Справа № 365/350/18
Номер провадження: 2/365/254/18
15.11.2018 смт Згурівка
Згурівський районний суд Київської області в складі:
Головуючого судді Кучерявої Л.М.
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
законного представника малолітньої ОСОБА_6,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Згурівської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, в інтересах малолітньої ОСОБА_7, до ОСОБА_8 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
19 червня 2018 року Згурівська районна державна адміністрація Київської області як орган опіки і піклування звернулась до суду із вищезазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вивчивши питання виконання ОСОБА_8 батьківських обов'язків відносно його малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено, що батько разом з дитиною та її матір'ю не проживає однією сім'єю з 2013 року. З того часу батько не цікавився життям та здоров'ям доньки, не відвідував її, не спілкувався з нею, не надавав матеріальної та моральної допомоги, жодного разу не оздоровлював, добровільно не надавав фінансової допомоги на утримання доньки. Між ОСОБА_8 та його донькою відсутній будь-який емоційний та психологічний зв'язок. ОСОБА_9 на сьогоднішній день проживає з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні, забезпечена всім необхідним як для навчання у школі, так і у повсякденному житті. Таким чином, ОСОБА_8 протягом останніх 5 років без поважних причин не виконував покладені на нього батьківські обов'язки, що є підставою для позбавлення його батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини та стягнення з нього аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 980 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеному, просили суд позовні вимоги задовольнити.
В судовому засіданні малолітня ОСОБА_7 пояснила, що бачила свого батька останній раз, коли йшла до 1-го класу. Він ніколи про неї не піклувався, не телефонував їй, не вітає з днем народження.
Свідок ОСОБА_10, бабуся малолітньої ОСОБА_7, у своїх показах зазначала, що колишній зять навідував свою дочку перший раз, коли їй було 3,5 міс., потім ще декілька разів і останній раз коли дівчинка була у 1-му класі і після того більше не з'являвся, навіть не вітає дочку з днем народження. Ніякої матеріальної допомоги на утримання своєї дочки він не надає, не займається її вихованням та розвитком.
Законний представник малолітньої ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначила, що пішла від колишнього чоловіка, коли була на 6-му місяці вагітності. Останній раз бачила його більше ніж 5 років тому, приблизно тоді, коли донька йшла до першого класу. Він ніколи не цікавився дитиною, нею займалася лише вона та бабуся. Зазначила, що коли бачила останній раз відповідача, його стан здоров'я був задовільним. Де він зараз вона не знає.
Відповідач ОСОБА_8 повторно в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та на офіційній сторінці суду на вебпорталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, її батьком є ОСОБА_8, матір'ю - ОСОБА_6 ( а.с. 4).
Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 04 липня 2013 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 розірвано (а.с. 11).

Довідка про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за вих № 885 від 25.04.2018 року, видана виконавчим комітетом Згурівської селищної ради Київської області свідчить про те, що до складу сім'ї, зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_2 входить ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дочка перебуває на утриманні матері (а.с.8).

Із акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї від 18.06.2018 року, складеного начальником служби у справах дітей та сім'ї Згурівської райдержадміністрації ОСОБА_4, головним спеціалістом служби у справах дітей та сім'ї ОСОБА_3 вбачається, що в результаті обстеження виявлено, що на момент відвідування будинку АДРЕСА_2, в ньому зареєстровані та проживають ОСОБА_10, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Помешкання перебуває в належному стані. Для дитини відведено окрему кімнату, яка облаштована необхідними меблями для навчання та відпочинку. Дитина забезпечена одягом та взуттям, збалансованим харчуванням, засобами гігієни, книгами та іншим. Батько ОСОБА_8 із сім'єю не проживає, не цікавиться життям та здоров'ям доньки, не допомагає матеріально її утримувати (а.с. 20).

Із довідки № 26 від 16.05.2018 року, виданої Згурівською загальноосвітньою школою

І-ІІІ ступенів вбачається, що ОСОБА_7 навчалася у даному навчальному закладі з 01 вересня 2013 року по 26 травня 2017 року. За цей час батько ОСОБА_8 не приймав участі у шкільному житті дитини, не відвідував батьківські збори, успішністю доньки не цікавився (а.с. 12).

На даний час ОСОБА_7 навчається у школі І-ІІІ ступенів № 29 Оболонського району м. Києва, що підтверджується довідкою № 240 від 20.04.2018 року, виданою школою І-ІІІ ступенів № 29 Оболонського району м. Києва. (а.с.9).

