Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/6097/18 Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 59 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11 липня 2018 року під головуванням судді Сингаївського О.П.

за матеріалами справи №296/6097/18 за скаргою ОСОБА_3 на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області, -

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою. Просив скасувати неправомірну постанову головного державного виконавця відділу ПВР Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області ОСОБА_4 від 18 червня 2018 року про закінчення виконавчого провадження від 10.04.2018 року за №56137210 та відновити провадження. В обґрунтування скарги зазначав, що 21.03.2018 року у справі №296/7879/17 Житомирський апеляційний адміністративний суд задовольнив його вимоги та зобовязав Корольовську районну раду м.Житомира в особі районної ради надати йому повну інформацію на запити про доступ до публічної інформації від 19.09.2017 року та 22.09.2017 року. На підставі вказаного вище рішення суду 10.04.2018 року головним державним виконавцем Корнєєвим М.М. відкрито виконавче провадження за №56137210. 07.06.2018 року ним головному державному виконавцю було надіслано клопотання про застосування до боржника заходів примусу та відповідальності у звязку з невиконанням судового рішення. Однак, 21.06.2018 року він отримав постанову про закінчення виконавчого провадження, яку вважає незаконною та безпідставною, оскільки рішення суду від 21.03.2018 року досі не виконано.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 11 липня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_3 на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду по суті. Зокрема зазначає, що постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018 року скасовано рішення Корольовського районного суду м.Житомира та задоволено його вимоги і зобовязано Корольовську районну раду м.Житомира в особі районної ради надати йому повну інформацію на запити про доступ до публічної інформації від 19.09.2017 року та 22.09.2017 року. 18.06.2018 року головним державним виконавцем Корнєєвим М.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. На думку апелянта, постанова є незаконною та безпідставною, оскільки рішення суду від 21.03.2018 року є досі невиконаним. Проте, суд на це уваги не звернув.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову відділу ПВР Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області про закінчення виконавчого провадження від 10.04.2018 року за №56137210 з примусового виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018 року у справі №296/7879/17 (2а/296/516/17), яку судом розглянуто за нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

При вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію визначення субєктного складу спірних правовідносин (участь у них субєкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер спірних правовідносин, із яких виник спір.

Так, згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Із змісту ст.447 ЦПК випливає сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.448 ЦПК).

Тобто, в порядку цивільного судочинства оскаржуються дії державного виконавця при виконанні судових рішень, ухвалених лише в цивільному провадженні. В даному випадку ОСОБА_3 оскаржуються дії виконавця, вчинені при виконанні рішення в адміністративній справі.

Згідно із п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з дотриманням норм процесуального права. Підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді Корольовського районного суду м.Житомира від 11 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді: