Постанова

Іменем України

17 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 338/1454/16-ц

провадження № 61-28793св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя - доповідач),

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Сімоненко В. М., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач - Богородчанський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області,

представник відповідача - Сурмачевський Юрій Юрійович, Любенько Наталія Ярославівна,

відповідач - державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України,

третя особа - ОСОБА_5,

представник третьої особи - ОСОБА_6,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнякасаційні скарги ОСОБА_5 та Богородчанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2017 року у складі суддів: Максюти І. О.,

Мелінишин Г. П., Пнівчук О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Богородчанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (далі - Богородчанський РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, орган державної виконавчої служби), державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (далі - ДП «Інформаційний центр», третя особа - ОСОБА_5, в якому просила визнати недійсними електронні торги з реалізації нерухомого майна, а саме

43/100 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, протокол проведення вказаних електронних торгів від 11 березня 2015 року та акт про реалізацію арештованого майна, шляхом проведення електронних торгів від 24 березня 2015 року.

Позов мотивовано тим, що електронні торги проведені з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема статей 52, 58, 62 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки на час їх проведення звіт про оцінку майна втратив чинність, реалізація арештованого майна повинна була здійснюватися шляхом продажу на прилюдних торгах або на комісійних умовах, про що позивач мала бути проінформованою, однак про такі торги їй стало відомо вже після реалізації майна.

Також державним виконавцем не дотримано вимог статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої, звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна, при цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику, в останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Позивач посилалася на те, що електронні торги з реалізації належного їй майна відбулися без її повідомлення та за відсутності на момент їх проведення чинного звіту оцінки майна, що є підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, а вимоги про визнання недійсними протоколу проведення електронних торгів, складеного ДП «Інформаційний центр&q?фо; та акту державного виконавця ВДВС Богородчанського РУЮ про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів є похідними від вимог про визнання недійсними електронних торгів, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Рішенням Богородчанського районного суду від 07 вересня 2017 року у складі судді Битківського Л. М. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не подано доказів про підвищення вартості майна, визначеної експертом-оцінювачем у висновку, який використано державною виконавчою службою при формуванні стартової ціни, на день проведення електронних торгів після спливу шести місяців з моменту підписання звіту про оцінку. Факт проведення прилюдних торгів поза межами чинності звіту про оцінку може бути підставою для визнання торгів недійсними, але виключно за умови доведеності перед судом факту порушення прав позивача. Сам по собі факт проведення торгів через три дні після закінчення строку дії звіту про оцінку майна є формальним і не може бути врахований як достатня підстава для визнання прилюдних торгів недійсними. Дійшовши наведених висновків, суд врахував положення статей 52, 58 Закону України «Про виконавче провадження», частини четвертої статті 656 ЦК України.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення суду першої інстанції скасовано з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Визнано недійсними електронні торги, протокол про їх проведення від 11 березня 2015 року та акт про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів від 24 березня 2015 року з реалізації нерухомого майна, а саме - 43/100 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що позивачу не було відомо про оцінку майна, про призначення дати електронних торгів та про повторне призначення торгів і матеріали справи не містять доказів належного її повідомлення про це. Частина будинку була продана на підставі звіту про оцінку майна, який утратив чинність, що потягло порушення прав та законних інтересів позивача.

Вказані у сукупності обставини є підставою для визнання цих торгів недійсними та про обґрунтованість позовних вимог.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати ухвалене ним рішення із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що позиція апеляційного суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, оскільки оцінка майна була проведена відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року. Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 була обізнана про проведення опису та арешту майна, про його подальшу реалізацію, разом з тим, не скористалася правом на оскарження дій державного виконавця.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Богородчанський РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати ухвалене ним рішення із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга органу державної виконавчої служби мотивована тим, що дії державного виконавця по передачі майна на реалізацію були вчинені в межах і без порушень Закону України «Про виконавче провадження», а також проведення самих електронних торгів відповідало тимчасовому порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів і відбулося без порушень законодавства.

