Ухвала

01 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 520/4114/16-ц

провадження № 61-30884св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: ЖуравельВ. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - Одеська міська рада,

відповідач - ОСОБА_4,

представник відповідача - ОСОБА_5,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Марфін Банк»,

треті особа: департамент комунальної власності Одеської міської ради, ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги ОСОБА_5 - представника ОСОБА_4 та публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» на рішення апеляційного суду Одеської області від 06 липня 2017 року у складі колегії суддів: Ващенко Л. Г., Вадовської Л. М., Плавич Н. Д.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року Одеська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» (далі - ПАТ «Марфін Банк»), треті особи: департамент комунальної власності Одеської міської ради, ОСОБА_6, у якому просила усунути перешкоди в користуванні майном, витребувати майно з чужого незаконного володіння.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до рішення Одеської обласної ради народних депутатів від 25 листопада 1991 року № 266-ХХІ «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)» жилі будинки разом зі всіма вбудованими нежилими приміщеннями, що розташовані на території м. Одеси, передано до комунальної власності територіальної громади м. Одеси Одеської міської ради.

Нежиле приміщення технічного поверху (горище, 17 поверх) на АДРЕСА_1, загальною площею 262,3 кв. м відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 1991 року № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)» з листопада 1991 року належить на праві комунальної власності Одеській міській раді.

01 липня 2003 року між представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (на цей час - Департамент комунальної власності Одеської міської ради) і товариством з обмеженою відповідальністю «Телекомпанія «АРС» (далі - ТОВ «Телекомпанія АРС»), генеральним директором якого був ОСОБА_6, укладено договір оренди спірного нежилого приміщення, за умовами якого нежиле приміщення було передано у платне строкове користування.

Надалі на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2006 року, поза волею Одеської міської ради, спірне нежиле приміщення перейшло у власність фізичної особи ОСОБА_6

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 липня 2008 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2006 року скасовано з направленням справи на новий розгляд. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_6 про визнання права власності на спірне нежиле приміщення залишені без розгляду.

Разом з цим, 21 грудня 2006 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу спірного нежилого приміщення.

Надалі рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2008 року спірне нежиле приміщення загальною площею 262,3 кв. м було розділено на 2 окремі об'єкти нерухомого майна із визнанням права власності на них, а саме: на нежиле приміщення загальною площею 111,1 кв. м (АДРЕСА_1), і нежиле приміщення загальною площею 151,2 кв. м (№ 201).

Станом на квітень 2016 року власником нежилого приміщення АДРЕСА_1 є ОСОБА_4, а № 201 - ПАТ «Марфін Банк».

Оскільки спірне нежиле приміщення вибуло з власності Одеської міської ради поза її волею, на підставі судового рішення, яке скасоване, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2016 року у складі судді Куриленко О. М. у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06 липня 2017 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2016 року в частині вимог Одеської міської ради до ПАТ «Марфін Банк» про усунення перешкод у користуванні майном та витребування нерухомого майна скасовано, провадження у справі в цій частині закрито.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 06 липня 2017 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2016 року в частині вимог Одеської міської ради до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном та витребування нерухомого майна скасовано, позов Одеської міської ради в цій частині задоволено.

Усунено перешкоди Одеській міській раді у користуванні майном шляхом зобов'язання ОСОБА_4 звільнити нежиле приміщення АДРЕСА_1, загальною площею 111,1 кв. м.

Витребувано у ОСОБА_4 нежиле приміщення АДРЕСА_1 на користь Одеської міської ради.

У серпні 2017 року ОСОБА_5 - представник ОСОБА_4 та ПАТ «Марфін Банк» подали касаційні скарги, у яких, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили рішення суду апеляційної інстанції скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

У вересні 2017 року Одеська міська рада подала заперечення на касаційну скаргу, у яких просила залишити її без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України 29 травня 2018 року справа № 520/4114/16-ц передана до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 260, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 520/4114/16-ц за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», треті особа: департамент комунальної власності Одеської міської ради, ОСОБА_6, про усунення перешкод у користування майном, витребування майна з чужого незаконного володіння призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н.О. Антоненко

В.І. Крат