Провадження №2/193/531/18
У Х В А Л А

18 жовтня 2018 року смт.Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Шумська О.В., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

Представник заявника ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Разом із позовною заявою представник позивача подав заяву до суду про забезпечення позову та просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу-виконавчого напису нотаріуса №9310 від 20.07.2017, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором DNH4KP79210027 від 18.10.2006 року. При цьому представник заявника посилається на той факт, що у випадку не вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, при задоволенні позову потягнуть за собою порушення прав та інтересів заявника, відновлення яких потребуватиме значних зусиль та часу.

Під час розгляду вказаної заяви про забезпечення позову суддя керувався положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України, відповідно до яких заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову та доданими до неї документами, вважаю, що її подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно зі ч. 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із роз"ясненнями, наданими у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв по забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Тобто, зважаючи на те, що у заяві про забезпечення позову не обґрунтовано наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд позбавлений можливості вирішити питання про співмірність обраного заявником заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Жодних доказів на підтвердження викладених у заяві про забезпечення позову обставин, у тому числі й щодо наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, представником заявника до суду не подано.

Крім того, відповідно до п.5 ч.1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити ціну позову, про забезпечення позову якого просить представник заявник, однак в заяві заявником вона не зазначена.

Керуючись ст. ст. 150-153 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню- повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя: О.В.Шумська