У Х В А Л А

04 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 2-186 2004 рік

Провадження № 14-80свц18

ВеликаПалата Верховного Суду у складі:

головуючого судді Князєва В.С.,

судді-доповідача Ткачука О.С.,

суддів:Антонюк Н.О., Бакуліної С.В., Британчука В.В., Гудими Д.А., Данішевської В.І., Золотнікова О.С., Кібенко О.Р., Лобойка Л.М., Прокопенка О.Б., Рогач Л.І., Саприкіної І.В., Уркевича В.Ю., Яновської О.Г.

розглянула у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 30 червня 2004 року, ухваленого у складі судді Пархоменко О.Ф., ухвали апеляційного суду Донецької області від 02 вересня 2004 року, постановленої у складі колегії суддів: Рибалко Л.І., Резникової Л.В., Новосядої В.М. та ухвали Апеляційного суду м. Києва як суду касаційної інстанції від 25 вересня 2007 року, постановленої у складі колегії суддів: Шахової О.В., Антоненко Н.О., Вербової І.М., у справі за позовом ОСОБА_3 до відокремленого підрозділу шахти «Росія» (нині - шахта «Котляревська») державного підприємства «Селидіввугілля» про видачу актів форми П-4 та Н-1 та відшкодування моральної шкоди, з підстав встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 12 січня 2004 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відокремленого підрозділу шахти «Росія» державного підприємства «Селидіввугілля» (далі - ДП «Селидіввугілля») про видачу актів форми П-4 та Н-1 та відшкодування моральної шкоди.

2. Позовна заява мотивована тим, що з 1991 по 2001 роки позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. 05 жовтня 1992 року з ним стався нещасний випадок на виробництві, в результаті якого він отримав травму лівого плечового суглоба, однак відповідач відмовився видати йому акт про нещасний випадок форми Н-1. Також позивач неодноразово звертався до відповідача щодо видачі йому акта розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4, за отриманими ним професійними захворюваннями (хронічний бронхіт, деформуючий остеохондроз, синовііт колінних суглобів та інше), який йому також видано не було.

2.1. Крім того, ОСОБА_3 просив відшкодувати йому за рахунок відповідача моральну шкоду у розмірі 48 240 грн із розрахунку 804 грн середнього заробітку за п'ять років погіршення його здоров'я.

Короткий зміст судових рішень

3. 30 червня 2004 року Новогродівський міський суд Донецької області відмовив у задоволенні позову ОСОБА_3

4. 02 вересня 2004 року апеляційний суд Донецької області та 25 вересня 2007 року Апеляційний суд м. Києва, який діяв як суд касаційної інстанції, рішення суду першої інстанції залишили без змін.

5. Судові рішення мотивовано тим, що позивачем не доведено факту отримання ним трудового каліцтва та наявності у нього професійних захворювань, що могло бути підставою для видачі йому відповідачем актів форми П-4 та Н-1, а відтак і заподіяння останнім йому моральної шкоди.

Зміст вимог заяви

6. У своїй заяві, поданій у порядку п. 2 ч. 3 ст. 423 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), ОСОБА_3 просить скасувати рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 30 червня 2004 року, ухвалу апеляційного суду Донецької області від 02 вересня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва як суду касаційної інстанції від 25 вересня 2007 року та задовольнити його позовні вимоги.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала заяву

7. Заява мотивована тим, що у зв'язку з тривалим невиконанням рішення національного суду та порушенням права позивача на справедливий судовий розгляд після вичерпання заходів національного захисту ОСОБА_3 був вимушений звернутися до Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ або Суд). Листом від 12 жовтня 2017 року йому повідомили про те, що Велика Палата ЄСПЛ прийняла рішення, в якому встановила, що заяви у справі «Бурмич та інші проти України» (заява № 46852/13 та ін.) (далі - Рішення), а також заяви, вказані у додатках до рішення, в тому числі і його заява (№ 3840/07), є частиною процедури виконання пілотного рішення по справі «Юрій Миколайович Іванов проти України». Суд вирішив, що відшкодування за системну проблему, встановлену в рішенні по справі Іванов, має бути надано в рамках процедури виконання під наглядом Комітету Міністрів та приєднав його заяву до справи «Бурмич та інших проти України». Отже, рішенням ЄСПЛ встановлено порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні зазначеної справи судом.

Щодо меж розгляду судом заяви

8. 12 березня 2018 року ОСОБА_3 подав до Верховного Суду заяву про перегляд вищезазначених судових рішень з підстави, передбаченої п. 2 ч. 3 ст. 423 ЦПК України, а саме у зв'язку зі встановленням міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом.

