Справа 237/3720/18
Номер провадження 2/237/1420/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.18 м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Медведського М.Д.,

при секретарі: Махно Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Курахове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 02 вересня 1993 року вона набула у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. 28.08.2012 року згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Марїнського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_3 за р. № 1439 вона продала спірну квартиру відповідачу в справі ОСОБА_2. Згідно п. 3 цього договору продаж зазначеної квартири здійснено за домовленістю сторін за 80000 грн. і ці гроші вона отримала від відповідача під час оформлення цього договору. Однак, насправді відповідач передав їй не обумовлену суму у 80000 (еквівалент 10000 доларів США), а передав суму 44658 грн., яка є балансовою вартістю квартири. Решту суми у розмірі 35342 грн. відповідач зобовязувався сплатити їй до 28 серпня 2013 року. Вона погодилась на такі умови, при цьому передала відповідачу ключі від квартири та правовстановлюючі документи на квартиру, а відповідач вселився до квартири та почав робити там ремонт. Однак до теперішнього часу відповідач залишок коштів за квартиру їй так і не повернув, посилаючись на те, що наразі працює в місті Києві і має труднощі з працевлаштуванням, при цьому надав їв розписку про те, що він має борг перед нею в сумі 35342 грн. і зобовязується його повернути до 28.08.2013 року. Такі дії відповідача порушують її права, у звязку із чим вона не може продати квартиру іншим особам, бо правовстановлюючі документи знаходяться у відповідача, право власності на квартиру вже оформлене на відповідача, а він не виїжджає з квартири і не сплачує позивачу залишок коштів, які мав би сплатити в рахунок купленої ним квартири. Таким чином відповідач не виконує своїх зобовязань, що призвело до необхідності звернутися до суду з метою відновлення її порушеного права та визнання договору купівлі-продажу недійсним. Для захисту своїх прав позивач змушена звернутися до суду. Така поведінка відповідача свідчить про недотриманням ним досягнутих раніше умов договору з продажу квартири за обумовленою ними сумою, бо не відповідає дійсності п. З договору купівлі-продажу квартири від 28 серпня 2012 року у частині отримання продавцем коштів від покупця під час оформлення цього договору, так як кошти у сумі 80000 гривень не було отримано продавцем раніше, ще до початку оформлення цього договору. З тих підстав, що при укладанні 28 серпня 2012 року договору купівлі-продажу квартири відповідачем порушено вимоги ч. 5 ст. 203 ЦК України, так як з його боку правочин не був спрямований на реальне настання тих правових наслідків, що обумовлені договором - сплату продавцю за придбану квартиру коштів у тому обсязі, у якому вони домовилися - у сумі 80000 гривень (еквівалент 10000 доларів США), а тому, згідно з вимогами ст. 215 ЦК України, позивач вважає, що є всі законні підстави визнати цей договір, як оспорюваний правочин, недійсним. При визнанні договору недійсним слід зобов'язати сторони повернути одна-одній в натурі все, що вони набули на виконання цього договору, тобто застосувати реституцію. З зазначених підстав просить визнати договір купівлі-продажу квартири недійсним, застосувавши до сторін реституцію та скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Так, згідно копії дублікату договору купівлі-продажу, посвідченого Курахівською державною нотаріальною конторою 17.07.2008 року за р. № 1348, ОСОБА_1 купила однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Право власності належним чином зареєстроване в БТІ.

Згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Марїнського районного нотаріального округу 28.08.2012 року за р. № 1439, ОСОБА_2 купив у ОСОБА_1 купила однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Право власності належним чином зареєстроване в БТІ. Згідно п. 3 договору продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 80000 грн., які продавець одержав від покупця повністю ще до підписання цього договору.

Згідно розписки від 12.09.2014 року, ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, НОМЕР_2, цією розпискою підтверджує, що залишок суми в розмірі 35342 грн. за куплену ним у ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_3 зобовязується повернути до 28 серпня 2015 року.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.ч. 1, 3, 4, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Нормою ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно до вимог ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу. Нормою ст. 213 ЦК України встановлено, що якщо немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Викладені обставини дають суду підстави вважати, що при укладанні 28 серпня 2012 року договору купівлі-продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_4 відповідачем порушено вимоги ч. 5 ст. 203 ЦК України, так як з його боку правочин не був спрямований на реальне настання тих правових наслідків, що обумовлені ним сплату продавцю за придбану квартиру коштів у тому обсязі, у якому вони домовилися - у сумі 80000 гривень (еквівалент 10000 доларів США), а тому, згідно з вимогами ст. 215 ЦК України, наявні підстави визнати цей договір, як оспорюваний правочин, недійсним.

На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 202, 203, 213, 215-216, 229, 2630, 526, 545, 635, 637, 657 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу № 103 в будинку № 26 по вулиці Мечнікова у місті Курахове Марїнського району Донецької області, посвідчений приватним нотаріусом Марїнського районного нотаріального округу 28.08.2012 року за р. № 1439, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Марїнський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 273 ЦПК України.

Суддя М.Д.Медведський

Дата документу 17.08.2018