Справа № 212/4670/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 жовтня 2018 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., за участі секретаря судового засідання Гавеля Ю.О., без участі сторін, без фіксування судового процесу технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , третя особа Виконавчий комітет Покровської районної у місті Ради в особі відділу реєстрації місця проживання громадян про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
04 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Виконавчий комітет Покровської районної у місті Ради в особі відділу реєстрації місця проживання громадян, в якому просив суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартирою № 46 в буд. № 7 на 4 мікрорайоні Зарічний в м. Кривий Ріг.
В обґрунтовування позовних вимог вказав, що на підставі договору дарування квартири від 03 серпня 2006 року, який був посвідчений державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 2-4527. Право власності на вищевказану квартиру було зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером 12469642, номер запису 117 в книзі 5 дод.П-379. Крім позивача по справі, в вищевказаній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, але вони не проживають в ній з 02 липня 2015 року. Добровільно відповідачі знятися з реєстрації не бажають, хоча не проживають в ній протягом трьох років. Всі комунальні послуги позивач сплачує несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг, тому вимушений звернутися з даним позовом до суду.
Ухвалою від 01 серпня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 03 векресня 2018 року.
Ухвалою від 03 вересня2018 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду на 16 жовтня 2018 року.
Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву , в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляд справи суду не надали, в звязку з чим за згодою позивача судом розглянуто справу в заочному порядку.
Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 280 ЦПК України за наявними в ній доказами (заочний розгляд).
Суд, дослідивши матеріли справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 Зарічний в м. Кривому Розі на підставі договору дарування квартири від 03 серпня 2006 року , посвідченого державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за № 2-4527.
Як вбачається з копії довідки № 51 від 27.06.2018, виданої Криворізькою обєднаною довідково-інформаційною службою, за адресою: м. Кривий Ріг, 4 мкр. Зарічний, 7/46, зареєстровані ОСОБА_5 власник квартири, ОСОБА_3, ОСОБА_2.
Відсутність відповідачів у спірному житлі підтверджується актом, наявним в матеріалах справи, складеним мешканцями будинку № 7 на 4 мкр. Зарічний в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та затвердженим директором ТзОВ «УЮТ-2010», згідно якому відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2 з 02 липня 2015 року не проживають в квартирі № 46 житлового будинку № 7 на 4 мкр. Зарічний в м. Кривому Розі Дніпропетровської області .
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За правилами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Ч. 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, враховуючи факт належності спірної квартири позивачеві на праві особистої приватної власності, не проживання відповідача більше одного року у житловому приміщенні, який є підтвердженим, суд приходить до висновку, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування цим житлом, та право позивача, в силу ст. 150 ЖК України, як порушене, підлягає захисту в судовому порядку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 317, 346, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України ЦПК України, суд
Позовні вимоги Понайотова Анатолія Івановича до Неустроєвої Інни Олексіївни, Неустроєвої Валерії Сергіївни , третя особа Виконавчий комітет Покровської районної у місті Ради в особі відділу реєстрації місця проживання громадян про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування квартирою № 46 будинку № 7 на 4 мікрорайоні Зарічний в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 16 жовтня 2018 року та підписано без його проголошення.

Суддя: О. Г. Пустовіт