ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/888/18
Номер провадження 2-о/292/33/18
І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

16 жовтня 2018 року смт.Пулини

Червоноармійського районного суду Житомирської області

Суддя- Гуц О.В.

секретар судового засідання Риданова Г.В.

у цивільній справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Пулинська селищна рада Пулинського району Житомирської області про встановлення факту проживання однією сім"єю.

У судовому засіданні брала участь заявниця ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року заявниця ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_10 у віці 79 років помер ОСОБА_3, про що зроблено актовий запис за №2. До майна померлого заведено спадкову справу №151/2010. Спадкоємцями по справі є вона та ОСОБА_4, який відмовився від спадщини.

Постановою державного нотаріуса Пулинської державної нотаріальної контори від 31.05.2018 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_3, у зв»язку з тим, що не встановлено родинні відносини.

Згідно свідоцтва про її народження серії НОМЕР_1, виданого Барашівським райбюро ЗАГС Житомирської області, матір"ю ОСОБА_2 є ОСОБА_6, а батьком - ОСОБА_7

У подальшому вона змінила прізвище на "ОСОБА_2".

Фактично з жовтня 1958 року її вихованням та утриманням займався ОСОБА_3, який проживав однією сім»єю з її матір»ю ОСОБА_6 Таким чином, сімейні стосунки між нею та ОСОБА_3 виникли з цього часу.

ІНФОРМАЦІЯ_11 померла її мати - ОСОБА_8 На той момент ОСОБА_3 був самотнім чоловіком, за яким вона здійснювала постійний догляд, як за членом сім"ї, аж до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_10, допомагала йому в побуті, здійснила його поховання за власні кошти.

Враховуючи вищевикладене, просить суд встановити факт її проживання однією сім"єю з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з жовтня 1958 року по день смерті останнього.

В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву із наведених у ній підстав та просила суд дану заяву задовольнити. Зокрема заявниця зазначила, що ОСОБА_3, який проживав з її матір"ю однією сім"єю, виховував її з чотирьохрічного віку, як власну доньку. Після закінчення школи вона проживала окремо від них, про те відвідувала часто, допомогала по господарству, привозила продукти харчування. Станом на 2005 рік вона проживала з двома неповнолітніми дітьми, віком 5 та 11 років, у Ворзилі Київської області, діти відвідували школу у Ірпіні. Однак вона часто бувала у батьків, допомагала їм по господарству, в огороді, робила поточні ремонти в будинку. Після смерті матері, у 2006 році продовжувала надавати таку ж допомогу ОСОБА_3, до моменту його смерті та поховання ОСОБА_3 здійснювала за власні кошти. За життя ОСОБА_3 самостійно розпоряджався своєю пенсією, вона за власні кошти придбавала для нього необхідні продукти харчуваня. Будь-яких речей спільно з ОСОБА_3 за цей час вони не набували.

Представник заінтересованої особи Пулинської селищної ради Пулинського району Житомирської області в судове засідання не з"явився, про місце та час його проведення належним чином повідомлений, від селищного голови Пулинської селищної ради Пулинського району Житомирської області на адресу суду надійшла письмова заява, в якій він просить розглядати справу без участі представника селищної ради. Проти задоволення даного позову не заперечують, при вирішенні позову покладаються на розсуд суду. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення заявника та свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява до задоволення не підлягає з таких підстав.

Як вбачається зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник.

Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю.

У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов'язані спорідненням зі спадкодавцем.

Про ознаки проживання однією сім'єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім'ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Судом встановлено, що метою встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини являється можливість оформлення заявником спадщини ОСОБА_3 Таким чином, даний факт безпосередньо породжує юридично значимі наслідки, тобто для досягнення поставленої заявником мети даний факт має правоустановче значення. Крім того, встановлення даного факту не пов'язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення.

Із копії свідоцтва про народження заявника серії НОМЕР_2 від 27.06.1956 року, виданого Барашівським райбюро ЗАГС Житомирської області, вбачається, що її батьками є: ОСОБА_7 та ОСОБА_6.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 12.01.1974 року, виданого Чернявською сільською радою с.Чернявка Червоноармійського району, заявник, у зв»язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_9, змінила дошлюбне прізвище "ОСОБА_2" на "ОСОБА_2".

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 10.02.2010 року, виданого виконавчим комітетом Пулино-Гутської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_10, про що складено відповідний актовий запис №2.

