Ухвала

Іменем України

06 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 638/6928/18

провадження № 61-42933 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: АнтоненкоН. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 31 липня 2018 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, комунального підприємства «Жилкомсервіс» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зобов'язання здійснити перерахунок,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 червня 2018 року позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_5, комунального підприємства «Жилкомсервіс» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зобов'язання здійснити перерахунок, визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 31 липня 2018 року в складі судді Кружиліної О. А. поновлено ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження та залишено його апеляційну скаргу без руху для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору.

16 серпня 2018 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказане судове рішення в частині визначення розміру судового збору.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Апеляційний суд установив, що 24 липня 2018 року ОСОБА_4 подав до суду апеляційну скаргу на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 червня 2018 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі зазначав, що звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

Предметом позову в даній справі є немайнова вимога про визнання ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зобов'язання комунального підприємства «Жилкомсервіс» здійснити перерахунок комунальних платежів.

ОСОБА_4 не надав суду доказів, які його права як позивача порушені та в чому самеполягає таке порушення.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів» цим законом врегульовані відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками й продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Ураховуючи викладене, відсутні підстави для висновку, що ОСОБА_4 є споживачем в частині немайнової вимоги про зобов'язання комунального підприємства «Жилкомсервіс» здійснити перерахунок комунальних платежів.

Правовідносини сторін за вимогою про визнання ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, не регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Обґрунтованим є висновок апеляційного суду, що ОСОБА_4 не належить до категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд апеляційної інстанції правильно розрахував розмір судового збору, який підлягає сплаті за подачу фізичною особою апеляційної скарги на ухвалу суду, та вказав, що він становить 352,40 грн.

Підстави вважати, що апеляційний суд при розрахунку розміру судового збору допустив порушення норм Закону України «Про судовий збір» та ЦПК України, відсутні.

Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.

З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстнації норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 31 липня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат