Постанова

Іменем України

06 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 345/1491/17

провадження № 61-31794св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,

учасники справи:

позивач - Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано - Франківської області,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2017 року у складі судді Миговича О. М., та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Малєєва А. Ю., Девляшевського В. А., Матківського Р. Й.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2017 року Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано - Франківської області (далі - Калуське об'єднане УПФУ Івано - Франківської області) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення переплати пенсії.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Калуському об'єднаному УПФУ Івано - Франківської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В результаті проведення документальної звірки під час проведення перерахунку пенсії до розрахунку заробітної плати спеціалістами управління було помилково включено подвоєні суми заробітної плати ОСОБА_4 за період з 01 липня 2000 року до 31 грудня 2003 року. У зв'язку із чим, виникла переплата пенсії у розмірі 2 347,90 грн, яка у добровільному порядку відповідачем не повернута.

На підставі вищевикладеного, Калуське об'єднане УПФУ Івано - Франківської області просило стягнути з ОСОБА_4 переплату пенсії у розмірі 2 347,90 грн.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не надано належних та переконливих доказів обґрунтованості заявлених вимог, а саме позивачем не доведено відсутність підстав для нарахування та виплати ОСОБА_4 пенсії, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що переплата пенсії відповідачу виникла з вини позивача, а не внаслідок недобросовісних дій чи зловживань з боку пенсіонера, а тому відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_4 надмірно виплаченої суми пенсії.

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Калуське об'єднане УПФУ Івано - Франківської області, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували, що переплачені кошти не можуть вважатись такими, що правомірно належать відповідачу та виплачені законно. Переплата пенсії виникла внаслідок подання страхувальником недостовірних відомостей, що полягає у поданні відомостей про застраховану особу двічі із позначкою початкова. Тому виплачені надміру кошти підлягають обов'язковому поверненню.

29 травня 2018 року цивільну справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Калуському об'єднаному УПФУ Івано - Франківської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В результаті проведення документальної звірки під час проведення перерахунку пенсії до розрахунку заробітної плати спеціалістами управління було помилково включено подвоєні суми заробітної плати ОСОБА_4 за період з 01 липня 2000 року до 31 грудня 2003 року.

У зв'язку із чим, виникла переплата пенсії у розмірі 2 347,90 грн.

У добровільному порядку переплата пенсії відповідачем не відшкодована.

Положеннями частини першої статті 50 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності рахункової помилки з боку особи, яка проводить таку виплату та недобросовісності з боку набувача.

На підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, місцевий суд з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що переплата пенсії відповідачу виникла з вини позивача, а не внаслідок недобросовісних дій чи зловживань з боку пенсіонера, дійшли правильного висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача надмірно виплаченої суми пенсії відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статті 1215 ЦК України.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах судових рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська В. С. Висоцька В. В. Пророк