовтня 2003 року та зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №553.

Сторони не заявили клопотання про зміну прізвищ.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Суддя Медведик Л.О.