Справа № 487/6791/17 Головуючий суду першої інстанції Сухаревич З.М. Провадження № 22-ц/4812/69/18 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Прокопчук Л.М., Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання - Цуркан І.І.,

за участю: представника позивача - Смірнової Т.І.,

відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 липня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Сухаревич З.М., повний текст якого складено 17 липня 2018 року, в залі судового засідання в м. Миколаїв, за позовом Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (далі - Департамент) до ОСОБА_4 про повернення надміру виплачених державних коштів,

В С Т А Н О В И В:

28 грудня 2017 року Департамент звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про повернення надміру виплачених державних коштів, в якому просив суд стягнути з відповідача кошти щомісячної адресної допомоги внутрішньо перемішеним особам в сумі 41 695 грн. 34 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що ОСОБА_4 перебувала на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Заводського району Департаменту як отримувач адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат проживання, в тому числі на оплату комунальних послуг та отримувала допомогу на проживання на сім'ю з 20 жовтня 2014 року по 19 жовтня 2016 року. В результаті проведеної перевірки з'ясовано, що відповідач має депозитний рахунок, який перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, у зв'язку з чим виникла переплата державних коштів по виплаті допомоги з 20 жовтня 2014 року по 30 червня 2016 року в сумі 41 695 грн. 34 коп. Оскільки повернути вказану суму коштів в добровільному порядку відповідач відмовляється, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог місцевий суд виходив із того, що ОСОБА_4 при отриманні грошової допомоги 20 жовтня 2014 року не була проінформована про зобов'язання повідомити Департамент про наступне відкриття депозитного банківського рахунку в сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, а також про наслідки такого неповідомлення. У зв'язку з цим місцевий суд дійшов висновку, що в даному випадку надміру виплачені кошти були виплачені відповідачу не з її вини, а тому підстави для їх стягнення відсутні.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Департамент подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість судового рішення та порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що ОСОБА_4, яка перебувала на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Заводського району Департаменту як отримувач адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, на підставі її заяв про призначення та здійснення перерахунку щомісячної адресної допомоги відповідно від 20 жовтня 2014 року, 26 жовтня 2015 року та 22 квітня 2016 року та відповідних довідок, отримувала щомісяця допомогу на проживання на сім'ю.

В результаті проведення контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України в Департаменті праці щодо використання коштів, виділених з державного бюджету на надання зазначеної щомісячної адресної допомоги було встановлено, що відповідач має депозитний рахунок, який перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму.

Висновки районного суду про те, що ОСОБА_4 не роз'яснювали про необхідність повідомлення про відкриття депозиту, а при поданні наступних заяв їх текст вона не читала, а тому і не знала про наслідки неповідомлення Департаменту про існування депозиту, не ґрунтуються на положеннях закону, оскільки незнання закону чи неправильне його тлумачення однією зі сторін не звільняє особу від юридичної відповідальності, а отже не може слугувати підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в силу приписів ст. 68 Конституції України.

Більш того, при подачі заяви відповідач власноруч зазначила, що будь-хто з членів її сім'ї не має на депозитному банківському рахунку коштів у сумі, яка перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, а також підписанням цих заяв вона надала згоду на обробку персональних даних. Також відповідач своїми заявами від 20 жовтня 2014 року, 26 жовтня 2015 року, 22 квітня 2016 року підтвердила факт відсутності обставин щодо змін в сім'ї, які впливають на призначення адресної грошової допомоги. В той же час, згідно інформації ПАТ «ПУМБ» від 3 травня 2017 року, на ім'я ОСОБА_4 24 листопада 2014 року був відкритий депозит на суму 75 000 грн.

Відповідно до п. 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття втрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505, уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноважений орган про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу.

Відзива на апеляційну скаргу від ОСОБА_4 не надходило.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII від 20 жовтня 2014 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 9 цього закону внутрішньо переміщена особа зобов'язана дотримуватися Конституції України та законів України, інших актів законодавства.

Постановою КМУ від 1 жовтня 2014 року № 505 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Постанова) установлено щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Цією постановою затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок).

Грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) (п. 3 Порядку).

Для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім'ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та документами. В цій заяві зазначаються відповідні відомості, зокрема, про наявність у будь-кого з членів сім'ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Пункт 6 Порядку містить випадки, коли грошова допомога не призначається, зокрема, у разі якщо будь - хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Приписи п. 11 Порядку зобов'язують уповноваженого представника сім'ї, якому призначено грошову допомогу, повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Судом встановлено, що з 22 серпня 2014 року ОСОБА_4 разом з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, переїхала з м. Стаханов Луганської області до м. Миколаєва та взята на облік як особа переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою від 20 жовтня 2014 року за № .

20 жовтня 2014 року ОСОБА_4 звернулася до управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району із заявою про отримання грошової допомоги, в якій серед інших відомостей зазначила про відсутність у будь-кого з членів сім'ї на депозитному рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (а.с. 7).

Відповідно до рішення про призначення допомоги на проживання перемішеним особам від 20 жовтня 2014 року ОСОБА_4 була призначена допомога на період з 20 жовтня 2014 року по 19 квітня 2015 року у розмірі 1 326 грн. 00 коп.

19 листопада 2014 року ОСОБА_4 як уповноважений представник сім'ї звернулася до управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району з заявою про перерахунок призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг у зв'язку з переїздом до м. Миколаєва її чоловіка - ОСОБА_6 ( а.с. 13).

17 березня 2015 року було прийнято рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання з 2 грудня 2014 року по 19 квітня 2015 року у розмірі 2 210 грн. (а.с. 14).

З аналогічною заявою про продовження виплати допомоги ОСОБА_4 зверталася також 28 жовтня 2015 року, де не повідомляла про будь-які зміни щодо майнового стану. Того ж дня було прийнято рішення про виплату останній грошової допомоги в розмірі 2 210 грн. ( а.с. 15,16).

22 квітня 2016 року ОСОБА_4 знов звернулася з такою ж заявою про продовження виплати допомоги, в якій зазначала, що склад сім'ї не змінився, житло та депозит відсутні, вона працює, чоловік пенсіонер. Розглянувши вказану заяву, позивачем 10 травня 2016 року було прийнято рішення про призначення ОСОБА_4 допомоги у розмірі 2 210 грн. (а.с. 17, 18).

Водночас, за даними Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» за період з 20 жовтня 2014 року по 30 червня 2016 року ОСОБА_4 були укладені депозитні договори: № 260555966 з датою відкриття 24 листопада 2014 року на суму 75 000 грн., дата закриття 23 листопада 2015 року; № 261546247 з датою відкриття 23 листопада 2015 року, сума 75 000 грн., дата закриття 25 травня 2016 року; № 262425918 датою відкриття 25 травня 2016 року, сума 75 000 грн. та станом на 3 травня 2017 року цей договір є закритим ( а.с. 23).

З огляду на встановлені судом обставини, а також зі змісту заяви відповідача від 20 жовтня 2014 року про отримання грошової допомоги та заяв, написаних нею в подальшому про перерахунок та продовження нарахування вказаної грошової допомоги вбачається, що ОСОБА_4 була обізнана, що наявність депозитного рахунку у визначеному розмірі у будь-якого з членів сім'ї є перешкодою для отримання призначеної грошової допомоги.

Ці обставини вона не заперечувала в суді апеляційної інстанції, уточнюючи, що при призначенні такої грошової допомоги вона повідомляла працівнику управління соціального захисту населення про наявність у неї депозитного рахунку на суму 3 000 грн. В подальшому при зверненні до позивача про продовження виплат грошової допомоги вона не повідомляла про наявність депозитного рахунку у розмірі 75 000 грн., відкритого на її ім'я, оскілки ці кошти належать її батькам унаслідок продажу в 2007 році квартири та передані їй для розміщення їх на банківському рахунку у м. Миколаєві у зв'язку з тим, що батьки за місцем свого проживання у м. Стаханов Луганської області, позбавлені такої можливості.

За такого, ОСОБА_4 з огляду на приписи п. 11 Порядку зобов'язана була повідомити управління соціального захисту населення про відкриття депозитного рахунку на своє ім'я, тобто про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Отже висновок суду першої інстанції про необізнаність ОСОБА_4 щодо обов'язку повідомити Департамент про відкриття депозитного банківського рахунку, а також про наслідки такого неповідомлення є безпідставними.

Доводи відповідача про відсутність будь-яких прав на депозитні гроші не можуть бути взяті до уваги, оскільки у даному випадку депозитний договір було складено від імені відповідача та в подальшому депозитний рахунок було відкрито також на ім'я відповідача. Посилання ОСОБА_4 на приналежність цих грошових коштів іншим особам у правовому розумінні значення немає.

За п. 11 Порядку суми грошової допомоги виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу.

У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги, вони стягуються у судовому порядку.

18 серпня 2016 року було проведено перерахунок виплаченої допомоги ОСОБА_4, за результатами якого встановлено переплату виплаченої останній допомоги в розмірі 43 534 грн. 63 коп., що підтверджується протоколом від 18 серпня 2016 р. Згідно пояснювальної записки в.о. начальника управління соціальних виплат та компенсацій від 30 червня 2017 р. на ім'я заступника директора Департаменту за № 1968/09.02-15 переплата допомоги, яка виплачена ОСОБА_4 за період з 1 грудня 2014 року по 30 червня 2016 року складає 41 695 грн. 34 коп.

Повідомленням від 18 серпня 2016 року за № 79 ОСОБА_4 була проінформована про відшкодування коштів по переплаченій соціальній допомозі у розмірі 43 534 грн. 63 коп. за період з 20 жовтня 2014 р. по 30 червня 2016 р. у визначений позивачем строк.

ОСОБА_4 у добровільному порядку погасити зазначену суму відмовилася.

Частиною 1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберігала у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підставі (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Отже, з огляду на встановлені обставини та наведені правові норми, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_4 була зобов'язана повідомити управління соціального захисту населення про відкриття депозитних рахунків внаслідок укладення з банківською установою депозитних договорів з сумою депозиту у розмірі 75 000 грн., оскільки саме ці обставини впливають на призначення грошової допомоги. Між тим, остання не повідомила про зазначені обставини та продовжувала без достатніх правових підстав отримувати грошову допомогу, а тому сума грошової допомоги, виплачена у період з 1 грудня 2014 року по 30 червня 2016 року у розмірі 41 695 грн. 34 коп. підлягає стягненню з уповноваженого представника сім'ї - ОСОБА_4

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення вимог Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради.

У зв'язку зі скасуванням рішення суду відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у зв'язку зі зверненням з позовною заявою до суду першої інстанції та за подачу апеляційної скарги загалом у розмірі 4 000 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради задовольнити, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 липня 2018 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення.

Позов Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради до ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради 41 695 грн. 34 коп. надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі, а також 4 000 грн. витрат по сплаті судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Л.М. Прокопчук

Н.В. Самчишина

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2018 року.