Провадження № 2-к/234/5/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 року Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Пікалової Н.М., при секретарі Романенко К.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Інспекції Міністерства у податках та зборах Республіки Білорусь у Фрунзенському районі м. Мінська про визнання та надання дозволу на примусове виконання заочного рішення Фрунзенського району м. Мінська від 27 листопада 2014 року,

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2017 року до Краматорського міського суду надійшло клопотання Інспекції Міністерства у податках та зборах Республіки Білорусь у Фрунзенському районі м. Мінська про визнання та надання дозволу на примусове виконання заочного рішення Фрунзенського району м. Мінська від 27 листопада 2014 року на території України про стягнення з ОСОБА_1 державного мита на користь держави.

Ухвалою суду від 17.11.2017 року провадження по справі було відкрито та запропоновано боржнику ОСОБА_1 подати в термін до 17.12.2017 року письмові заперечення проти вказаного клопотання. Боржника було повідомлено про виконання даної ухвали шляхом розміщення її на сайті суду.

Ухвалою суду від 18.12.2017 року слухання справи було призначено до судового засідання на 04.01.2018 року. Боржника ОСОБА_1 було викликано до суду через оголошення на сайті, бо ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на теперішній час є тимчасово окупованою територією України, населеним пунктом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та з 27 листопада 2014 року ДП «Укрпошта» зупинила приймання і доставку поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою - рішення прийнято на виконання Указу Президента від 14.11.2014 №875/2014 про введення в дію рішення РНБО «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», а також розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження». Відповідно до ч. 5 ст 467 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до вимог ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно до заочного рішення суду Фрунзенського району м. Мінська від 27.11.2014 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 25% його заробітку та (або) іншого доходу щомісяця, але не менш 50% прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи стягнення з 15.05.2014 року та до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти на її утримання в розмірі 20 базових величин щомісяця до досягнення їх сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьохрічного віку, починаючи стягнення з 15.05.2014 року. Стягнуто з ОСОБА_1 мито в дохід держави в розмірі 2756687 рублів.

Згідно до клопотання Інспекції Міністерства по податкам та зборам Республіки Білорусія по Фрунзенському району м. Мінська від 07.01.2017 року відповідно до ст 53 Конвенції про правову допомогу та правових відношеннях по цивільним, сімейним та кримінальним справам, укладеною в м. Мінську 22.01.1993 року, просять дати дозвіл на примусове виконання та виконати на території України заочне рішення суду Фрунзенського району м. Мінська від 27.11.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави 275,67 білоруських рублів державного мита.

Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно заочного рішення суду Фрунзенського району м. Мінська від 27.11.2014 року з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто мито в розмірі 2756687 рублів, а згідно клопотання Інспекції Міністерства по податкам та зборам Республіки Білорусія по Фрунзенському району м. Мінська просять надати дозвіл на стягнення в дохід держави мито в розмірі 275,67 білоруських рублів державного мита. У звязку із чим не можливо встановити, яку саме суму мита необхідно стягнути з боржника на користь держави.

Відповідно до ч. 6 ст 467 ЦПК України розглянувши подані документи та вислухавши пояснення сторін, суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання. Копія ухвали надсилається судом сторонам у триденний строк з дня постановлення ухвали.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні клопотання Інспекції Міністерства у податках та зборах Республіки Білорусь у Фрунзенському районі м. Мінська про визнання та надання дозволу на примусове виконання заочного рішення Фрунзенського району м. Мінська від 27 листопада 2014 року слід відмовити, у звязку із не можливістю встановлення дійсної суми мита, яку необхідно стягнути з боржника на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 462, 464, 467 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Інспекції Міністерства у податках та зборах Республіки Білорусь у Фрунзенському районі м. Мінська про визнання та надання дозволу на примусове виконання заочного рішення Фрунзенського району м. Мінська від 27 листопада 2014 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Н.М. Пікалова