ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.

при секретарі - Лебедін О.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Актабанк» до ОСОБА_1, третя особа: приватне науково-виробниче підприємство «Барва» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ПАТ «Актабанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором овердрафту.

В обґрунтування позовних вимог банк посилався на те, що 09 червня 2011 року між ним та ПНВП «Барва» був укладений договір овердрафту № 01-609/Т, згідно умов якого ПНВП «Барва» було надано овердрафт з лімітом кредитування 100 000 грн., встановлено процентну ставку за користування кредитними коштами у відповідності до періодів часу користування, з кінцевим терміном погашення 08.06.2012 року. Додатковою угодою №1 від 08 червня 2012 року до вказаного договору було змінено процентну ставку за користування кредитними коштами та подовжено кінцевий термін погашення заборгованості до 08.06.2013року.

Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань за договором овердрафту № 01-609/Т 09.06.2011 року між ПАТ «Актабанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №01-609/Т/2, 08.06.2012року було укладено додаткову угоду №1 до вказаного договору поруки із змінами відповідно до додаткової угоди №1 від 08.06.2012 року до договору овердрафту.

Згідно виписок по особовим рахункам ПНВП «Барва», користування овердрафтом почалось з 09.06.2011року.(а.с.18-27)

ПНВП «Барва» зобов'язалось здійснювати оплату послуг позивача згідно тарифів позивача у строки, передбачені умовами даного договору, здійснювати погашення з першого дня наступного розрахункового періоду до 10 числа наступного місяця включно.

У зв*язку з порушенням ПНВП «Барва» строків повернення заборгованості за кредитом та строків сплати нарахованих відсотків, у ПНВП Барва виникла заборгованість, про яку банк повідомляв відповідача. Однак, заборгованість відповідачем не погашена.

Позивач посилався на те, що невиконання ПНВП «Барва» умов договору овердрафту є істотним порушення, внаслідок чого заборгованість ОСОБА_1, як поручителя за договором овердрафту, перед ПАТ «Актабанк» станом на 10.07.2013 року становить 125 744грн. 95 коп., в тому числі:

- заборгованість за овердрафтом - 96 277грн. 71коп.,

- сума несплачених відсотків у розмірі - 4 868грн 61коп., нарахованих за період з 09.06.2011р. по 05.02.2013р.;

- заборгованість по процентам за користування простроченим овердрафтом - 17 280грн. 67коп.;

- прострочена заборгованість за комісіями - 219грн. 42коп.;

-пеня за порушення строків погашення овердрафту - 6 398грн. 49коп., нарахована за період 16.01.2013р. по 10.07.2013р.;

- пеня за порушення строків сплати процентів за користування овердрафтом - 329грн. 10коп.,нарахована за період 13.08.2012р. по 10.07.2013р.;

- пеня за порушення строків сплати процентів нарахованих на прострочений овердрафт - 363грн. 33коп.,нарахована за період 12.02.2013р. по 10.07.2013р.;

- пеня за порушення строків сплати комісії - 7грн. 62коп.,нарахована за період 13.08.2012р. по 16.04.2013р.

На підставі наведених вище обставин банк просив суд стягнути з ОСОБА_1, як поручителя за договором поруки №01-609/Т/2 від 09.06.2011 р., заборгованість за договором овердрафту станом на 10.07.2013 року у сумі 125 744 грн. 95 коп.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року позов ПАТ Актабанкдо ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1, як поручителя за договором поруки №01-609/Т/2 від 09.06.2011 року, на користь ПАТ «Актабанк» заборгованість по договору овердрафту № 01-609/Т від 09.06.2011 року станом на 10.07.2013 року у сумі 125 744грн. 95коп. - в тому числі: заборгованість за овердрафтом - 96 277грн. 71коп., сума несплачених відсотків у розмірі - 4 868грн 61коп., нарахованих за період з 09.06.2011р. по 05.02.2013р., заборгованість по процентам за користування простроченим овердрафтом - 17 280грн. 67коп., прострочена заборгованість за комісіями - 219грн. 42коп., пеня за порушення строків погашення овердрафту - 6 398грн. 49коп. нарахована за період 16.01.2013р. по 10.07.2013р., пеня за порушення строків сплати процентів за користування овердрафтом - 329грн. 10коп. нарахована за період 13.08.2012р. по 10.07.2013р., пеня за порушення строків сплати процентів нарахованих на прострочений овердрафт - 363грн. 33коп. нарахована за період 12.02.2013р. по 10.07.2013р., пеня за порушення строків сплати комісії - 7грн. 62коп. нарахована за період 13.08.2012р. по 16.04.2013р. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Актабанк» судовий збір у сумі 1 257 грн. 45 коп.