Відповідно до характеристики, яка надана директором середньої школи № 29 м. Києва О. Гурською, ОСОБА_7 навчається у вказаному навчальному закладі з

01 вересня 2017 року. Зарекомендувала себе як скромна, чуйна, сумлінна, свідома учениця. Рівень навчальних досягнень коливається між достатнім і середнім. Батько за час навчання ОСОБА_7 у даній школі не цікавився справами дівчинки, її адаптацією до нового освітнього середовища, жодного разу не відвідував школу доньки. ОСОБА_11 виховується мамою. Вона приділяє значну увагу вихованню дитини та створенню належних умов.

У письмових поясненнях малолітньої ОСОБА_7 вказано, що батько навідував її лише 4 рази, участі у вихованні і навчанні не приймав. На даний час вона проживає разом із мамою у м. Києві, її батько як і раніше не цікавиться її життям, він не знає коли у неї день народження, ніколи її не вітає ( а.с. 16.).

Із довідки № 285/04-13 від 18 червня 2018 року видно, що ОСОБА_6 знаходиться на обліку в Переяслав-Хмельницькому об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України (Яготинське відділення) і отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідами ІІІ групи в розмірі 1452 грн., щомісячно (а.с.15).

В письмових поясненнях ОСОБА_10, бабусі малолітньої ОСОБА_7, зазначається, що у 2007 році її дочка ОСОБА_6 вийшла заміж за ОСОБА_8, народила дочку ОСОБА_11. Життя з чоловіком у неї не склалося, він поїхав на роботу в Москву. ЇЇ внучка народилася та виховувалася без його участі. За 10 років батько з'являвся до дочки 4 рази, матеріально їй не допомагав, аліментів не сплачував, а тому вважає за доцільне позбавити його батьківських прав (а.с.17).

Рідна сестра ОСОБА_6 ОСОБА_12 у письмових поясненнях зазначила, що на момент народження її племінниці ОСОБА_12, сестра з чоловіком уже не проживала разом. Вихованням та матеріальним забезпеченням дівчинки займалися її мама та бабуся. Батько ніколи не приїжджав, фінансової підтримки не надавав, життям доньки не цікавився (а.с.18).

У зв'язку з цим, ОСОБА_6 змушена була звернутися до Служби у справах дітей та сім'ї Згурівської РДА із заявою про вирішення питання щодо позбавлення ОСОБА_8 батьківських прав по відношенню до його малолітньої дочки ОСОБА_11 та стягнути з нього аліменти на її утримання, оскільки останні 5 років він не цікавиться життям та здоров'ям дочки, матеріально її не підтримує.

Своїм висновком № 6-28/1556 від 18.06.2018 року Згурівська райдержадміністрація Київської області, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити відповідача ОСОБА_8 батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки протягом останніх 5 років він без поважних причин не виконував покладенні на нього батьківські обов'язки, ухиляється від їх виконання і надалі, повністю самоусунувся від виховання, утримання дитини, не цікавиться її життям та здоров'ям (а.с. 22).

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

У відповідності до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

За умовами ст. 165СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом п.п. 15, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитини" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати п до самостійного життя та праці.

Частиною 2 ст. 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

У ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями ст. 184 СК України визначається, що суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Суд враховує, що прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років установлений у 2018 році становить:з 1 січня - 1860 грн, з 1 липня - 1944 грн, з 1 грудня - 2027 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов'язок доказування та подання доказів, встановлений ст. 81 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Станом на час розгляду справи у суді відповідач ОСОБА_8 відзиву на позовну заяву не направив, доказів, які б спростовували доводи позивача до суду не надав.

На думку суду, висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав є достатньо обґрунтованим і таким, що не суперечить інтересам дитини. Так, при розгляді даної справи по суті встановлено, що відповідач впродовж тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої дитини. ОСОБА_8 не піклується про неї як батько, участі у вихованні та навчанні не приймає, матеріальної допомоги на утримання не надає.

При визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню із відповідача на користь позивача, суд враховує спільний обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, розмір прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. З урахуванням всіх наведених обставин, суд дійшов висновку про визначення аліментів у розмірі - 980 грн.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня пред'явлення позивачем до суду позову, а саме із 19.06.2018 року.

Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі - 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 2, 19, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позов Згурівської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, в інтересах малолітньої ОСОБА_7, до ОСОБА_8 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, щодо його малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 980 грн. на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, починаючи з 19 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір в дохід держави в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Роз'яснити ОСОБА_13 положення ст. 169 СК України про те, що він має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав після усунення умов, які стали підставою для позбавлення його батьківських прав, а також якщо на час вирішення питання судом про поновлення батьківських прав дитина не досягне повноліття або не буде усиновлена.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на дітей за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте Згурівським районним судом Київської області за письмовою заявою ОСОБА_8.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення суду.

Повний текст рішення складений 21 листопада 2018 року.

Головуючий суддя Л.М. Кучерява