Справа № 202/2963/18
Провадження № 2/202/1616/2018
17 вересня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.
за участю секретаря - Кишковар Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпрі ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини, -
Позивач звернулася до суду з позовом про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини, який потім уточнювала. В уточненій позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2006 року по 23 вересня 2010 року. Під час перебування у шлюбі у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою. Зазначила, що бажає виїхати з дитиною на відпочинок для оздоровлення до Автономної Республіки Крим з 26 жовтня 2018 року до 10 листопада 2018 року, де проживають її батьки, однак відповідач відмовляється надати згоду на виїзд дитини за межі України. У зв'язку з викладеним, просила суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон до Автономної Республіки Крим її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 на період з 26 жовтня 2018 року по 10 листопада 2018 року.
В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомили.
Суд, зі згоди позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши позивача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 23.09.2010 року було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи утримання з 21.08.2010 року до повноліття дитини.
Також судом встановлено, що позивач має намір виїхати з дитиною на відпочинок для оздоровлення до Автономної Республіки Крим з 26 жовтня 2018 року до 10 листопада 2018 року, де проживають її батьки, однак відповідач згоди на виїзд малолітньої дитини за межі України не надає, та зв'язок з батьком дитини взагалі втрачений.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», постановою КМУ від 27 січня 1995 року №
57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (зі змінами).
У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.
Відповідно до ст. 10 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в'їзду-виїзду за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16- річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (зі змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду малолітньої дитини за кордон України, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Приймаючи до уваги цілі вивозу дитини ОСОБА_3 до АР Крим, те, що у місті Севастополь проживають батьки позивача, які мають у власності житло, враховуючи відсутність військових дій на тимчасово окупованій території АР Крим, а також те, що дитина ОСОБА_3 дійсно потребує оздоровлення, оскільки часто хворіє простудними захворюваннями, суд вважає можливим надати позивачці дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон до Автономної Республіки Крим її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 на період з 26 жовтня 2018 року по 10 листопада 2018 року.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -
Надати ОСОБА_1 дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон до Автономної Республіки Крим її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 на період з 26 жовтня 2018 року по 10 листопада 2018 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18.09.2018 року.

Суддя

Г.О. Кухтін