Як вбачається з копії заяви ОСОБА_2 від 11.06.2010 року до Червоноармійської державної нотаріальної контори, остання прийняла спадщину після померлого ОСОБА_10 Крім неї спадкоємцем є ОСОБА_4. Останній від прийняття спадщини відмовився.

Згідно копії витягу зі Спадкового реєстру в Спадковому реєстрі №24431575 від 09.08.2010 року та довідки № 340/01-16 від 24.05.2018 року, виданої Пулинською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10, заведено спадкову справу №151/2010, чинні заповіти відсутні. Спадкоємці по справі: ОСОБА_2, яка прийняла спадщину у встановлені законом строки та ОСОБА_4, який відмовився від спадщини.

Відповідно до копій витягів з погосподарських книг Пулино-Гутської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області за 1958-1960, 1961-1963, 1964-1966, 1967-1969, 1971-1973, 1996-1998 роки, в селі Пулино-Гута у вказані роки проживала сім»я: чоловік ОСОБА_3, 1930 р.н., дружина ОСОБА_8, 1929 р.н., дочка ОСОБА_2, 1956 р.н. та син ОСОБА_4, 1959 р.н., за 1974-1975 роки проживали: чоловік ОСОБА_3, дружина ОСОБА_8, син ОСОБА_4, дочка ОСОБА_2 вибула в Кримську область, за 1991-1993 роки, проживали: чоловік ОСОБА_3, дружина ОСОБА_8 .

За даними у довідках виконкому Пулино-Гутської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області №258 від 11.06.2010 року та виконкому Пулинської селищної ради Пулинського району Житомирської області №795 від 25.05.2018 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10, до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, підстава погосподарська книга № 3, особовий рахунок № 207.

З довідки виконкому Пулино-Гутської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області №162 від 11.02.2010 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 займалася похованням ОСОБА_3 та здійснювала обряд поховання за власні кошти. Відповідно до довідки № 1087 від 02.08.2018 року, виданої виконкомом Пулинської селищної ради Пулинського району Житомирської області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, в такий період: з 1958 року по 20.01.1974 року, з 01.09.1998 року по 04.09.2000 року, з 15.02.2013 року і по даний час. Аналогічні відомості містяться у к-копії паспорта серії НОМЕР_5 на ім"я ОСОБА_2.(а.с. 5-6).

Згідно довідки сектору освіти, сім"ї, молоді, спорту, культури і туризму № 106 від 06.07.2018 року, ОСОБА_2 дійсно у 1979 році закінчила Пулиногутську восьмирічну школу Червоноармійського району, у якій навчалася з 1963 року.

Постановою державного нотаріуса Пулинської державної нотаріальної контори Житомирської області №347/02-31 від 31.05.2018 року, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_3, у зв"язку з тим, що не встановлено родинні відносини .

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що проживає по сусідству з ОСОБА_2 та їй відомо, що ОСОБА_3 виховував заявницю з того часу коли їй виповнилося близько 3-х років та відносився до неї, як до рідної доньки. Після закінчення школи заявниця проживала спочатку у м.Житомирі, а після того як вийшла заміж, певний час проживала з сім"єю в Криму. Звідти сім"я заявниці переїхала до Києва. Заявниця часто навідувалася до батьків, допомагала їм по господарству, привозила подарунки. Похованням ОСОБА_3 займалася заявниця. Після смерті ОСОБА_3 , заявниця поселилася у будинку, де проживав за життя ОСОБА_3 та її мати і з вказаного часу проживає там постійно.

Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статті 58 та 59 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими.

Відповідно до ст.229 ЦПК, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті, показаннями свідків оглянути речові докази.

Письмові пояснення: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 30.05.2018 року, посвідчені т.в.о.старости виконавчого комітету Пулинської селищної ради Пулинського району Житомирської області, не можуть бути належними доказами у справі, оскільки вказані особи не були безпосередньо допитані судом як свідки під час розгляду справи, клопотання про їх виклик в судове засідання для допиту, заявник перед судом ,не порушувала .

Оскільки в ході судового розгляду факт що має юридичне значення , а саме той факт що заявник , як того вимагає положення ст.1264 ЦК України , проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини , свого підтвердження не знайшов, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення даної заяви.

Керуючись ст.1264 ЦК України, ст.ст.4, 11, 13, 57-59, 81, 89, 206, 258-259, 263-265, 293, 294, 315 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_2, заінтересована особа Пулинська селищна рада Пулинського району Житомирської області про встановлення факту проживання однією сім"єю, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п.15.5 та п.15 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський районний суд протягом 30-ти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення виготовлено 22 жовтня 2018 року.

Суддя О.В.Гуц