Апеляційним судом не враховано, що на момент передачі майна на реалізаціюшляхом проведення електронних торгів оцінка майна була дійсною. В тимчасовому порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів від 16 квітня 2014 року передбачено, що оцінка майна повинна бути дійсною саме на момент передачі майна на реалізацію, про стадію закінчення проведення електронних торгів вказаний порядок вказівок не містить.

Також у касаційній скарзі заявник звертає увагу на те, що в Законі України «Про виконавче провадження», який набрав чинності 05 жовтня 2016 року, чітко прописано пункт 6 статті 57 - звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Заявник вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсними прилюдних торгів, оскільки реалізація майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність, не вплинула на результати торгів, при цьому суд встановив що права і законні інтереси особи, яка оспорювала ці прилюдні торги та яка є боржником у зобов'язанні, внаслідок невиконання якого з неї судовим рішенням стягнуто заборгованість, порушені не були. Посилається на те, що вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року, у якій зазначено, що результати торгів залишаються дійсними, якщо оцінка майна втратила чинність, проте це не порушило прав боржника.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_5 та ухвалою цього ж суду від 11 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Богородчанський РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області на рішення суду апеляційної інстанції. Справу витребувано із суду першої інстанції.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального

кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення

змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

22 травня 2018 року справу передано Верховному Суду.

Інші учасники судового процесу не скористалися правом подання відзиву на касаційну скаргу, письмових заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що на виконанні в Богородчанському РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_5 10 388 грн згідно постанови від 18 жовтня 2006 року та 10 103,11 грн, згідно виконавчого листа від 17 січня 2014 року.

За заявою стягувача ОСОБА_5, відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 14 лютого 2014 року описано та арештовано належні ОСОБА_1 43/100 частки домоволодіння по АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець 10 квітня 2014 року призначив експерта для надання експертної оцінки описаного й арештованого майна боржниці.

08 вересня 2014 року суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_9 надано звіт про визначення вартості описаного домоволодіння. Вартість арештованого майна визначена на рівні 96 259 грн.

Лист органу державної виконавчої служби від 11 вересні 2014 року з повідомленням про оцінку арештованого майна та про передачу майна на реалізацію шляхом проведення електронних торгів ОСОБА_1 отримала 13 вересня 2014 року, згідно зворотного поштового повідомлення про вручення поштового відправлення.

29 вересня 2014 року держаним виконавцем направлена заявка до Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, для передачі на реалізацію описаного й арештованого майна боржника - 43/100 часток домоволодіння по АДРЕСА_1.

Призначені на 15 грудня 2014 року електронні торги за стартовою ціною

96 259,00 грн не відбулися через відсутність допущених учасників торгів.

Актом переоцінки описаного арештованого майна від 18 грудня 2014 року, яке не реалізувалося на проведених електронних торгах майно уцінено на 25%.

29 січня 2015 року призначені другі електронні торги за стартовою ціною 72194,25 грн, які не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасник торгів.

Актом державного виконавця від 30 січня 2015 року проведено переоцінку майна, яке не реалізовано на електронних торгах і майно уцінено на 35% від початкової його вартості.

За результати проведення 11 березня 2015 року електронних торгів, згідно протоколу реалізоване майно за ціною 62 568 грн придбала ОСОБА_5

Актом державного виконавця від 24 березня 2015 року реалізоване шляхом проведення електронних торгів майно - 43/100 домоволодіння по АДРЕСА_1 передано покупцю ОСОБА_5

Від реалізації вказаного майна кошти були перераховані на депозитний рахунок державної виконавчої служби і за їх рахунок погашено заборгованість перед стягувачем, сплачено виконавчий збір та витрати по виконавчому провадженню. Залишок коштів після погашення боргів, згідно виконавчих документів, які знаходилися на виконанні в органі державної виконавчої служби, шляхом перерахування коштів отриманих від реалізації описаного й арештованого майна на рахунки стягувачів, становив 25 940,73 грн.

29 березня 2016 року орган державної виконавчої служби повідомив боржницю про надання реквізитів банківських рахунків, на які може бути перераховано залишок коштів від реалізації майна.

02 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до ДВС із заявою, у які просила надати їй можливість ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження та зняти копії усіх документів.

25 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Богородчанського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області про перерахування залишку коштів в сумі 25 940,73 грн від продажу арештованого майна на її рахунок.

Вказані кошти перераховано позивачу 25 травня 2016 року, згідно платіжного доручення.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, в редакції, яка була чинною на час проведення електронних торгів, Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 16 квітня 2014 № 656/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року.

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням.

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджений Наказом Міністерства юстиції України 16 квітня 2014 року, який втратив чинність з 18 січня 2016 року згідно з наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року (далі - Тимчасовий порядок), визначав порядок реалізації майна, зокрема в Розділі 2 вказано, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із частиною першою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до частини п'ятої статті 58 вказаного Закону звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів передбачено підстави й порядок призначення повторних електронних торгів, а також порядок уцінки нереалізованого майна.

Так, згідно з пунктом 6 розділу 5 вказаного Тимчасового порядку, якщо до часу завершення електронних торгів не надійшла жодна цінова пропозиція, електронні торги вважаються такими, що не відбулися.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу 8 Тимчасового порядку у разі якщо електронні торги не відбулися, нереалізоване майно (лот), яке (який) виставлялося (виставлявся) на електронні торги, підлягає уцінці (повторній уцінці). Уцінка (повторна уцінка) майна проводиться відповідно до статті 62 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом пунктів 5, 6 розділу 8 Тимчасового порядку уцінка майна проводиться державним виконавцем у десятиденний строк з дня визнання електронних торгів такими, що не відбулися, після чого реалізація майна за вказаною ціною повинна бути проведена в місячний строк з дати проведення перших електронних торгів. Повторні електронні торги проводяться в місячний строк з дня проведення уцінки (повторної уцінки) майна згідно з вимогами, визначеними цим Порядком. Вартість майна, зазначена в уцінці (повторній уцінці), є стартовою ціною реалізації майна на повторних електронних торгах. Другі (треті) електронні торги предмета іпотеки проводяться в місячний строк з дати проведення перших (других) електронних торгів відповідно.

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Порушення права пов'язане з позбавленням його суб'єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року по справі № 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсним необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб'єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними лише за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Встановивши, що відсутні порушення правил проведення торгів, а позивачем не доведено, що права порушені, вартість майна, визначена експертом оцінювачем у висновку, який використано органом державної виконавчої служби при формуванні стартової ціни підвищилася, суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову в задоволенні позову.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції правильно виходив з того, що сам лише факт проведення торгів через три дні після закінчення строку дії звіту про оцінку майна (6 місяців та 3 дні) є формальним і не може бути безумовною підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, оскільки підставою для пред'явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Сукупність цих обставин позивачем під час розгляду справи не доведено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов лише з підстав проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною відповідно до звіту про оцінку майна, який утратив чинність, суд апеляційної інстанції наведеного вище не врахував, не перевірив чи вплинуло це на результати торгів, чи підвищилася вартість майна, що реалізовувалося на спірних прилюдних торгах та чи порушені внаслідок цього права і законні інтереси позивача, у зв`язку чим неправильно застосував норми матеріального права у спірних правовідносинах та дійшов помилкового висновку про скасування рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами касаційних скарг щодо неправильності застосування апеляційним судом норм матеріального права та наявності у зв'язку з цим підстав, визначених статтею 413 ЦПК України для скасування ухваленого ним рішення із залишенням в силі правильного по суті рішення суду першої інстанції.

Оскільки при поданні касаційної скарги Богородчанський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області сплатив судовий збір у розмірі 768 грн та подану ним касаційну скаргу задоволено, то судовий збір у вказаному розмірі підлягає стягненню з позивача на користь цього відповідача.

Оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 листопада 2017 року ОСОБА_5 була звільнена від сплати судового збору за подання касаційної скарги та подана нею касаційна скарга задоволена судом, судовий збір за її подання у розмірі 768 грн підлягає стягненню з позивача на користь держави.

Керуючись статтями 141, 400, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційні скарги ОСОБА_5 та Богородчанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції задовольнити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2017 року скасувати, рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 07 вересня 2017 року залишити в силі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Богородчанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції768 грн судового збору, сплаченого при поданні касаційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

В. В. Пророк

В. М.Сімоненко

І. М. Фаловська