Після відмови у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, який у задоволенні позову банку відмовити.

При цьому апелянт зауважив, що судом під час розгляду справи не було повністю з*ясовано обставини справи. У зв*язку з неналежним повідомленням відповідача про слухання даної справи, він був позбавлений можливості своєчасно надати докази про відсутність заборгованості третьої особи перед банком. При укладенні договору овердрафту, 09.06.2011 року між банком та третьою особою було укладено договір застави, предметом якого стали 4 автомобіля заставною вартістю 192568,85 грн. У подальшому вартість автомобілів була визначена у сумі 173525,51 грн. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2013 року задоволено позов ПАТ Актабанк до ПНВП Барва та стягнуто заборгованість за договором овердрафту у сумі 107998,03 грн. У липні 2013 року заставні автомобілі були вилучені банком для реалізації, що не було враховано судом першої інстанції при задоволенні позову.

Крім того, апелянт посилається на те, що його зобов*язання, як поручителя за договором поруки від 09.06.2011 року, яке виникло 01.02.2013 року, припинилося 02.08.2013 року, тому, звернувшись до суду з позовом 13.08.2013 року, банк пропустив строк пред*явлення вимог до поручителя.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник, кожен окремо, також звернули увагу суду на те, що після ухвалення господарським судом рішення про стягнення заборгованості з ПНВП Барва, у банку не було права нараховувати заборгованість за кредитним договором.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі Закон № 2147-VIII), що набув чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд, який забезпечує здійснення правосуддя на відповідній території.

03 жовтня 2018 року дану цивільну справу передано до Дніпровського апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши відповідача та його представника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України (у редакції, яка діяла на момент ухвалення рішення) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які буди досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1)чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2)чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3)які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4)яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5)чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6)як розподілити між сторонами судові витрати; 7)чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8)чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Зазначеним вимогам судове рішення у даній справі не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 09 червня 2011 року між ПАТ Актабанк та ПНВП «Барва» було укладено договір овердрафту № 01-609/Т, згідно умов якого ПНВП «Барва» було надано овердрафт з лімітом кредитування 100 000 грн., встановлено процентну ставку за користування кредитними коштами у відповідності до періодів часу користування, з кінцевим терміном погашення 08.06.2012 року.

Додатковою угодою №1 від 08 червня 2012 року до вказаного договору було змінено процентну ставку за користування кредитними коштами та подовжено кінцевий термін погашення заборгованості до 08.06.2013року.

Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань за договором овердрафту № 01-609/Т 09.06.2011 року між ПАТ «Актабанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №01-609/Т/2.

08.06.2012 року було укладено додаткову угоду №1 до вказаного договору поруки зі змінами відповідно до додаткової угоди №1 від 08.06.2012 року до договору овердрафту.

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ Актабанк посилалося на те, що ПНВП «Барва» не виконувало своєчасно умов договору овердрафту від 09.06.2011 року, у зв*язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1, як поручителя за договором поруки від 09.06.2011 року.

Задовольняючи позовні вимоги банку, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обгрунтованості.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, банк звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_1, як поручителя за договором поруки від 09.06.2011 року, укладеного для забезпечення виконання належним чином умов договору овердрафту між банком та ПНВП «Барва», про стягнення заборгованості, яка станом на 10.07.2013 року складала 125 744 грн. 95коп., з яких: заборгованість за овердрафтом - 96 277 грн. 71коп., сума несплачених відсотків у розмірі - 4 868 грн 61 коп., нарахованих за період з 09.06.2011р. по 05.02.2013р., заборгованість по процентам за користування простроченим овердрафтом - 17 280 грн. 67 коп., прострочена заборгованість за комісіями 219 грн. 42 коп., пеня за порушення строків погашення овердрафту - 6 398 грн. 49коп. нарахована за період 16.01.2013р. по 10.07.2013р., пеня за порушення строків сплати процентів за користування овердрафтом 329 грн. 10 коп. нарахована за період 13.08.2012р. по 10.07.2013р., пеня за порушення строків сплати процентів нарахованих на прострочений овердрафт 363 грн. 33коп. нарахована за період 12.02.2013р. по 10.07.2013р., пеня за порушення строків сплати комісії 7 грн. 62 коп. нарахована за період 13.08.2012р. по 16.04.2013р. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором овердрафту від 09 червня 2011 року в розмірі 125 744 грн. 95 коп. та судовий збір в розмірі 1 257 грн. 45 коп.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2013 року з ПНВП «Барва» на користь банку стягнуто заборгованість за договором овердрафту від 09.06.2011 року станом на 13.03.2013 року у сумі 107815,03 грн., з яких:

