Справа № 369/7880/18
Провадження № 2/369/3050/18
26.09.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Ковриженко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дтиною трирічного віку,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дтиною трирічного віку, посилаючись на те, що 03 травня 2017 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2.
В них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею.
Шлюбні відносини у них з ОСОБА_2 не склалися. На даний час вони з чоловіком проживають окремо та не ведуть спільного господарства.
ОСОБА_2 ухиляється від покладених на нього обовязків щодо утримання своєї дитини.
Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 кошти в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не зявились, до суду від представника позивача надійшла заява, в якій представник позивача позов підтримав позовні вимоги та просив розгляд справи проводити без участі позивача та її представника.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він просив, у звязку з його хворобою відкласти розгляд справи.
Однак, в обґрунтування своєї заяви про відкладення розгляду справи відповідач не надав суду належних доказів його перебування на лікарняному. У звязку з чим суд не вбачає поважних підстав для відкладення розгляду справи.
Оскільки представник позивача ОСОБА_1 в поданій до суду заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи, тому суд вважав за доцільне провести заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 03 травня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 214982, видане 03 травня 2017 року виконавчим комітетом Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 6.
Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 364338, видане 23 вересня 2017 року Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.
Згідно довідки № 711 від 25 червня 2018 року, виданої виконавчим комітетом Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. На своєму утриманні ОСОБА_1 має двох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні.
Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обовязків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 січня по 30 червня 2018 року становить 1492 грн., для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв становить 1860 грн.
Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому суд виходить з того, що обов'язок того з батьків, хто проживає окремо, утримувати дитину не залежить від порядку (офіційно/неофіційно) працевлаштування платника аліментів.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з травня-червня 2018 року шлюбні відносини між ним та ОСОБА_1 фактично припинені. Шлюбні відносини між ними погіршилися, в сім»ї виникали сварки, у звязку з чим він вимушений проживати окремо від сім»ї. На даний час він не працює, оскільки не може знайти роботу за місцем постійного проживання, у звязку з чим подав документи для взяття його на облік в центрі зайнятості. Він особисто передавав кошти позивачці на утримання їхнього сина та в подальшому згоден надавати добровільно кошти на утримання сина. З часу, коли він дізнався, що дружина звернулась до суду з позовом до нього про стягнення аліментів, він почав перераховувати їй кошти на утримання сина за допомогою поштових переказів. На разі він не має можливості утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років, оскільки він не працює та не має доходу. Відповідно до виписки з протоколу лікарсько-консультативної комісії від 23.08.2018 року він має захворювання правобічний брахіоннексит в стадії неповної ремісії, у звязку з чим потребує стаціонарного лікування. Також він має боргові зобовязання перед банківськими установами. Враховуючи викладене, відповідач ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
Суд, зясувавши дійсні обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані докази, а також керуючись ст. ст. 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів) на дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до вимог ч. 2 ст.77 Сімейного кодексу України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, в грошовій формі.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Суд, оцінивши докази, та вислухавши надані пояснення сторонами у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходів) до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, починаючи з 04 липня 2018 року.
В решті вимог суд відмовляє у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено заявлені вимоги щодо необхідності стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходів) відповідача до досягнення дитиною трирічного віку.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з ОСОБА_2 в розмірі 704,80 грн. в дохід держави.
Керуючись п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 77, 78, 79, 80, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 268, 280, 281 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, щомісячно аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 липня 2018 року.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704,80 грн. в дохід держави.
Інформація про позивача: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.
Інформація про відповідача: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.