18 жовтня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.
при секретарі Найдишак В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, поданим від імені та в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом від імені та в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 19.07.2017 року на праві власності належить будинок №43 по вулиці Садова в смт.Комишани, м.Херсон. У будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_3, який не є членом сімї позивача, а був зареєстрований попереднім власником. Відповідач у зазначеному будинку не проживає. Позивач зазначає, що перебування відповідача на реєстраційному обліку перешкоджає у реалізації ОСОБА_2 прав власності як нового власника, також остання змушена нести додаткові витрати на комунальні послуги за особу, яка не має права користування її житлом, тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування будинком №43 по вул.Садова в смт.Комишани, м.Херсона.
В судове засідання позивач та її представник не зявились, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно договору дарування частки житлового будинку від 19.07.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_5, та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_2 є власником 2/3 частини житлового будинку №43 по вулиці Садова у смт.Комишани, м.Херсоні.
Згідно будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку та довідки Адресно-довідковим підрозділом ГУДМС, УДМС України в Херсонській області від 09.10.2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч.1 ст.383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не є членом сім'ї позивача ОСОБА_2 та вона не надавала згоди на користуватися належною їй на праві власності частиною будинку.
Отже, право користування членів сім'ї власника квартири кореспондується та є похідним від права власності на будинок попереднього власника.
Таким чином, з моменту реєстрації договору дарування частини житлового будинку від 19.07.2017 року право власності ОСОБА_6 припинилося, відповідно, припинилося право користування не тільки самого власника, а й усіх членів його сім'ї, зокрема, ОСОБА_3, та виникло у ОСОБА_2, яка в свою чергу не надавала згоди на користування жилим приміщенням будинку ОСОБА_3.
Враховуючи зазначене, суд вважає позов ОСОБА_1, поданий від імені та в інтересах ОСОБА_2, про визнання ОСОБА_3 таким, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.12, 13,76, 81, 89, 259, 263-265, 280-284, 355 ЦПК України, ст.ст.319, 383, 391 ЦК України, ст.150 Житлового кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1, поданим від імені та в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування будинком №43 по вул.Садова в смт.Комишани, м.Херсона.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: С.І.Майдан