Справа № 183/4655/18
№ 2/183/2863/18
25 вересня 2018 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі
головуючого судді Городецького Д.І.
секретаря Макаренко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про захист прав власника, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
06 серпня 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про захист прав власника, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням .
Ухвалою суду від 22 серпня 2018 року було відкрите провадження у справі.
Ухвалою суду від 25 вересня 2018 року було закрите підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті.
Представник позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі, позов підтримує, просить суд задовольнити вимоги.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, була належним чином повідомлена про місце, дату і час судового засідання, в звязку з чим. судом проведений заочний розгляд справи.
В обґрунтування вимог, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 посилалися на те, що на праві власності йому належить будинок, а розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Погрузна, 19.
Відповідач ОСОБА_3 є колишньою дружиною ОСОБА_5, сином ОСОБА_2 від першого шлюбу.
ОСОБА_3 в жилому будинку не зареєстрована, але в жилому приміщенні з 16.10.2008 р. зареєстрований її син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 та її син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку ніколи не проживали, фактично мешкають за адресою: АДРЕСА_1.
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 зазначили в заяві, що реєстрація ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 перешкоджають реалізації їх прав як власників житла, в звязку з чим, посилаючись на вимоги ст.ст. 316, 317, 391, 405 ЦК України, просили суд визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Погрузна, 19.
Суд, дослідивши надані позивачами докази, приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Погрузна, 19
Право власності ОСОБА_1 на спірне нерухоме майно підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30.05.2012 року, виданим виконавчим комітетом Новомосковської міської ради та Витягом про державну реєстрацію прав від 30.05.2012 р., номер витягу 34326029.
Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
На підстав статті 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
У відповідності до статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.
У відповідності до вимог статті 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння.
Судом встановлено, що в спірному жилому будинку з 16.10.2008 р. зареєстрований онук ОСОБА_2 - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, матірю якого є ОСОБА_3, що підтверджується випискою з домової книги.
Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» надане визначення терміну поняття місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.
У відповідності до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з часу реєстрації в будинку не проживає, що підтверджується актом від 16.07.2018 р. складеним комісією за участі голови квартального комітету № 20.
Згідно до приписів ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
На підставі частини 2 статті 176 СК України, права батьків та дітей на користування житлом, яке є власністю когось з них, встановлюється законом.
Житлові правовідносини в Україні регулюються спеціальним законом Житловим кодексом України.
Так, на підставі ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно вимог ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Крім того, згідно частин 2,3 статті 18 Закону України «Про охорону дитинства», діти члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи піки та піклування зобовязані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень.
Таким чином, дитина має право на користування житлом у тому випадку, якщо постійно (або тимчасово) проживає в жилому приміщенні разом з батьками (або одним з них).
Судом встановлено, що мати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою Відділу адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області.
На підставі частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, його мати, як відповідач не надала суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджають йому користуватися житловим приміщенням, фактично мешкає з матірю в іншому жилому приміщення, суд приходить до переконання, що у відповідності до вимог частини 2 статті 405 ЦК України він може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житлом, в звязку з чим, вимоги позивачів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 76-81, 89, 258-259, 263-268 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) до ОСОБА_3 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) в інтересах ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 про захист прав власника, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням житловим будинком, розташованим за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Погрузна, 19.
Стягнути ОСОБА_3 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) судові витрати в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).
Стягнути ОСОБА_3 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) судові витрати в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повне судове рішення складено 25 вересня 2018 року.

Суддя Д.І. Городецький