-96 277,71 грн. - прострочена заборгованість за овердрафтом;

- 4 868,61 грн. - прострочена заборгованість по процентам за користування овердрафтом, нарахованим за період з 09.06.2011р. по 05.02.2013р.;

- 4 619,51 грн. - прострочена заборгованість по процентам за користування простроченим овердрафтом, нарахованим за період з 16.01.2013р. по 12.03.2013р.;

- 219,42 грн. - прострочена заборгованість за комісіями;

-1 732,32 грн. - пеня за порушення строків погашення овердрафту, нарахована за період з 16.01.2013р. по 13.03.2013р.;

-93,14 грн. - пеня за порушення строків сплати процентів за користування овердрафтом, нарахована за період з 13.08.2012р. по 13.03.2013р.;

- 4,55 грн. - пеня за порушення строків сплати комісії, нарахована за період з 13.08.2012р. по 13.03.2013 р.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії витягу з виконавчого провадження №39245510 з примусового виконання зазначеного рішення господарського суду про стягнення з ПНВП «Барва» на користь ПАТ Актабанк заборгованості за договором овердрафту, в процесі виконання рішення суду було реалізовано 4 заставних автомобіля боржника.

Згідно довідки Самарського ВДВС № 17367 від 08.08.2018 року, на депозитний рахунок Самарського ВДВС по ВП №39245510 щодо стягнення коштів з ПНВП «Барва» на користь ПАТ Актабанк від реалізації арештованого майна боржника переможцями сплачено кошти 08.09.2014 року у сумі 25642 грн., 11.09.2014 року 24684,80 грн., 12.09.2014 року 13893,75 грн., 15.09.2014 року 21850 грн., а усього 86070,95 грн., За даними Книги обліку депозитних сум відділу за червень 2015 року кошти у розмірі 58153,75 грн. на підставі розпорядження державного виконавця перераховано на рахунок ПАТ Актабанк. (а.с.189)

При цьому із розрахунку заборгованості банку, наданого для стягнення з відповідача ОСОБА_1, зазначена сума зарахування від реалізації автомобілів не вбачається. Крім того, оскаржуваним рішенням суду частково стягнуто суми, які вже були стягнуті рішенням господарського суду.

Згідно положень статті 57 ЦПК України (2004 року), доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України (2004 року), кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі наведених фактичних обставин справи та норм закону колегія суддів приходить до висновку, що ПАТ «Актабанк» не надало належних та допустимих доказів суми заборгованості по договору овердрафту, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1, як поручителя за договором поруки. Надаючи відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1, банк також таким правом не скористався.

У звязку з чим, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «Актабанк».

При цьому, колегією суддів перевірено доводи апелянта відносно пропуску позивачем строку предявлення вимог до ОСОБА_1, як поручителя, та зроблено висновок про їх безпідставність з огляду на наступні обставини.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобовязань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Відповідач зазначив, що його зобовязання, як поручителя, за договором поруки від 09.06.2011 року виникло 01.02.2013 року та припинилося 02.08.2013 року, при тому, що банк до суду з позовом звернувся 13.08.2013 року. Однак зазначене твердження апелянта є помилковим, оскільки згідно відмітки на поштовому конверті, ПАТ «Актабанк» звернулося до суду з даним позовом 02.08.2013 року (а.с.49).

На підставі наведеного колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати на підставі ст.376 ЦПК України та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог банку у зв*язку з їх недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Актабанк» до ОСОБА_1, третя особа: приватне науково-виробниче підприємство «Барва» про стягнення заборгованості відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Н.М. Деркач

ОСОБА_2

ОСОБА_3