У Х В А Л А

Іменем України

22 жовтня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді: Таран Н.Г., секретаря судового засідання Ковтуненка В.В., за участі: представника позивача -адвоката ОСОБА_1, розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості.

В підготовчому судовому засіданні представником позивача подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на ? частку в статутному капіталі Товариства «БІ.ЕМ.БІ» Консалтинг груп» власником якої є дружина відповідача.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, додані до неї матеріали, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову не відповідає змісту та формі заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за борговою розпискою.

Представником позивача подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_4 та зазначає, що вказана особа є дружиною відповідача, отже відповідачу належить ? частка статутного капіталу юридичної особи, 34% яких, належить дружині відповідача.

Представник позивача зазначила, що підставами звернення до суду з цією заявою є необхідність гарантування виконання рішення суду.

Така аргументація заяви є безпідставною, оскільки доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а жодних доказів того, що вказане майно є спільною сумісною власністю відповідача та його дружини, взагалі що дана особа є дружиною відповідача суду не надано.

Крім того, до заяви про забезпечення позову не долучено квитанцію про сплату судового збору.

З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку про необхідність повернення заяви про забезпечення позову, оскільки вона подана без додержання вимог ст.. 151 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись стст. 149, 151, 152, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості - повернути представнику позивача.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення ухвали.

Суддя Н.Г.Таран