У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.

за участю секретаря Швидкої І.О.

розглянувши клопотання Акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль»про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» (юридична адреса: м. Київ, вул. Лєскова, буд.9) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Черкаської обалсті ) про стягнення заборгованості по Договору про надання банківських послуг у сфері страхування №010/0426/82/0173874 від 31.01.2012 року та Договору про надання послуг у сфері страхування №014/0426/82/0204546 від 03.03.2012 року.

З метою забезпечення позову, позивач просить суд вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно земельну ділянку, площею 2,83га., кадастровий номер::00:025:0102, яка розташована у Полтавській області, Чорнухівський район, адміністративних межах Луговиківської сільської ради та яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Розглянувши клопотання про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст.158 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду)- ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі»зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судом встановлено, що позивачем наведено обгрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову та, як наслідок, відчуження майна відповідачем може утруднити або унеможливити виконання судового рішення, у разі ймовірного задовення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Клопотання Акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку, розташовану у Полтавській області, Чорнухівський район Луговиківська сільська рада, площею 2,83га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за кадастровим номером :00:025:0102, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подання апеляційної скарги через Черкаський районний суд Черкаської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: В. В. Морозов