9.Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 423 ЦПК України підставою для перегляду судових рішень у зв'язку з виключними обставинами є встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення міжнародних зобов'язань при вирішенні цієї справи судом.

10. Частиною 3 ст. 425 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд судового рішення з підстави, визначеної п. 2 ч. 3 ст. 423 цього Кодексу подається до Верховного Суду і розглядається у складі ВеликоїПалати.

11. 12 березня 2018 року вказану заяву було передано до Великої Палати Верховного Суду для розгляду за правилами перегляду судових рішень у зв'язку з виключними обставинами.

12. Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 06 квітня 2018 року справу призначено до розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. У судове засідання сторони не з'явилися, тому справа слухається у порядку письмового провадження. Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в заяві доводи та матеріали справи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що провадження за виключними обставинами підлягає закриттю з огляду на таке.

14. 12 жовтня 2017 року Великою палатою ЄСПЛ було ухвалено рішення у справі «Бурмич та інші проти України» («Burmych v. Ukraine»). Заявники скаржились на порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенції), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», для України вона набрала чинність 11 вересня 1997 року і є частиною національного законодавства України, та на відсутність ефективного засобу юридичною захисту в національному законодавстві, що порушує статтю 13 Конвенції.

15. Рішення ЄСПЛ у справі «Бурмич та інші проти України» стосується структурної проблеми невиконання або тривалого виконання рішень національних судів. Ця проблема призводить до порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (параграф 3 резолютивної частини Рішення).

16. Аналіз змісту п. 2 ч. 3 ст. 423 ЦПК України дає підстави для висновку, що встановлення міжнародною установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань може бути підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом у тому випадку, якщо встановлені ЄСПЛ порушення Конвенції були допущені під час вирішення саме тієї справи, про перегляд рішення (рішень) у якій порушується питання.

17. 30 липня 2018 року надійшла відповідь Міністерства юстиції України на запит суду, у якій заступник Міністра - Уповноважений у справах ЄСПЛ повідомив про те, що ОСОБА_3 подав до ЄСПЛ заяву № 3840/07 про порушення судами положень Конвенції у цивільній справі № 2-184 2004 рік за позовом ОСОБА_3 до відокремленого підрозділу шахти «Росія» ДП «Селидіввугілля» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час прострочення розрахунку.

18. У той же час заяву про перегляд за виключними обставинами рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 30 червня 2004 року, ухвали апеляційного суду Донецької області від 02 вересня 2004 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва як суду касаційної інстанції від 25 вересня 2007 року, ОСОБА_3 подав у іншій цивільній справі(№ 2-186 2004 рік) за його позовом до відокремленого підрозділу шахти «Росія» ДП «Селидіввугілля» про видачу актів форми П-4 та Н-1 та відшкодування моральної шкоди.

Висновки за результатами розгляду заяви

19. Отже, ВеликаПалата Верховного Суду встановила, що судові рішення в цивільній справі № 2-186 2004 рік не були предметом розгляду в ЄСПЛ, що виключає встановлення ЄСПЛ порушення Україною міжнародних зобов'язань під час вирішення національними судами зазначеної цивільної справи, а тому відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_3про перегляд за виключними обставинами рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 30 червня 2004 року, ухвали апеляційного суду Донецької області від 02 вересня 2004 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва як суду касаційної інстанції від 25 вересня 2007 року у цивільній справі № 2-186 2004 рік.

20. Беручи до уваги наведене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про необхідність закриття провадження у справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд судових рішень за виключними обставинами.

Керуючись статями 255, 258 - 261, 423 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Провадження за виключними обставинами за заявою ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 30 червня 2004 року, ухвали апеляційного суду Донецької області від 02 вересня 2004 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва як суду касаційної інстанції від 25 вересня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_3 до відокремленого підрозділу шахти «Росія» (нині - шахта «Котляревська») державного підприємства «Селидіввугілля» про видачу актів форми П-4 та Н-1 та відшкодування моральної шкоди - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.С. Князєв

Суддя-доповідач О.С. Ткачук

Судді: Н.О. Антонюк Л.М. Лобойко

С.В. Бакуліна О.Б. Прокопенко

В.В. Британчук Л.І. Рогач

Д.А. Гудима І.В. Саприкіна

В.І. Данішевська В.Ю. Уркевич

О.С. Золотніков О.Г. Яновська

О.Р. Кібенко