Справа № 468/1744/17-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

11.01.2018 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Янчук С.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову. Із змісту заяви слідує, що 22.12.2017 року заявник звернувся до Баштанського районного суду Миколаївської області з позовною заявою про визнання обєктів спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності, стягнення коштів.

Предметом даного позову є, зокрема, визначення 1/2 частки заявника в житловому приміщенні №5, яке розташоване в Польщі, місті Свідниця на вул. Длугєй, 8, для якого Районний Суд Свідниці V Відділ Реєстру нерухомості (книги реєстрації власності) веде реєстраційну книгу нерухомості Kw № SW1S/00060802/6 з власністю якого пов'язана частка 1548/10000 в загальній власності, яка є землею та частинами будівлі та обладнання, які не використовуються власниками приміщень, включеними до реєстраційної книги KW № SW1S/00037465/1, що ведеться Районним судом в Свідниці V Відділ Реєстру нерухомості.

Заявник просить суд накласти арешт на вказане нерухоме майно, посилаючись на те, що дане нерухоме майно є спільним майном подружжя та відповідачка намагається продати свою частку даного майна третім особам, а тому існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

В ході розгляду заяви про забезпечення позову встановлено наступне.

22.12.2017 року до Баштанського районного суду Миколаївської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання обєктів спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності, стягнення коштів та визначення частки у праві спільної часткової власності, предметом якого є, зокрема, вищевказане спірне житлове приміщення.

Ухвалою суду від 27.12.2017 року дану позовну заяву було залишено без руху для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На усунення недоліків позивач надав до суду уточнену позовну заяву (одночасно з вищевказаною заявою про забезпечення позову), якою позивач уточнив вимогу з приводу вищевказаного нерухомого майна та просив визнати на ним право власності на 1/2 частку даного жилого приміщення.

Відповідно до ч.1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

З доданих до заяви про забезпечення позову документів (позовної заяви, копії нотаріального акту від 12.11.2015 року) вбачається, що вищевказане житлове приміщення було придбано сторонами спільно за безпосередньої участі кожного із них в якості покупців, тобто вони є співвласниками даного майна.

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом з приводу вирішення спору щодо належної йому частки в даному майні, а тому наведені останнім обставини з приводу того, щовідповідач намагається продати свою частку даного майна третім особам, суд не вважає як такими, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За такого, суд вважає, що у забезпеченні позову слід відмовити.

На підставі виклдаеного та керуючись ст.ст. 149-153, 258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: