АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1504/18 Головуючий по 1 інстанції - Токова С.Є.
Категорія: 59 Доповідач в апеляційній інстанції - Бородійчук В.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Бородійчука В.Г.

суддів Василенко Л.І., Фетісової Т.Л.

секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у судовому засіданні у місті Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2018 року (ухвалене в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси 22 червня 2018 року під головуванням судді Токової С.Є.) у справі за позовом ОСОБА_3 до Черкаської міської ради, Черкаського міського голови міста Черкаси ОСОБА_5 про захист честі, гідності, ділової репутації та зобов'язання спростувати недостовірну інформацію.

Вивчивши матеріали справи, Апеляційний суд Черкаської області, -

в с т а н о в и в :

02 лютого 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Черкаської міської ради, Черкаського міського голови міста Черкаси ОСОБА_5 про захист честі, гідності, ділової репутації та зобов'язання спростувати недостовірну інформацію.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_3 дізнався про факт розголошення міським головою міста Черкаси ОСОБА_5 щодо нього недостовірної інформації, яка принижує його честь та гідність, шкодить його діловій репутації.

Вказує, що така інформація була проголошена ОСОБА_5 під час брифінгу, що був скликаний ІНФОРМАЦІЯ_1 в приміщенні Черкаської міської ради за участю представників громадськості та ЗМІ. Під час вказаного брифінгу ОСОБА_5 надано коментарі щодо вбивства депутата міськради ОСОБА_6, а також про факти вчинення інших злочинних діянь та причетність його до них.

Інформація, зокрема, що стосується причетності позивача до відмивання коштів у сфері ЖКГ та причетності його до вбивства ОСОБА_6, повідомлену міським головою ОСОБА_5 на брифінгу, вважає недостовірною та такою, що принижує його честь та гідність, а також такою, що завдає шкоди його діловій репутації.

Позивачу, як станом на момент проведення вказаного брифінгу, так і на даний момент не повідомлялося про підозру у вчиненні будь-яких злочинів, в тому числі й тих, про які безпідставно було заявлено ОСОБА_5 на брифінгу.

Також, відсутній вирок суду яким би позивача було визнано винним у вчиненні злочину (злочинів) про причетність до яких його було неправомірно розповсюджено вказану недостовірну інформацію. Вказані обставини свідчать про відсутність вини та непричетність позивача до вчинення вказаних злочинів.

Вказує, що розповсюджена відповідачем інформація погіршила його ділову репутацію перед діловими партнерами та жителями м. Черкаси, у зв'язку з чим він змушений пояснювати колегам, друзям, близьким та знайомим про свою непричетність до зазначених дій, виправдовуватися за дії, які не вчиняв. Отже, розповсюджена відповідачем інформація підриває його ділову репутацію.

Позивач вважає, що висловлена ОСОБА_5 на брифінгу, що відбувся в приміщенні Черкаської міської ради ІНФОРМАЦІЯ_1 інформація щодо нього є недостовірною та такою, що виставляє позивача у непристойному вигляді з точки зору суспільної моралі та загальноприйнятих норм, у зв'язку з чим підлягає спростуванню у такий же спосіб, в який її було поширено.

Просив суд визнати недостовірною та такою що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3 інформацію наступного змісту: «Вчора відбулася зухвала подія, яка, я вважаю, викинула сьогодні всьому здоровому суспільству міста Черкаси виклик. Ввечері, пізно, після прямого ефіру був зухвало й жорстоко вбитий виконуючий обов'язки голови департаменту житлово - комунального господарства, депутат міської Ради, голова обласної організації партії «УКРОП» ОСОБА_6. Що передувало, на нашу думку, цьому вбивству. В першу чергу це ліквідація тендерному комітету, яка відбулася виконавчим комітетом на попередньому засіданні. Три дні покійний не міг потрапити в свій кабінет. Зухвало, цинічно попередній керівник, який сьогодні на лікарняному ОСОБА_10 спільно з угрупуванням, я вважаю, в яке в ходить відомий бізнесмен ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_11 працювали у сфері ЖКГ по відмиванню коштів.»; «я найшов купу пустих актів по відмиванню коштів. Зокрема навіть по одному об'єкту, по каналізації, де в мене є документи», що була проголошена міським головою м. Черкаси ОСОБА_5 на брифінгу, що відбувся ІНФОРМАЦІЯ_1 в приміщенні Черкаської міської ради.

Зобов'язати Черкаську міську раду протягом 10 днів з моменту набрання законної сили рішення суду спростувати недостовірну інформацію проголошену міським головою м. Черкаси ОСОБА_5 на брифінгу, що відбувся ІНФОРМАЦІЯ_1 в приміщенні Черкаської міської ради щодо ОСОБА_3 шляхом скликання міським головою міста Черкас ОСОБА_5 брифінгу за участю представників ЗМІ та громадськості під час якого оголосити текст судового рішення.

Вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що інформація, яка безпосередньо стосувалась позивача ОСОБА_8 у вилові «зухвало, цинічно, попередній керівник, який на сьогодні на лікарняному ОСОБА_10, спільно з угрупуванням, я вважаю, в яке входить відомий бізнесмен ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_11 працювали у сфері ЖКГ по відмиванню коштів» і яка була розголошена під час брифінгу міського голови ОСОБА_5 є оцінюючим судженням останнього.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Особа, що подає апеляційну скаргу в обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права при ухваленні оскаржуваного рішення, а саме вважає неправомірними висновки суду про те, що проголошена відповідачем інформація щодо позивача на брифінгу, що відбувся ІНФОРМАЦІЯ_1 є оціночними судженнями і не містить фактичних даних.

Вважає, що твердженням висловлене ОСОБА_5 «Зухвало, цинічно попередній керівник, який сьогодні на лікарняному ОСОБА_10 спільно з угрупуванням, я вважаю, в яке в ходить відомий бізнесмен ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_11 працювали у сфері ЖКГ по відмиванню коштів» прямо звинувачував позивача у вчиненні ним злочину передбаченого ст. 209 КК України(легалізація (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом).

Вважає, що проголошену відповідачем інформацію не можна вважати оціночним судженням, адже вона не відповідає критеріям, визначеним в ст. 30 ЗУ «Про інформацію».

Також, вказує, що інформація про вину особи у вчиненні злочинів не може бути оціночним судженням, оскільки таку інформацію можливо перевірити на відповідність її дійсності шляхом встановлення наявності або відсутності обвинувального вироку суду, а тому в даному випадку слід дотримуватися основоположних принципів права, зокрема презумпції невинуватості.

Вважає неправильним висновок суду першої інстанції про те, що міський

голова ОСОБА_5 під час виступу на брифінгу ІНФОРМАЦІЯ_1 надав свою особисту оцінку діяльності департаменту ЖКГ, оскільки під час зазначеного виступу останній проголосив твердження про вину позивача у вчиненні конкретних злочинів. При цьому відповідачами, а також судом при постановленні рішення не було вказано, яке відношення має позивач до діяльності Департаменту ЖКГ.

Просить суд скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2018 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У відзиві, що надійшов від представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_9 зазначено, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, застосовуючи до даних правовідносин норми матеріального права. Відтак підстав для скасування судового рішення немає.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відбувся брифінг, за участю міського голови міста Черкаси ОСОБА_5 та представників ЗМІ. Під час цього брифінгу ОСОБА_5 була висвітлена інформація: «Вчора відбулася зухвала подія, яка, я вважаю, викинула сьогодні всьому здоровому суспільству міста Черкаси виклик. Ввечері, пізно, після прямого ефіру був зухвало й жорстоко вбитий виконуючий обов'язки голови департаменту житлово - комунального господарства, депутат міської Ради, голова обласної організації партії «УКРОП» ОСОБА_6. Що передувало, на нашу думку, цьому вбивству. В першу чергу це ліквідація тендерного комітету, яка відбулася виконавчим комітетом на попередньому засіданні. Три дні покійний не міг потрапити в свій кабінет. Зухвало, цинічно попередній керівник, який сьогодні на лікарняному ОСОБА_10 спільно з угрупуванням, я вважаю, в яке в ходить відомий бізнесмен ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_11 працювали у сфері ЖКГ по відмиванню коштів.»; «Сесія буде сьогодні, і секретар міської Ради не має морального права обіймати посаду. Адже ви знаєте, що ОСОБА_6 відкрито заявляв і ми маємо велику підтримку депутатського корпусу, які готові були зняти секретаря ОСОБА_11 і поставити секретаря ОСОБА_6, який влаштовував більшості депутатського корпусу»; «я найшов купу пустих актів по відмиванню коштів. Зокрема навіть по одному об'єкту, по каналізації, де в мене є документи», яку позивач вважає недостовірною та такою, що принижує його честь та гідність, а також такою, що завдає шкоди його діловій репутації.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Отже, спростуванню підлягає недостовірна інформація.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією цей Закон розуміє документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі.

Відповідно до частини 1 статті 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням, встановити факт поширення недостовірної інформації та факт того, що поширена інформація стосується саме особи позивача і що поширена інформація порушує особисті немайнові права особи позивача або перешкоджає повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, при цьому саме позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем.

Спростованою може бути інформація, яка містить відомості про події та явища (факти), яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). В будь-якому випадку це має бути інформація, істинність якої можливо перевірити, існування таких фактів не залежить від їх суб»єктивного сприйняття чи заперечення через думки і погляди особи.

Вільне вираження поглядів є істотним чинником повноцінного розвитку особистості в суспільстві, як і здатність особи сприймати заперечення, спонукання, заохочення через думку, ідеї, висловлені іншими особами

Крім того, у разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі та ділової репутації, повинен урахувати положення Дерларації, а також рекомендації, що містяться у Резолюції № 1165(1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість особистого життя.

У Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв'язку із цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі Постанова №1 від 27 лютого 2009 року) роз'яснив судам, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 471 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України «Про телебачення і радіомовлення») у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень, оскільки вони як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків не можуть бути предметом судового захисту, оскільки будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів), а офіційні особи органів державної влади мають бути толерантними до різких, навіть некоректних оціночних суджень.

Доводи апеляційної скарги про те, що міський голова міста Черкаси ОСОБА_5 у своєму вислові: «Зухвало, цинічно попередній керівник, який сьогодні на лікарняному ОСОБА_10 спільно з угрупуванням, я вважаю, в яке в ходить відомий бізнесмен ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_11 працювали у сфері ЖКГ по відмиванню коштів» прямо звинувачував позивача ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину передбаченого ст. 209 КК України (легалізація (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом) не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у вказаному тексту відсутнє посилання на вчинення ОСОБА_3 злочину передбаченого ст. 209 КК України, або іншого злочину чи вчинення будь-якого правопорушення, а суб'єктивне сприйняття даної інформації самим позивачем не є підставою для висновку про наявність такого звинувачення у висловленій інформації.

Крім того, із тексту даного вислову вбачається, що вказана інформація не є фактичним твердженням, оскільки при її озвучуванні ОСОБА_5 було вказано «я вважаю», що на думку колегії виходячи із характеру даної інформації є ознакою саме оціночного судження.

Доводи апеляційної скарги про те, що міський голова міста Черкаси ОСОБА_5 у своєму вислові: «Зухвало, цинічно попередній керівник, який сьогодні на лікарняному ОСОБА_10 спільно з угрупуванням, я вважаю, в яке в ходить відомий бізнесмен ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_11 працювали у сфері ЖКГ по відмиванню коштів» прямо звинувачував ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину передбаченого ст. 209 КК України (легалізація (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом) не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у вказаному тексту відсутнє посилання на вчинення позивачем злочину передбаченого ст. 209 КК України, або іншого злочину чи вчинення будь-якого правопорушення, а суб'єктивне сприйняття даної інформації самим позивачем не є підставою для висновку про наявність такого звинувачення у висловленій інформації. Крім того, із тексту даного вислову вбачається, що вказана інформація не є фактичним твердженням, оскільки при її озвучуванні ОСОБА_5 було вказано «я вважаю», що на думку колегії виходячи із характеру даної інформації є ознакою саме оціночного судження.

Доводи викладені в апеляційній скарзі про те, що в загальному контексті виступу із змістом «Вчора відбулася зухвала подія, яка, я вважаю, викинула сьогодні всьому здоровому суспільству міста Черкаси виклик. Ввечері, пізно, після прямого ефіру був зухвало й жорстоко вбитий виконуючий обов'язки голови департаменту житлово - комунального господарства, депутат міської Ради, голова обласної організації партії «УКРОП» ОСОБА_6. Що передувало, на нашу думку, цьому вбивству. В першу чергу це ліквідація тендерному комітету, яка відбулася виконавчим комітетом на попередньому засіданні. Три дні покійний не міг потрапити в свій кабінет. Зухвало, цинічно попередній керівник, який сьогодні на лікарняному ОСОБА_10 спільно з угрупуванням, я вважаю, в яке в ходить відомий бізнесмен ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_11 працювали у сфері ЖКГ по відмиванню коштів.»; «Сесія буде сьогодні, і секретар міської Ради не має морального права обіймати посаду. Адже ви знаєте, що ОСОБА_6 відкрито заявляв і ми маємо велику підтримку депутатського корпусу, які готові були зняти секретаря ОСОБА_11 і поставити секретаря ОСОБА_6, який влаштовував більшості депутатського корпусу»; «я найшов купу пустих актів по відмиванню коштів. Зокрема навіть по одному об'єкту, по каналізації, де в мене є документи» міський голова вказав на те, що такими діями позивача він є причетний до вбивства депутата міської ради ОСОБА_6, що на його думку є безпідставним звинуваченням у вчиненні злочину, то вони є надуманими та такими, що спростовуються самим змістом вказаної інформації, оскільки в ній взагалі відсутня інформація про те, що позивач у даній справі або будь-які інші особи є причетними до вбивства вказаного депутата. Твердження позивача про наявність в даній інформації звинувачень його в вчиненні тяжкого злочину, на думку колегії є його суб'єктивними домислами.

Доводи апеляційної скарги про те, що інформація про вину особи у вчиненні злочинів не може бути оціночним судженням, оскільки таку інформацію можливо перевірити на відповідність її дійсності шляхом встановлення наявності або відсутності обвинувального вироку суду, а тому в даному випадку слід дотримуватися основоположних принципів права, зокрема презумпції невинуватості, колегією суддів також не може бути прийнята до уваги, оскільки у викладеній вище інформації, яку позивач просить визнати недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, інформація про вину ОСОБА_8 у вчиненні злочинів - відсутня.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження колегії суддів і визнані такими, що не спростовують правильність висновків суду.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанцій не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Черкаської міської ради, Черкаського міського голови міста Черкаси ОСОБА_5 про захист честі, гідності, ділової репутації та зобов'язання спростувати недостовірну інформацію залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий -

Судді -

Повний текст постанови виготовлено 11 вересня 2018 року