Провадження № 2/752/2995/18
У Х В А Л А

про передачу справи з одного суду до іншого

03.01.2018 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про припинення договору іпотеки, -

в с т а н о в и в:

27.12.2017 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яку передано судді, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Позивач просить суд визнати припиненим договір іпотеки № РСL - 005/067/2007, укладений 25 травня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2

Як вбачається із змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, за умовами договору іпотеки № РСL - 005/067/2007 від 25 травня 2007 року предметом іпотеки є нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні позовів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, правила статті 114 ЦПК України в редакції 2004 року про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦК України, майном, як особливим об'єктом, вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки, а відповідно до ч. 2 зазначеної статті майнові права визнаються речовими правами.

При визначенні підсудності не повинно допускатись звуження визначеного ч. 1 ст.114 ЦПК України в редакції 2004 року критерію віднесення позовів до виключної підсудності шляхом обмеження його визначенням лише предмета (об'єкта) позову, оскільки в такому випадку втрачається сама можливість чіткого застосування правил виключної підсудності за позовами, що виникають з приводу нерухомого майна.

Правила виключної підсудності стосуються позовів щодо будь-яких вимог, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно, у тому числі і з приводу припинення іпотеки, предметом якої є нерухоме майно: квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до частини 9 статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 30 та п. п. 1 ч. 1 ст. 31, 32 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

у х в а л и в:

Справу за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про припинення договору іпотеки передати на розгляд до Святошинського районного суду м. Києва (01032, м. Київ, вул. Жилянська, 142).

Зобов'язати УДКСУ у Голосіївському районі м. Києва повернути сплачену ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 640,00 грн., що було перераховано: одержувач УДКСУ у Голосіївському районі м. Києва, код отримувача 38039757, МФО 820019, рахунок 0002, призначення платежу: суд. збір за позовом до Голосіївського районного суду м. Києва, за квитанцією № 36 від 27 грудня 2017 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя