11.09.2018 227/3493/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне)

11 вересня 2018 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Тітової Т.А.

При секретарі Михайловській Т.П.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 В»ячеславовича про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,

В с т а н о в и в :

Позивачі в серпні 2018 року звернулись в суд з цим позовом до ОСОБА_4 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим в м. Білицьке, вул.. Вознесенського 13-12, яке їм належить на праві спільної власності.

В обгрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що вказана квартира їм належить на підставі свідоцтва про право власності , виданого органом приватизації 02 жовтня 2007 року. З 2007 року в даній квартирі був зареєстрований і проживав відповідач , з яким 22 липня 2011 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 1 листопада 2016 року шлюб було розірвано , потім повторно шлюб зареєстрований 05 грудня 2017 року і знову 10 квітня 2018 року розірвано . Відповідач фактично на протязі двох років в даній квартирі не проживає,а після остаточного розірвання шлюбу не знімається з реєстрації .

В судовому засіданні позивачі участі не приймали , звернулась з письмовими заявами про розгляд справи за їх відсутності , позовні вимоги підтримують.

Представник позивачів ОСОБА_5 також подав заяву про розгляд справи без його участі .

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив,про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, отримане зворотне поштове повідомлення про вручення судової повістки,відзив на позов не подав. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.. 280 ЦПК України на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи , суд дійшов висновку про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено , що позивачам на підставі свідоцтва про право власності , виданого 02 жовтня 2007 року органом приватизації, належить на праві спільної власності квартира, розташована в м. Білицьке Донецької області, вул.. Вознесенського 13-12. Право власності зареєстроване згідно витягу від 23 жовтня 2007 року , виданого Добропільським бюро технічної інвентаризації.

Як убачається із рішень Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 листопада 2016 року і 10 квітня 2018 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 двічі реєструвався шлюб : 22 липня 2011 року, який розірваний 01 листопада 2016 року , і 05 грудня 2017 року, розірваний 10 квітня 2018 року.

Як видно з відміток про реєстрацію в будинковій книзі за адресою в м. Білицьке Донецької області, вул. Вознесенського 13-12. , ОСОБА_4 зареєстрований в даному житловому приміщенні 05 вересня 2007 року.

Оскільки , проживаючи у вказаній квартирі , ОСОБА_4 став членом сім»ї його дружини з реєстрацію шлюбу у 2011 році , то він набув право на користування цим житлом як член сім»ї власника житла.

Статтею 405 ч. 2 ЦК України передбачено, що член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як зазначили позивачі , відповідач не проживає у спірному жилому приміщенні протягом двох років, на підтвердження чого подали такі докази.

Довідку від 25 квітня 2018 року ПП Білицька ремонтно - експлуатаційна служба « Надія» , із якої слідує, що ОСОБА_4, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, за цією адресою не проживає біля двох років. ( а.с.16).

Акт від 25 квітня 2018 року обстеження матеріально - побутового становища за адресою в м. Білицьке, вул.. Вознесенського 13-12 , проведеного депутатом Білицької міської ради за участю мешканців будинку , згідно якому ОСОБА_4 у зазначеній квартирі не проживає біля двох років.

Направлена відповідачу судова повістка за місцем його фактичного проживання в сел.. Водяне Донецької області, вул.. Шкільна 20-3, ним отримана , що є підтвердженням проживання відповідача в іншому місці , а не за місцем реєстрації.

Таким чином , знайшло своє підтвердження того, що відповідач ОСОБА_4 відсутній у спірному житловому приміщенні понад один рік , поважності причини такої відсутності судом не встановлено , а тому є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування цим приміщенням.

На підставі ст.. 405 ЦК України, керуючись ст.. ст.. 76,81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 В»ячеславовича про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

ОСОБА_6 ОСОБА_4 В»ячеславовича , ІНФОРМАЦІЯ_2, таким , що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим в м. Білицьке Донецької області, вул. .Вознесенського 13-12.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи , якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги , відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Донецької області в строк протягом 30 днів позивачами з дня його оголошення , відповідачем в той же строк з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Тітова Т.А.

11.09.2018