Провадження № 2/761/5870/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Горюк В.А.

за участі позивач ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи вимоги наступним. Між ним та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований 03.03.2-015 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 199. Від шлюбу у подружжя є неповнолітній син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя не склалось через різні погляди сторін на життя. Також сторони тривалий час не ведуть спільного господарства та проживають окремо один від одного,шлюбні відносини фактично припинені. Строк для примирення не є потрібним, він не6 принесе позитивних результатів. Зважаючи на викладене позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_2

Для виконання завдання підготовчого провадження у кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання, відповідно до ст. 196 ЦПК України.

Позивач в підготовчому засіданні зазначив, що всі докази наявні в матеріалах справи.

Відповідач ОСОБА_2 повідомила про те, що визнає позов в повному обсязі та просить постановити рішення про розірвання шлюбу. Також просила після розірвання шлюбу залишити прізвище отримане у шлюбі.

За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Позивач ОСОБА_1 просив застосувати зазначені положення ЦПК України та ухвалити рішення щодо розірвання шлюбу, поклавши на нього судові витрати.

Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання ОСОБА_2 позовних вимог в повному обсязі.

Встановлено, що між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 було укладено шлюб, зареєстрований 03 березня 2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 199, що підтверджується копією відповідного свідоцтва наявною в матеріалах справи.

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 отримала прізвище чоловіка - ОСОБА_1.

Від шлюбу народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено актовий запис № 2139.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як пояснив в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і це визнається відповідачем, сторони проживають окремо однин від одного, не ведуть спільного господарства та мають окремі бюджети з грудня 2017 року.

Також відповідачем ОСОБА_2 не оспорюється та обставина, що збереження шлюбу, який існує формально, не відповідає як їх інтересам так і інтересам дитини.

Доказів, які свідчили б про можливість примирення сторін в ході розгляду справи отримано не було.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідач не заперечує щодо задоволення позову, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_2, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін та дитини.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «ОСОБА_2».

За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час розгляду справи не було встановлено та не отримано відповідні докази про здійснення інших витрат, визначених ст. 131 ЦПК України (в редакції від 30.10.2017 р.).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, проте бере до уваги прохання позивача ОСОБА_1 покласти останні на нього.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 2-5,11-13,141,196,200,258,259,263,268,352,354 ЦПК України, ст. ст. 110,112,113 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 03.03.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 199 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 05.10.2018 року.

Суддя: