Справа №: 398/1964/18
провадження №: 2/398/1787/18
"04" вересня 2018 р. м.Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого - судді Голосеніної Т.В.,
з участю секретаря - Шаповал І.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник - адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернулась до суду з позовною заявою, де просить визнати відповідача таким, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 24.11.2009 року, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.11.2009 року та технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду. Відповідач в даному будинку значаться зареєстрованим, але з 2012 року фактично не проживає, так як шлюб між відповідачем та її дочкою розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, відповідач добровільно змінив місце проживання, переїхав в інший населений пункт, за комунальні послуги не сплачує, його особистих речей в будинку немає. Та обставина, що відповідач зареєстрований в належному їй будинку суттєво погіршує житлові умови, створює перешкоди в користуванні будинком в зв'язку з чим вона несе додаткові витрати по оплаті комунальних платежів, порушує її право на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним їй майном відповідно до ст.150 ЖК України.
ОСОБА_1 посилається на ч.2 ст.405 ЦК України та просить з врахуванням того, що відповідач, як член сім'ї не користується житлом, визнати його втратившим право користування житловим будинком.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, через канцелярію суду представник позивача подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав , зазначених в позові, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв, клопотань суду не надавав, до суду повернувся конверт з відміткою "адресат не проживає".
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Враховуючи викладене, відповідач вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 24.11.2009 року, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.11.2009 року та технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду ОСОБА_1 є власником будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до довідки виданої головою квартального комітету №7 Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 06.06.2018 року №204 в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстрвоані:
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, власник;
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, чоловік;
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зять.
Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_3, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрійського міського управління юстиції Кіровоградської області від 26.11.2001 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу від 08.11.2001 року зроблено запис №525.
Відповідно до з акту про відсутність особи за місцем реєстрації від 06.06.2018 року №204, що складений головою квартального комітету №7 Олександрійської міської ради Кіровоградської області Плужник Т.П. та підписаний сусідами: ОСОБА_7, ОСОБА_8,ОСОБА_9, в будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований, але не проживає з 2012 року і до теперішнього часу, ніякої участі в утриманні житла не приймає, його особистих речей немає.
Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач зареєстрований, але з 2012 року не проживає в житловому будинку АДРЕСА_1, що перешкоджає позивачу вільно, на свій розсуд, розпоряджатися належним їй на праві приватної власності будинком, відповідно до ст.ст.319, 383 ЦК України.
Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.
Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч.3 ст.9 ЖК України).
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч.2 ст.16 ЦК України.
Членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116, 157 ЖК України, або ж в порядку ч.2 ст.405 ЦК України, згідно якої член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, суд вважає, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування спірним житловим приміщенням.
У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином, вирішення питання про визнання особи втратившою права користування жилим приміщенням, розглядається відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 150 ЖК України; ст. 391 ЦК України).
Таким чином, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Реєстрація відповідача в помешканні за вищевказаною адресою, фактично перешкоджає позивачу в реалізації її прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, з підстав, передбачених ч.2 ст.405 ЦК України.
Судові витрати, відповідно вимог ст.141 ЦПК України, суд залишає по фактично понесеним.
Керуючись ст.391 ЦК, ст.ст. 258,259,263,265,280-283 ЦПК України, п.п.15.5 п.п.15 ч.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник - адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1.
Судові витрати залишити по фактично понесеним.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційну скаргу на заочне рішення може бути подано позивачем до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП-НОМЕР_1,місце реєстрації: АДРЕСА_1;
ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП-НОМЕР_2,місце реєстрації: АДРЕСА_1.
Суддя