Провадження № 2/761/2673/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яриновській Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» до ОСОБА_1, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про стягнення сплаченого страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в :

В липні 2016р. позивач ТзДВ «СК «Індіго» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідачки ОСОБА_1, в якому просив суд: стягнути з відповідачки на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 7242,22 грн., а також понесені судові витрати.

Судом до участі у справі, було притягнуто, за клопотанням сторони відповідача, в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача: ПрАТ «СК «Україна».

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15 липня 2015р. між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір страхування наземного транспорту № 206-П0081-15 (надалі по тексту - договір страхування), у відповідності до якого позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані із експлуатацією автомобіля НОМЕР_1 (надалі по тексту - застрахований ТЗ).

24 листопада 2015р. о 08:45 год. в м. Києві по вул. Кудрявський узвіз, 3/5 сталася ДТП за участю застрахованого ТЗ та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням відповідачки.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2016р. по справі № 761/11217/16-п, встановлено, що в діях відповідачки вбчається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження по справі закрито, у зв'язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення.

Вищезазначену подію було визнано позивачем страховим випадком, в зв'язку із чим, ним було складено Страховий акт № 17680/206 від 09 березня 2016р. на суму 7242,22 грн. В подальшому кошти в сумі 7242,22 грн. було перераховано позивачем на користь ТОВ «Ніко Центр Київ», в рахунок сплати вартості відновлювального ремонту застрахованого ТЗ. Оскільки в досудовому порядку відповідачка відмовляється сплатити суму сплаченого страхового відшкодування, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав та просив суд на підставі ст. ст. 993, 1166, 1192 ЦК України, ст. ст. 25, 27 Закону України «Про страхування» задовольнити позов.

До судового засідання стороною позивача було подано на адресу суду заяву, про розгляд справи у відсутність повноваженого представника позивача. Заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові (а.с. 89).

Відповідачка та її представник проти позову заперечили, надавши суду письмові заперечення, зазначаючи, що цивільна відповідальність відповідачки була застрахована у третьої особи, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проте позивач відмовляється звертатись до третьої особи з вимогою про відшкодування. Також, представник відповідача звертав увагу суду. що з зазначеним позивачем ідентифікаційним кодом юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань існує інша юридична особа ніж позивач, просив суд в задоволенні позову відмовити. В подальшому сторона відповідача також подала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Третя особа: про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, свого представника до суду не направила, пояснення на позов не подавались.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, та не оспорювалось сторонами, 15 липня 2015р. між позивачем та страхувальником ОСОБА_3 було укладено договір страхування, у відповідності до якого позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані із експлуатацією автомобіля НОМЕР_1 .

24 листопада 2015р. о 08:45 год. в м. Києві по вул. Кудрявський узвіз, 3/5 сталася ДТП за участю застрахованого ТЗ та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням відповідачки.

Вказана ДТП мала місце з вини відповідачки, що встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2016р. по справі № 761/11217/16-п.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошував, що внаслідок виплати ним страхового відшкодування у розмірі 7242,22 грн., до нього перейшло право вимоги до відповідачки.

Суд вважає, що право вимоги яке виникає в порядку та на умовах передбачених ст. 993 ЦК України, а також ст. 27 Закону України «Про страхування», є суброгаційним, а відповідний обов'язок відшкодування шкоди винною особою, з огляду на положення ст. 1166 ЦК України є деліктним зобов'язанням.

Положеннями ст. ст. 512, 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках встановлених законом, при цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом».

Зокрема положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п .27 постанови № 4 від 01 березня 2013р., що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика, суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Так, у випадку суброгації, відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні, із збереженням самого зобов'язання, на підставі договору страхування, а також ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування». У випадку регресу, одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється нормами ст. 1191 ЦК України.

Судом встановлено, що на час ДТП, цивільна - правова відповідальність відповідачки, як власника наземного транспорту була застрахована у третьої особи на підставі Поліса АІ/5571633 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України, висновки ВП Верховного Суду, яка в постанові від 04 липня 2018р. (справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176цс18) зазначила, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також те, що позивач в досудовому порядку не звертався до третьої особи з вимогою про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, за страховим випадком, який мав місце 24 листопада 2015р. за участі відповідачки, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки після сплати позивачем на користь ТОВ «Ніко Центр Київ» визначену суму відновлювального ремонту (суму страхового відшкодування) за договором страхування у розмірі 7242,22 грн., до нього в порядку та на умовах передбачених ст. ст. 512, 514, 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», перейшло суброгаційне право вимоги саме до третьої особи, а не до відповідачки.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 15, 16, 256, 512, 514, 993 ЦК України; ст. 27 Закону України «Про страхування»; ст. ст. 3, 9, 22, 29, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

в и р і ш и в :

Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Немировича - Данченка, 1) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3, проживає за адресою: АДРЕСА_1), третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» (РНОКПП 30636550, місцезнаходження: м. Київ, вул. Ревуцького, 42-Г) про стягнення сплаченого страхового відшкодування - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 13 вересня 2018р.

Суддя: