Справа № 304/1210/18
Провадження № 2/304/411/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 304/1210/18 за позовом ОСОБА_1 до Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області про визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 13 серпня 2010 року помер батько її чоловіка ОСОБА_2 ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з належними до нього господарськими будовами та спорудами № 17 по вул. Нахімова в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області. ОСОБА_3 заповіт не залишив, спадщину за ним за законом як спадкоємець першої черги одноосібно прийняв його син ОСОБА_2, так як у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із відповідною заявою. Однак, оформити спадщину ОСОБА_2 не встиг 23 січня 2018 року він помер. Після смерті останнього відкрилася спадщина, яка, крім вказаного будинку, охоплює також житловий будинок з господарськими будовами та спорудами № 5 по вул. Шевченка в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області. Так, вона, їх сини ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, а також донька ОСОБА_6 фактом спільного проживання із спадкодавцем прийняли спадщину, однак діти у встановленому ч. 1 ст. 1273 ЦК України порядку відмовилися від такої на її користь. Оскільки нотаріусом в оформленні спадщини їй було відмовлено за відсутності правовстановлюючих документів на спадкові будинки, тому просить позов задовольнити.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак подала заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, питання розподілу понесених нею судових витрат не вирішувати.

Представник Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області як відповідача у підготовче судове засідання також не зявився, подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 13 серпня 2010 року помер батько ОСОБА_2 ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ № 108039, виданим виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 13 серпня 2010 року (а. с. 11, 55, 57, 58-59).

Також встановлено, що згідно довідок виконкому Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області ОСОБА_3, який помер 13 серпня 2010 року, постійно проживав та був головою домогосподарства № 17 по вул. Нахімова в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області, де на момент смерті останнього зареєстрованих осіб не було (а. с. 12, 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Так, 28 січня 2011 року ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що стверджується копією спадкової справи № 1/2011 стосовно спадкодавця ОСОБА_3, який помер 13 серпня 2010 року, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не відмовився від неї, а тому вважається таким, що прийняв спадщину (а. с. 53-62).

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не відмовився від неї, а інших спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3, не встановлено (а. с. 14, 53-62), тому він вважається таким, що прийняв її одноосібно.

Однак, 23 січня 2018 року ОСОБА_2 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 237869, виданим виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 26 січня 2018 року (а. с. 10, 39).

При цьому, згідно довідок виконкому Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області ОСОБА_2 був головою домогосподарства № 5 по вул.Шевченка в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області, де на момент смерті останнього були зареєстровані та проживали його дружина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 6-8, 9, 13, 15, 39, 40-41, 42, 43, 44, 45-47, 48-49).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

06 квітня 2018 року ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 звернулися до Перечинської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини після смерті свого батька та протягом строку, встановленого для її прийняття, таку відмову не відкликали, що підтверджується копією спадкової справи № 07/2018, заведеної Перечинською державною нотаріальною конторою на майно ОСОБА_2, який помер 23 січня 2018 року (а. с. 33-51).

Відповідно до ч. 2 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 постійно проживала разом із чоловіком на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а інші спадкоємці першої черги, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2, у порядку ст. 1273 ЦК України заявили про відмову від неї (а. с. 15, 33-51), внаслідок чого частка у спадщині, яку вони мали право прийняти перейшла до позивача, як спадкоємця тієї ж черги, тому остання прийняла таку та одноосібно успадкувала житлові будинки № 17 по вул. Нахімова та № 5 по вул. Шевченка в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області.

Разом з цим, відповідно до повідомлень Перечинської державної нотаріальної контори за вих. № № 80/01-16 та 81/01-16 від 13 серпня 2018 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у оформленні спадщини за спадкодавцем ОСОБА_2, який помер 23 січня 2018 року, оскільки документи, що посвідчують право власності на житлові будинки № 17 по вул. Нахімова та № 5 по вул. Шевченка в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області, відсутні (а. с. 22, 23).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Отже, враховуючи вищенаведене та те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно квитанції № 0.0..1 від 30 серпня 2018 року позивачем сплачено 3 718 грн. судового збору (а. с. 1).

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як вбачається з поданої позивачем заяви, остання, з врахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених нею судових витрат, у звязку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке її волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом.

На підставі наведеного та керуючись ст. 41, 55, 124 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 331, 1216-1218, 1261, 1266, 1268-1270, 1273, 1275, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-83, 141, 142, 200 ч. 3, 206 ч. 4, 258-259, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 (89230, Закарпатська область, Перечинський район, с.Порошково, вул. Шевченка, № 5; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області (89230, Закарпатська область, Перечинський район, с. Порошково, вул. Центральна, № 74; ) про визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом за спадкодавцем ОСОБА_2, який помер 23 січня 2018 року, на житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами № 17 по вул. Нахімова та № 5 по вул. Шевченка в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: ОСОБА_7